Справа № 212/219/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Ваврушак Н.М.,

при секретарі Плотнікової Т.Б.,

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Едельвейс-4» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в особі директора Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Едельвейс-4» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяних в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування вимог вказано, що неповнолітній син відповідача - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, керував транспортним засобом та скоїв наїзд на припаркований автомобіль що належить позивачу. Вартість відновлюваних робіт, відповідно до висновку експертного дослідження, складає 31803,28 грн. За неналежне виконання батьківських обовязків ОСОБА_4 притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 3 КУпАП, і тому вона є належним відповідачем за даним позовом.

Представник позивача в особі ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Так, в обґрунтування вимог вказав, що 07.11.2014 року неповнолітній син відповідача по справі, скоїв наїзд на транспортний засіб, який належить позивачу, вартість матеріальної шкоди визначена висновком експертного дослідження - 31803,28 грн. Позивач наполягає на тому, що відповідачем визнана ОСОБА_4, так як вона притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 3 КУпАП, і тому вона відповідає за шкоду завдану неповнолітньою особою.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала та вказала, що вимоги заявлені до не належного відповідача, оскільки згідно до ст. 1179 ЦК України, належним відповідачем повинен виступати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, та позивачем порушено порядок дослідження пошкодженого автомобіля, оскільки відповідач не був повідомленим про його проведення.

У судовому засіданні встановлено, що 07.11.2014 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093» реєстраційний номер «АЕ1285ЕХ» рухаючись заднім ходом скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Рено Логан» реєстраційний номер «АЕ6466» по вул. Кремлівська, 3 м. Кривого Рогу. Вказана обставина підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення від 22.11.2014 року (а.с.7). У вказаному протоколі відмічено, що правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно.

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 27.11.2014р. в справі №212/11546/14-ц, ОСОБА_4 притягнута до адміністративної відповідальності за ст.184 КУпАП, у звязку з звязку з неналежним виконанням батьківських обовязків щодо неповнолітнього сина ОСОБА_6 (а.с.6).

Стаття 184 КУпАП визначає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріли справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з підстави того, що вимоги заявлені до неналежного відповідача. Суд дійшов даного висновку з наступного.

Згідно до ч.2, 3, 4 ст.1187 ЦК України якою визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов'язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відшкодування шкоди, заподіяної неповнолітніми особами, здійснюється на істотно інших засадах, ніж відшкодування шкоди, заподіяної дієздатною фізичною особою, це вбачається зі змісту ст. 30,32 ЦК України.

Відповідно до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для виникнення відповідальності: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв'язку між протиправною дією та шкодою.

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Представнику позивача відповідно до ст. 11, 31, 33 ЦПК України у судовому засіданні розяснено право зменшити або збільшити розмір позовних вимог, та змінити предмет та підстави позову, уточнити позовні вимоги з огляду на те, шкода завдана неповнолітньою особою, але від позивача по справі відповідної заяви до суду ненадійшло.

Суд, вважає, що позивачем не доведено у судовому засіданні, що саме відповідач ОСОБА_4 має відповідати за позовними вимогами про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі необхідно віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. 1179, 1187 ЦК України, ст. 88, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Едельвейс-4» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити в повному обсягу.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_3. Суддя: Н. М. Ваврушак