Справа № 700/289/15-ц
Провадження № 2/700/165/15
15 червня 2015 р. Лисянський районний суд Черкаської області
в складі: головуючого - судді Бесараб Н.В.
за участю секретаря Мельніченко Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя.
В процесі розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги в просила суд визнати домоволодіння по вул.Шевченка, 50 с.Яблунівка, Лисянського району Черкаської області спільною сумісною власністю подружжя з урахуванням того, що будинок будувався під час шлюбу з відповідачем та був введений в експлуатацію в 1998 році, але свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видане в 2007 році, тобто після розірвання шлюбу. Тому будинок підлягає поділу між подружжям по 1/2 частині.
Позивач в судове засідання не зявилася, просила суд розглянути справу без її присутності та задовольнити вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач неодноразово викликався в судове засідання, був належним чином повідомлений про місце, день та час розгляду справи, але не зявився та не повідомив суд причини своєї неявки. За таких обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 13.11.1988 року. Відповідно до актового запису від 23.07.2003 року №81 шлюб між ними було розірвано. З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по вул.Шевченка, 50 в с.Яблунівка Лисянського району Черкаської області належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 12.02.2007 року Яблунівською сільською радою Лисянського району Черкаської області.
Згідно зі ст.60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до довідки Яблунівської сільської ради Лисянського району Черкаської області від 12.05.2015 року №126 по господарських книгах сільської ради будинок, який знаходиться за адресою: вул.Шевченка, 50 с.Яблунівка, Лисянського району Черкаської області дійсно будувався подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та був введений в експлуатацію у 1998 році.
Отже, на підставі вище вказаних доказів встановлено, що спірний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по вул.Шевченка, 50 с.Яблунівка, Лисянського району Черкаської області був придбаний сторонами під час перебування у зареєстрованому шлюбі за сумісні кошти, тому суд вважає, що житловий будинок є спільним майном подружжя.
Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Згідно із ч.ч.1,2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.60,63,69,70,71,355,368,372 ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6- 8, 10, 18, 57,88, 157- 159, 179, 196, 208, 209, 213-215,224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя - задовольнити.
Визнати житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по вул.Шевченка, 50 в с.Яблунівка, Лисянського району Черкаської області спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами по вул.Шевченка, 50 в с.Яблунівка, Лисянського району Черкаської області.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 607 грн. 92 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області.
Головуючий(ча) ОСОБА_3