Справа №483/466/15-ц 23.07.2015 23.07.2015 23.07.2015
Провадження №22-ц/784/1804/15
Провадження № 22ц/784/1804/2015 Головуючий у першій інстанції:Шевиріна Т.Д.
Категорія 31 Суддя-доповідач апеляційного суду: Лівінський І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лівінського І.В.,

суддів: Данилової О.О., Шаманської Н.О.,

при секретарі судового засідання Свіщуку О.В.,

за участі: прокурора - Цвікілевич Н.В.,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою

представника відповідача - ОСОБА_3

на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2015 року

за позовом

Очаківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Очаківської районної державної адміністрації (далі - Очаківська РДА) до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину,

в с т а н о в и л а:

В березні 2015 року Очаківський міжрайонний прокурор звернувся з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Позивач зазначав, що 7 січня 2014 року ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_5 не менше трьох ударів долонею правої руки по обличчю, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, в зв'язку з чим він проходив курс лікування в Очаківській центральній районній лікарні (далі - Очаківська ЦРЛ).

Посилаючись на те, що Очаківською ЦРЛ на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 були витрачені кошти, прокурор, уточнивши свої вимоги, просив стягнути з відповідача на користь фінансового управління Очаківської РДА витрати на лікування потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 2457 грн. 56 коп.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2015 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі фінансового управління Очаківської РДА 2457 грн. 56 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків. Крім того, суд вирішив питання по судових витратах.

В апеляційній скарзі представник відповідача - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, просила рішення скасувати та закрити провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що до спірних правовідносин можуть застосовуватись положення ст. 1166 ЦК України та доведеності усіх складових цивільного правопорушення.

Між тим, не з усіма висновками суду можна погодитись.

Так, главою 82 ЦК України передбачено як загальні підстави відшкодування шкоди (ст. 1166), так і спеціальні норми, які регламентують порядок та підстави відшкодування шкоди в окремих випадках, передбачених Законом, зокрема, щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю (параграф 2 глави 82 ЦК України). При цьому, загальні норми про відшкодування шкоди мають застосовуватись лише з обов'язковим врахуванням спеціальних положень, якими врегульовано конкретні склади правопорушень та спеціальний правовий механізм притягнення до цивільно-правової відповідальності за такі правопорушення.

До таких спеціальних норм можна віднести статтю 1206 ЦК України, якою регламентовано порядок відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. За даною нормою обов'язок по відшкодуванню таких витрат може бути покладено на особу, яка вчинила злочин. При цьому, дана норма містить певні виключення для притягнення до цивільно-правової відповідальності навіть вразі доведеності заподіяння особою злочину, зокрема, у випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Отже, застосування вказаної норми можливо лише за наявності таких підстав, як доведеність вчинення відповідальною особою злочину, яким завдано потерпілому ушкодження здоров'я, проведення лікування потерпілого в закладах охорони здоров'я, та відсутність виключень, передбачених даною нормою.

Із матеріалів справи вбачається, що 7 січня 2014 року ОСОБА_4 наніс ОСОБА_5 декілька ударів в обличчя, чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді саден та крововиливів на обличчі, струсу головного мозку, в зв'язку з чим він проходив курс лікування в Очаківській ЦРЛ, на що було витрачено 2457 грн. 56 коп.(а.с.35)

Обґрунтовуючи позов, прокурор посилався на наявність підстав, передбачених ст. 1206 ЦК України для стягнення з ОСОБА_4 витрат Очаківської ЦРЛ на лікування ОСОБА_5

За положеннями ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Між тим, ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 лютого 2014 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, було закрито у зв'язку з відмовою потерпілого від обвинувачення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому треба зазначити, що, застосовуючи п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, органи досудового розслідування і суд не мають права вирішувати питання про те, вчинила особа протиправне діяння чи ні. При їх застосуванні слід констатувати неможливість подальшого кримінального провадження. Закон також не вимагає, щоб особа, стосовно якої приймається таке рішення, визнавала себе винуватою у вчиненні протиправного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, закриття кримінальної справи за правилами п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України не може свідчити про доведеність скоєння обвинуваченою особою злочину.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що прокурором не доведено вчинення відповідачем злочину, а тому відсутні підстави покладення на ОСОБА_4 обов'язку по відшкодуванню витрат Очаківської ЦРЛ на лікування ОСОБА_5 за правилами ст. 1206 ЦК України.

Оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на зазначені обставини справи та вимоги матеріального права, вирішив справу на підставі положень закону, які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, та якими позовні вимоги не обґрунтовувались, тобто вийшов за межі позову, рішення суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Очаківського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Очаківської районної державної адміністрації до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: