Справа № 159/2720/15-ц
Провадження № 2/159/807/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 11 червня 2015 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря - Канашкової О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Поповичівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, виконавчого комітету Поповичівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Прохає визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_3.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступними обставинами: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на рухоме та нерухоме майно, належне спадкодавцеві на час смерті, у тому числі на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1. Позивач, у порядку передбаченому чинним законодавством прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті батька та звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове домоволодіння. Однак державним нотаріусом позивачеві було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної з причини відсутності правовстановлюючих документів на підтвердження здійснення державної реєстрації права власності на належне спадкодавцеві нерухоме майно, у той час згідно Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна. У зв'язку з неможливістю надати державному нотаріусу оригіналів правовстановлювальних документи на нерухоме майно, яке входить до складу спадкової маси, реалізувати своє право на спадкове домоволодіння в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити. Прохає суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька- ОСОБА_3.

Представник виконавчого комітету Поповичівської сільської ради, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою у якій не заперечив проти задоволення позову, прохає розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти його задоволення, ствердила обставини, якими позивач обґрунтувала позовні вимоги.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Даними свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 від 25 липня 1958 року доводиться та обставина, що ОСОБА_3 є рідним батьком позивача.

Згідно свідоцтва про смерть серї НОМЕР_2 від 04 вересня 2013 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Поповичі Ковельського району.

Відповідно до ст. 1233,1235,1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників сімейних відносин. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно заповіту, посвідченого 14 лютого 2012 року сільським головою Поповичівської сільської ради та зареєстрованого у реєстрі за №7, ОСОБА_3, що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Жмудче Ковельського району Волинської області, усе своє майно, в тому числі майнові права, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося і, взагалі все те, що належатиме спадкодавцеві на день смерті, заповів ОСОБА_1.

Даними, що містяться у матеріалах спадкової справи №29/14 заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 36424834 від 24.01.2014 року доводиться та обставина, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її батька, ОСОБА_3.

Крім цього, даними спадкової справи №29/14 заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, доводиться та обставина, що спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_2 на частку у спадковому майні після смерті ОСОБА_3 не претендує.

Згідно повідомлення Ковельської державної нотаріальної контори №318/02-14 від 24.02.2015 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріально дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове домоволодіння, з посиланням на норми Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, п.4.15,п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони арешту цього майна.

Згідно довідки Поповичівської сільської ради №156 від 18 лютого 2015 року та витягу з погосподарської книги №1 за 2013 рік Поповичівської сільської ради Ковельського району Волинської області, по особовому рахунку НОМЕР_3 в с. Поповичі Ковельського району Волинської області по АДРЕСА_1 рахувалось господарство - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, головою якого був ОСОБА_3, який був зареєстрований та постійно проживав за вказаною адресою і був виписаний у зв'язку із смертю. Померлий був останнім членом даного двору. Заборони на майно, належне ОСОБА_3 не накладено. Присадибна земельна ділянка не приватизована.(а.с.9).

Даними витягів з Державного реєстру іпотек, Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, та Державного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна від 28 травня 2015 року №38200774, доводиться, що державна реєстрація права власності на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 не здійснювалась.

Відповідно до п.20.2 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141, з метою проведення державної реєстрації виникнення права власності саме державний реєстратор вносить до запису про нерухоме майно відомості щодо об'єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєння літера, загальна та (за наявності) житлова площа об'єкта нерухомого майна, який є складовою частиною складної речі та призначений для обслуговування іншої (головної) речі, пов'язаний з нею спільним призначенням та є її приналежністю).

Згідно даних технічного паспорту на садибний житловий будинок по АДРЕСА_1 виготовленого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» станом на 05 березня 2015 року, вказане домоволодіння не містить самочинного будівництва і складається з: житлового будинку А з верандою а 1956 року побудови, загальною площею 49 м.кв., житловою площею 34,8 кв.м., підсобною площею 14,2 м.кв., до складу якого якого входять веранда площею 4,3 кв.м., коридор площею 5,1 кв.м., кухня площею 4,8 м.кв., кімната площею 14,2 м. кв., кімната площею 20,6 м.кв.; погрібу Б 1956 року побудови; літньої кухні В 1956 року побудови; ; хліва Г 1956 року побудови, колодязя К, вбиральні У, воріт з хвірткою та огорожі дерев'яної та з металевої сітки.(а.с.11-16).

Судовий збір позивачем сплачено відповідно що ціни позову.

Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом

За вказаних обставин позивач обрав такий спосіб захисту свого майнового права, який не суперечить нормам ст. 16 ЦК України.

На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130, 173,174 ЦПК України, ст. 328, 1233,1235,1236,1258, 1269, 1270 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Поповичівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_3, на домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_1 до складу якого входить: житловий будинок А з верандою а загальною площею 49 м.кв. 1956 року побудови, житловою площею 34,8 кв.м. , підсобною площею 14,2 м.кв; літньої кухні В 1956 року побудови; хліва Г 1956 року побудови, колодязя К, вбиральні У, воріт з хвірткою та огорожі дерев'яної та з металевої сітки.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: Т.М.Луньова