АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/3280/15 Головуючий 1 інст. - Лазарєв А.В.
Справа №642/7403/14-ц Доповідач - Шаповал Н.М.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Коровіна С.Г.,

Кіпенка І.С.,

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на заочне рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року по справі за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення за договором грошових коштів, штрафу та судових витрат,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до бюджету м. Харкова суму основного боргу 8 997,60 грн., штраф - 2 249,40 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову посилався на те, що у зв»язку з невиконанням відповідачами вимог ст.. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28.03.2013 року визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та відповідачами. Вказане рішення набрало законної сили та підлягає виконанню. Загальна сума пайового внеску, що підлягала перерахуванню до бюджету м. Харкова, складає 8 997,60 грн., однак відповідачі не перерахували пайовий внесок у визначений договором строк, а тому з них необхідно стягнути зазначені грошові суми і судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року у задоволенні позову Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради - відмовлено.

В апеляційній скарзі Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі; судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вказує, що договірні зобов'язання відповідачами не виконані, що порушує права територіальної громади міста Харкова.

Відповідачі до суду апеляційної інстанції неодноразово не з»являлися, повідомлялися про час і місце розгляду справи належним чином, відповідно до положень ст. 74, ч. 3 ст. 76 ЦПК України.

За змістом ч. 3 ст. 76 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь - кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово - експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Відповідачам були направлені судові повістки за адресами, зазначеними відділом адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області. ( а.с. 52 -55)

Із довідок , виданих дільницею № 63 КП «Жилкомсервіс», вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не було на місці, повістку йому особисто не вдалось вручити. З повістками ознайомилися донька ОСОБА_2, а в другий раз його брат, однак отримувати повістки відмовилися, після чого повістки були направлені у поштовий ящик. ( а.с. 134, 148)

Згідно довідок, виданих дільницею № 5 КП «Жилкомсервіс» відносно ОСОБА_3, то йому повістку не вручено, оскільки зі слів членів сім'ї відомо, що він знаходиться у місті Одесі. В інший раз не виявилось можливим вручити судову повістку, оскільки двері ніхто не відчиняв. ( а.с. 133, 149)

ОСОБА_4 було направлено повідомлення, зокрема, телеграфом, яке отримано тіткою відповідача, про що зазначено у службовому повідомленні. ( а.с. 147).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце слухання справи, не перешкоджає розглядові справи.

З урахуванням розумних строків розгляду справи судом апеляційної інстанції, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутності осіб, які не з»явилися до суду.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходи з ненадання позивачем доказів отримання відповідачами заочного рішення суду про визнання укладеним договору про їх пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова, тому до відповідачів не може бути застосоване стягнення грошових коштів за договором, про який вони не обізнані.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Згідно з пп. 7 п. "а" ч. 1 ст. 27 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження як залучення на договірних засадах підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності до участі в комплексному соціально - економічному розвитку сіл, селищ, міст, координація цієї роботи на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 1.4. Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 р. № 804, в редакції рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 22.05.2013 р. № 319 (надалі - Порядок) залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Згідно з ч. 9 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а також п. 2.8. Порядку, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28 березня 2013 року позов Харківської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання укладеним договору пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова задоволено.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Так, вищевказане заочне рішення суду від 28 березня 2013 року набрало законної сили.

Управлінням соціально економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради було направлено на адресу відповідачів рекомендований лист від 13. 05. 2014 року № 280/0/ 114 - 14 з повідомленням про набрання законної сили рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 28. 03. 2013 р. про визнання укладеним договору, порушення умов договору та необхідності сплатити штраф.

Рішенням суду встановлено, що відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої 26 червня 2012 року за №ХК 4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 є замовниками на будівництво громадського будинку (нежитлової будівлі) літ. «В6-1» під кафе по АДРЕСА_2. Вказане нежитлове приміщення прийнято в експлуатацію (а.с.7-11).

Відповідно до ч. 5 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.3.1. Порядку, величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Розрахунок величини пайової участі здійснюється на підставі загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта згідно зведеного кошторисного розрахунку, а у разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами та правилами, вона визначається виходячи із затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України показників опосередкованої вартості (п. 5.4. Порядку).

Відповідно до п.п. 2.8.1., 2.8.2. Правил визначення вартості будівництва (ДБН Д. 1.1-1- 2000), затверджених наказом Держбуду України від 27 серпня 2000 р. № 174, зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва підприємств, будівель, споруд або їх черг - це кошторисний документ, що визначає повну кошторисну вартість будівництва, розробляється в складі проектної документації, що затверджується замовником.

Відповідачі, як замовники реконструкції, свій обов'язок на участь у розвитку інфраструктури міста не виконали, не сплатили пайовий внесок, який складає 8 997,60 грн.

Пунктом 3.1. Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання замовниками обов'язків, передбачених п.2.1.1. Договору, замовники сплачують до бюджету міста Харкова штраф у розмірі 25% від суми не перерахованих коштів у визначений термін. Так, сума штрафу складає 2 249,40 грн. (8 997,60 грн. х 0,25).

Статтею 626, 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, що є підставою для ухвалення нового рішення.

Доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

За таких обставин судова колегія відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення.

Статтею 88 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, за загальним правилом, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 307, ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 березня 2015 року - скасувати.

Позовні вимоги Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення за договором грошових коштів, штрафу, а також судових витрат, - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до бюджету міста Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - №0002, МФО - 851011, , банк ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у м. Харкові Харківської області) суму основного боргу - 8 997 (вісім тисяч дев'ятсот дев'яносто сім гривень) 60 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до бюджету міста Харкова (код платежу - 24170000, рахунок - №0002, МФО - 851011, , банк ГУДКСУ у Харківській області, одержувач - УДКСУ у м. Харкові Харківської області) суму штрафу - 2 249 (дві тисячі двісті сорок дев'ять гривень) 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. за подання позовної заяви та 121 грн. 80 коп. за подання апеляційної скарги, а всього 365 грн. 40 коп., по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: