Справа № 137/413/15-ц Провадження № 22-ц/772/2298/2015Головуючий в суді першої інстанції Сільченко О. В.
Категорія 2 Доповідач Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

ГоловуючогоВавшка В.С.,
суддів:Колоса С.С., Іващука В.А.,
при секретарі:Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 22 червня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи: Соснівська сільська рада Літинського району Вінницької області, ОСОБА_8, про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_7 звернулася до суду із вказаним позовом, зазначала, що згідно договору дарування від 18.06.2014 року вона набула права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1. При виготовленні технічної документації на вказану земельну ділянку вона взнала, що її площа значно менша та не відповідає площі, вказаній у державному акті на ім'я ОСОБА_9, яка подарувала їй цю земельну ділянку. Також, було з'ясовано, що на суміжну земельну ділянку було виготовлено державний акт на ім'я ОСОБА_6 та частину її землі було передано останній, хоча з позивачем не було погоджено межі земельної ділянки.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_7 просила визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_6, Соснівською сільською радою Літинського району Вінницької області 03.12.2009 року та скасувати державну реєстрацію вказаної земельної ділянки по АДРЕСА_1.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 22 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсним та скасувано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, по АДРЕСА_1 площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, виданий на ім'я ОСОБА_6, Соснівською сільською радою Літинськог району Вінницької області 03.12.2009 року, зареєстрованого у Літинському відділі ВРФ центру ДЗК 22.01.2010 року та скасувано її державну реєстрацію.

На таке рішення ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору дарування ОСОБА_7 належить земельна ділянка, яка межує із земельною ділянкою ОСОБА_6

В акті встановлення та закріплення меж земельної ділянки від 03.09.2003 року при виготовленні державного акту на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_6, вказані власники (землекористувачі) суміжних земельних ділянок ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15

У судовому засіданні ОСОБА_15 пояснив, що він не підписував акту погодження меж земельної ділянки та у ньому вчинено не його підпис. Вказана обставина свідчить про те, що акт погодження меж, який став підставою для виготовлення оспорюваного державного акту є неправомірний, оскільки суперечить Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на Прова власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та ст. 198 ЗК України.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив з того, що з позивачем не узгоджувалися межі земельної ділянки, що суперечить вимогам діючого на той час законодавства, оскільки необхідною умовою для виготовлення державних актів є кадастрова зйомка, яка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України.

Колегією суддів встановлено, що згідно договору дарування від 18.06.2004 року ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_7 земельну ділянку під номером 15 площею 0,1538 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, та площею 0,1466 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території АДРЕСА_1 (а.с. 10).

До дарування вказана земельна ділянка належала на праві власності ОСОБА_16 на підставі Державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_2, виданого Соснівською сільською радою Літинського району Вінницької області 12.11.2002 року на підставі рішення 2-ї сесії 4 скликання та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №151.

Суміжним землевласником позивачки є ОСОБА_8, яка на підставі нотаріально посвідчених договорів дарування від 13.01.2014 року набула право власності на земельні ділянки площами 0,2500 га та 0,0397 га, що раніше належали на праві власності ОСОБА_6 на підставі Державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Соснівською сільською радою Літинського району Вінницької області 03.12.2009 року на підставі рішення 15-ї сесії 4 скликання від 21.01.2005 року та зареєстрованого відділом Деркомзему у Літинському районі Вінницької області 22.01.2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №05 та Державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Соснівською сільською радою Літинського району Вінницької області 03.12.2009 року на підставі рішення 15-ї сесії 4 скликання від 21.01.2005 року та зареєстрованого відділом Деркомзему у Літинському районі Вінницької області 22.01.2009 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №06 відповідно.

Згідно ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності на земельні ділянки із земель комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті.

Статтею 118 ЗК України визначено, що державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Порушуючи перед судом питання про скасування державного акта на право власності на землю, яким посвідчено право власності суміжного землевласника, позивачка в якості підстав для задоволення її позову визначила декілька обставин : виготовлення акту абрису зовнішніх меж земельної ділянки відповідачки без погодження із суміжними землекористувачами, невідповідність у виготовленій технічній документації із землеустрою - накладання меж земельних ділянок сторін та незаконні дії органу місцевого самоврядування щодо затвердження Проекту землеустрою відповідача.

З метою правильного вирішення справи суду першої інстанції слід було з'ясувати коло належних відповідачів за вказаним позовом, а також наявність у них документів, що посвідчують право на володіння земельними ділянками.

Так, в матеріалах справи містяться договори дарування земельних ділянок від 13.01.2014 року, які засвідчують перехід права власності на спірні земельні ділянки від ОСОБА_6 до ОСОБА_8

За цих обставин суду з урахуванням вимог ч.4 ст.10 ЦПК України слід було вирішити питання про залучення зазначеної особи до участі у справі в якості належного відповідача чи співвідповідача, чого не було здійснено.

Оскільки позивачка ставить питання про позбавлення особи права власності на землю, то рішення суду прямо впливає на права та інтереси ОСОБА_8, яка набула права власності на земельні ділянки в порядку, передбаченому ст..81 ЗК України, при тому, що позов до неї не заявлявся і вона не була залучена судом в якості належного відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що державний акт серії НОМЕР_1 про право власності на земельну ділянку площею, 02500 га, яка розташована АДРЕСА_1 був виданий ОСОБА_6 на підставі рішення Соснівської сільської ради 15 сесії 4 скликання від 21.01.2005 року, яким було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянки ОСОБА_6

Судом першої інстанції не було з'ясовано чи дійсно технічна документація відповідачки ОСОБА_6 складена з порушеннями вимог земельного законодавства. Так, в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази (технічна документація, висновки експертних установ, спеціалістів тощо), що свідчили б про порушення відповідачкою меж земельної ділянки позивачки, наявність факту накладання меж земельних ділянок, невідповідність розмірів земельної ділянки позивачки розмірам визначених у правовстановлюючих документах тощо.

Посилання позивачки ОСОБА_7 на довідку Вінницької регіональної філії Центру ДЗК від 10.07.2013 року, як на доказ порушення її прав землевласника з боку відповідачки, не можна вважати належним доказом, оскільки в цій довідці відсутня інформація про ті обставини, на які посилалась позивач у позові.

Окрім того, позивачка у позові прямо вказувала на незаконність рішення Соснівської сільської ради 15 сесії 4 скликання від 21.01.2005 року, при цьому із вимогою про його скасування до суду не зверталась.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Соснівської сільської ради 15 сесії 4 скликання від 21.01.2005 року є чинним та законним, а тому у суду першої інстанції були відсутні законні підстави для визнання для скасування державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого на ім'я ОСОБА_6

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення суду першої інстанції є порушення або неправильне застосування норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 214 ЦПК України не визначився із характером спірних правовідносин, не з'ясував коло належних відповідачів, не встановив чи дійсно порушено права позивача на земельну ділянку; розмір та межі спірних земельних ділянок; не надав належної оцінки рішенню Соснівської сільської ради 15 сесії 4 скликання від 21.01.2005 року, з урахуванням того, що право власності на земельну ділянку у ОСОБА_6 виникло на підставі цього рішення, а тому дійшов передчасного висновку про задоволення позову ОСОБА_7

Зазначене вище свідчить про неповне з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що у свою чергу, призвело до поверхневого вирішення спору, а тому рішення суду підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_7

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 106, 118, 140, 152 ЗК України, ст.ст.1, 3, 57, 60, 303, 307-309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 22 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи: Соснівська сільська рада Літинського району Вінницької області, ОСОБА_8, про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя : (підпис) В.С. Вавшко

Судді: (підпис) С.С. Колос

(підпис) В.А Іващук

З оригіналом вірно :