Провадження № 2/161/464/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 березня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді - Олексюка А.В.

при секретарі- Шумиводі О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.2013 року близько 13.00 год., ОСОБА_2 перебуваючи на території центрального ринку у м. Луцьку, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступу, із її жіночої сумки викрала гаманець фіолетового кольору, в якому знаходились гроші в сумі 1600,00 грн., чим спричинила їй майнову шкоду.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.06.2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України, призначивши покарання: за ст.185 ч.1 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ст.185 ч.2 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_2 - у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбуття, призначеного за даним вироком покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї згідно ст.76 КК України обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію. Звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання.

Вказує, що перед підписанням між нею та відповідачем мирової угоди, представник ОСОБА_2 передав їй 1000,00 грн. Проте після підписання мирової угоди між сторонами решту коштів відповідач не повернула позивачу.

Крім того, позивач вказує, що за час досудового розслідування, її сім'я не отримала доходів в розмірі 1200,00 грн. через те, що її чоловік не ходив на роботу, оскільки вона їздила до м. Луцька на слідчі дії.

Позивач просить суд, стягнути з відповідача в його користь суму в розмірі - 1800 грн. за завдану майнову шкоду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи. Просила суд позов задовольнити.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 11.08.2013 року близько 13.00 год., ОСОБА_2 перебуваючи на території центрального ринку у м. Луцьку, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, таємно, шляхом вільного доступу, із її жіночої сумки викрала гаманець фіолетового кольору, в якому знаходились гроші в сумі 1600,00 грн., чим спричинила їй майнову шкоду.

Відповідно до п.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

П. 2 ст. 1166 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдано не з її вини.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.06.2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України, призначивши покарання: за ст.185 ч.1 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ст.185 ч.2 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_2 - у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбуття, призначеного за даним вироком покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї згідно ст.76 КК України обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію. Звільнено ОСОБА_2 від відбування покарання (а.с. 3, 4).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі ( передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що з вини відповідача заподіяно майнову шкоду позивачу ОСОБА_1 та враховуючи, що відповідачем відшкодовано позивачу майнову шкоду частково в розмірі 1000,00 грн., суд знаходить позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди підставними, а тому позов слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму в розмірі - 600,00 грн. за завдану майнову шкоду.

Не підлягає до задоволення вимога позивача щодо стягнення з відповідача в її користь 1200,00 грн. витрат, оскільки всупереч ст. 60 ЦПК України ОСОБА_1 в судовому засіданні не довела та не підтвердила жодними належними та допустимими доказами, що нею понесено дпні витрати.

Разом з тим, в порядку ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в користь держави суму в розмірі - 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 210, 215, 220, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму в розмірі - 600 (шістсот) грн. 00 коп. за завдану майнову шкоду.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави суму в розмірі - 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк