Провадження № 22-ц/780/3836/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 19 25.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

25 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді - Білоконь О.В.,

суддів: Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС в м. Києві, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання недійсним довіреності, договору купівлі-продажу автомобіля та застосування наслідків їх недійсності ,-

встановила:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на таке.

Позивачу на праві приватної власності належить автомобіль Chevrolet Aveo SF 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який він 09 липня 2014 року передав відповідачу ОСОБА_4, який пообіцяв провести ремонтні роботи на протязі декількох днів та повернути автомобіль. Разом з автомобілем він передав ОСОБА_4 ключі від автомобіля.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс, довідка ПАР «Альфа-Банку» від 20 березня 2014 року про погашення кредиту та інші документи на автомобіль знаходились в бардачку салону авто.

Через деякий час він почав вимагати у ОСОБА_4 повернення автомобіля, але останній уникав зустрічей, в зв'язку з чим 18 серпня 2014 року при зверненні до правоохоронних органів, дізнався що автомобіль його по довіреності знято з обліку та 01 серпня 2014 року зареєстровано ВРЕР-12 УДАЇ м. Києва на підставі довідки-рахунку за ОСОБА_2 та присвоєно новий державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Позивач вважав, що ОСОБА_4 всупереч його волі, незаконним шляхом підробив від його імені довіреність на право продажу належного йому автомобіля, які він не підписав, про що свідчить висновок почеркознавчої експертизи та перебування позивача в день видачі довіреності на робочому місті.

Позивач просив суд визнати недійсною нотаріально посвідчену довіреність, за якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 управляти та розпоряджатись спірним автомобілем; визнати недійсним договір купівлі-продажу, у вигляді довідки-рахунку вказаного автомобіля укладений ОСОБА_4С, на підставі зазначеної довіреності між ОСОБА_3М.(продавець) та ОСОБА_2 (покупець). ОСОБА_6 повернути йому спірний автомобіль. ОСОБА_6 УДАЇ ГУ МВС України в м. Києві внести відповідні зміни до облікових баз ДАЇ України щодо виключення з реєстрації власників транспортних засобів ОСОБА_2 як власника спірного автомобіля, визнавши власником позивача.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано недійсною довіреність серії НАВ № 174568 від 15 липня 2014 року посвідчену приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5, номер у реєстрі нотаріальних дій № 853, якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 управляти та розпоряджатись автомобілем Chevrolet Aveo SF 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову KL1SF69YE8W005695.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу, у вигляді довідки-рахунку ВІА № 697679, на автомобіль Chevrolet Aveo SF 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову KL1SF69YE8W005695, укладений ОСОБА_4С, на підставі довіреності НАВ № 174568 від 15 липня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

ОСОБА_6 ОСОБА_2 повернути ОСОБА_3 автомобіль Chevrolet Aveo SF 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову KL1SF69YE8W005695.

ОСОБА_6 УДАІ ГУ МВС України в м. Києві внести відповідні зміни до облікових баз ДАІ України щодо виключення з реєстрації власників транспортних засобів ОСОБА_2, як власника автомобіля Chevrolet Aveo SF 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову KL1SF69YE8W005695, визнавши власником ОСОБА_3.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати з підстав його незаконності та необґрунтованості, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповного зясування обставин справи та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи позов, суд виходив із того, що позивач не видавав довіреності ОСОБА_4 від свого імені на право продажу належного йому автомобіля, а його купівля-продаж є незаконною.

Такий висновок суду є правильним, оскільки ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачу на праві приватної власності належить автомобіль Chevrolet Aveo SF 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який він разом з ключами 09 липня 2014 року передав відповідачу ОСОБА_4, який пообіцяв провести ремонтні роботи на протязі декількох днів та повернути автомобіль, однак автомобіль не повертав, у зв»язку з чим позивач 18 серпня 2014 року при зверненні до правоохоронних органів, де дізнався що автомобіль його по довіреності знято з обліку та 01 серпня 2014 року зареєстровано ВРЕР-12 УДАЇ м. Києва на підставі довідки-рахунку за ОСОБА_2 та автомобілю НОМЕР_3.

В рамках розслідування кримінального провадження та ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 вересня 2014 року у приватного нотаріуса ОСОБА_5 було вилучено оригінал довіреності серії НАВ № 174568 посвідченої 15 липня 2014 року, зареєстрованої в реєстрі нотаріальних дій за № 853 та по підпису та рукописному тексту в ній було проведено судово-почеркознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта № 256 від 10 вересня 2014 року підпис та рукописний текст від імені ОСОБА_3, який знаходиться в довіреності НАВ № 174568 від 15 липня 2014 року, не належить ОСОБА_3 що свідчить про відсутність волевиявлення його про посвідченні оспорюваної довіреності.

Як встановлено судом, в день посвідчення довіреності 15.07.2014 позивач будь - яку довіреність не посвідчував і саме в цей день перебував за місцем своєї роботи в ДП «Боярка-Водоканал», що підтверджується журналом виходу на роботу саме 15 липня 2014 року.

Згідно ст.43 Закону України «Про нотаріат» - не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників.

При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії.

Оскільки судом достовірно встановлено, що позивач не підписував д довіреність серії НАВ № 174568 від 15 липня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_5 номер у реєстрі нотаріальних дій № 853, за якою ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 управляти та розпоряджатись спірним автомобілем, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про її недійсність.

За загальним правилом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільств. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

У відповідності до ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Судом встановлено, що спірний автомобіль ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4, який не мав на це права, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що цей автомобіль підлягає витребуванню у ОСОБА_2 на підставі ч.1 ст. 388 ЦК України, враховуючи, що спірний автомобіль вибув з володіння власника ОСОБА_3 поза волею останнього.

Враховуючи, що ОСОБА_3 і ОСОБА_2 відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК.

Колегія суддів згідна з висновком суду першої інстанції, що відповідачем в порушення вимог закону відчужено належний позивачу автомобіль, оскільки матеріали справи свідчать, що автомобіль Chevrolet Aveo SF 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, вибув із волі володіння його власника ОСОБА_3 поза волею останнього, оскільки він не надавав будь-якому довіреність на право розпорядження належним йому автомобілем.

На думку колегії суддів суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов з огляду на вказані вимоги закону та встановлені обставини справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про неналежність і недопустимість доказів по справі, порушення судом норм матеріального і процесуального права - безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :