Справа № 466/2262/15 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/783/3915/15 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.,

суддів - Кабаля І.І., Монастирецького Д.І.,

секретар - Щербай В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», третя особа Національний банк України про повернення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», третя особа Національний банк України про повернення грошових коштів.

Не погоджуючись з даною ухвалою, відповідач ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» оскаржив таку в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, посилається на приписи ч.2 ст.109 ЦПК України. Вважає, що оскільки АТ «Банк «Фінанси та кредит» знаходиться за адресою м. Київ, вул. Артема, 60, то розгляд зазначеного позову належить до юрисдикції відповідного суду м. Києва.

На думку апелянта, відкриваючи провадження по даній справі, суддею не враховано процесуальних правил підсудності, що призвело до постановлення ухвали з недотриманням вимог чинного законодавства, тобто, позовну заяву слід було повернути позивачу, натомість суддею було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі.

Просить ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 14 квітня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу про повернення позовної заяви до суду першої інстанції з огляду на порушення суддею порядку, встановленого для його вирішення.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Клопотань про відкладення розгляду справи суду не направили. Тому розгляд справи відповідно до ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення такої, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов"язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із п. 5 ст. 293 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу та залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

За загальним правилом статті 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, а до юридичних осіб - за їхнім місцезнаходженням.

У відповідності до ст.115 та п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому суду, для подання заяви до належного суду.

Стаття 122 ЦПК України регламентує дії судді при вирішенні питання відкриття провадження у справі. Про відкриття провадження у справі суддя постановляє ухвалу.

За приписами ч. 5 ст. 110 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», третя особа Національний банк України з позовними вимогами про повернення грошових коштів.

Згідно з преамбулою Закону № 2664-ІІІ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" у ньому встановлені загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг. Його метою є створення правових основ для захисту інтересів споживачів фінансових послуг, правове забезпечення діяльності розвитку конкурентоспроможності ринку фінансових послуг в Україні.

Відповідно до ч.1 зазначеного Закону, фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, та яка внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки.

У ч. 1 ст. 4 Закону № 2664-ІІІ визначено, що фінансовими послугами вважаються зокрема: залучення фінансових активів із зобов'язанням щодо наступного їх повернення; надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту та інші.

Сам характер фінансово-кредитних відносин, стороною в яких є фізична особа, а також використані у Законах №1023-ХІІ "Про захист прав споживачів", №2664-ІІІ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" терміни споживчий кредит, фінансова установа, фінансова послуга дають підстави вважати, що правовідносини, які виникають з кредитних договорів, договорів банківського вкладу, договорів страхування, підпадають під дію Закону №1023-ХІІ "Про захист прав споживачів".

З врахуванням висновків викладених у рішенні Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року у справі №15-рп/2011 щодо поширення положень Закону №1023-ХІІ при вирішенні спорів про фінансові послуги, позивач ОСОБА_2, як споживач фінансових послуг, має право вибору підсудності на підставі ч.5 ст.110 ЦПК України і, відповідно, має право пред'явити позов за своїм зареєстрованим місцем проживання, а саме до Шевченківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2015 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає. А відтак, апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 209 ч. 3, 303, 304, 307 ч. 2 п.1, 312ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319,324 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і в силу вимог ст. 324 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Кабаль І.І.

Монастирецький Д.І.