Справа №3827 Головуючий у суді у 1 інстанції - Грищенко
Номер провадження 22-ц/1890/1373/12 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Обєднаного садівничого кооперативу «Красносільський»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2012 року

у справі за позовом Обєднаного садівничого кооперативу «Красносільський» до ОСОБА_2 про захист ділової репутації, зобовязання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2012 року у задоволенні позову ОСК «Красносільський» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСК «Красносільський» посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення місцевого суду скасувати а справу направити до місцевого суду на новий розгляд.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи ОСК «Красносільський» є добровільною організацією жителів м. Суми, які займаються садівництвом.

Кошти садівничого кооперативу створюються з вступних, членських та цільових внесків (а.с.34-38).

Як вбачається з відповіді прокуратури Сумської області від 11.04.2012 року ОСОБА_3 за результатами розгляду його звернення, згідно з рішенням звітно-виборчої конференції від 24.04.2010 року було прийнято рішення про надання певних повноважень членам правління, у тому числі, з питань фінансово-господарської діяльності кооперативу.

Вважаючи, що члени кооперативу приймають рішення з питань його фінансово-господарської діяльності та розпорядження коштами кооперативу з перевищенням повноважень, допускають привласнення коштів, ОСОБА_3, як член цього кооперативу, неодноразово звертався з заявами як до голови правління (а.с.42,70), так і до правоохоронних органів, просив провести відповідні перевірки. Проте, в ході чисельних перевірок правоохоронними органами, порушень з боку членів кооперативу ОСК «Красносільський», злочинних дій виявлено не було (а.с.12-13,70).

Під керівництвом ОСОБА_3 була створена ініціативна група «За спасіння кооперативу».

На а.с. 7 міститься листівка ініціативної групи, яка була розповсюджена шляхом розміщення на дошці оголошень кооперативу, зміст якої містить звинувачення правління кооперативу та ревізійної комісії у приховуванні злочину, а саме факту привласнення 40000 грн. цільових внесків членів кооперативу.

З протоколу № 4 віл 14.05.2011 року засідання правління ОСК «Красносільський» вбачається, що голова правління ОСОБА_4 проінформував членів кооперативу, що ОСОБА_3 в офісі по вул. Шишкарівська, 2 в м. Суми в присутності членів кооперативу, які прийшли сплачувати внески, публічно ображав членів правління, голову, бухгалтера називав їх бандитами та звинуватив їх в тому, що керівники кооперативу викрали 40 000 грн., (а.с.8).

Вказані факти правильно і з достатньою повнотою встановлені судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів.

Вирішуючи даний спір місцевий суд виходив з того, що позивач не довів факт порушення своїх немайнових права, В матеріалах справи відсутні докази, як б свідчили про умисні дії відповідача на поширення недостовірної інформації. Також місцевий суд зазначив, що позивачем не було доведено факту публічного висловлювання образ в адресу членів правління, голови та бухгалтера, оскільки висловлювання ОСОБА_3 підтвердити, крім самого голови та бухгалтера кооперативу, ніхто не може.

З даними висновками колегія суддів погоджується.

Статтями 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенції), кожному, у тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

За змістом зазначеного законодавства, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, у тому числі право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав.

Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до вимог ст. 40 Конституції України громадяни мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з розясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абзацах 3-5 п. 19 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням субєктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй ч. 1 ст. 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (ст. 37 Закону України «Про пресу», ст. 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», ст. 30 Закону України «Про інформацію») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо субєктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обовязок відшкодувати моральну шкоду.

Враховуючи викладені вище норми права та обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що інформація, яку просить визнати неправдивою та такою, що порушує ділову репутацію ОСК «Красносільський», не містить фактичних даних, а стосується оціночних суджень ОСОБА_3, як члена кооперативу, про ситуацію, щодо можливості привласнення головою правління його заступником та бухгалтером кооперативу внесків членів кооперативу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення місцевого суду, оскільки останнє ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Обєднаного садівничого кооперативу «Красносільський» відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2012 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -