АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1436/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа: КП «Соснівська служба утримання будинків» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи тим, що він з відповідачем зареєстровані та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Спірна квартира не приватизована та перебуває на балансі КП «Соснівська служба утримання будинків» Черкаської міської ради. З квітня 2009 року відповідач виїхав з квартири, жилою площею не користується без поважних на то причин більше 6 місяців. Участі у сплаті комунальних платежів не приймає, що перешкоджає позивачу оформити житлову субсидію та державну допомогу, як малозабезпеченій сімї.

Просив суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням у звязку з тривалою відсутністю.

Рішенням Соснівського районного суду від 23 лютого 2010 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_6 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 у звязку з відсутністю в жилому приміщенні понад 6 місяців підряд без поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Підставами відмови в позові вказує те, що він не втратив звязку з квартирою, там знаходяться його особисті речі та те, що на момент звернення позивачем до суду 30.11.2009 року не минув шестимісячний строк, визначений в ст. 71 ЖК України. Крім того вказує, що судове засідання було проведено без його участі, про місце, час та дату судового засідання він належним чином повідомлений не був.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню по наступним мотивам.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із наступних встановлених ним обставин: з січня по травень 2009 року відповідач, після звільнення з місця позбавлення волі, проживав у спірній квартирі та був у ній зареєстрований в установленому законом порядку. У травні 2009 року змінив місце проживання та переїхав до співмешканки, з якою і проживає на час розгляду справи у суді. Звязок із спірною квартирою не підтримує, вона не є його місцем проживання та перебування, особисті речі в квартирі відсутні. Участі по утриманню квартири та оплаті комунальних послуг не приймає. Житлом не користується, долею житла не цікавляться. Перешкод в користуванні житлом ніхто не чинить, пільгами на збереження житла відповідач не користується.

Колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є підставою для зміни чи скасування судового рішення по наступним мотивам.

Як вбачається із наявних у справі доказів та пояснень ОСОБА_6, який був присутній під час розгляду справи судом першої інстанції, після звільнення у січні 2009 року із місць позбавлення волі, він до травня 2009 року проживав у спірній квартирі, а потім переїхав проживати до своєї співмешканки у її житло а.с. 26.

Таким чином факт добровільного вибуття відповідачем із спірного житла до іншого місця проживання до травня 2009 року ним визнається і в силу вимог ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Даний позов, згідно даних на штампі Соснівського районного суду м. Черкаси нанесеного на позовну заяву, подано до суду 30.11.2009 року, після спливу 6 місяців з дня добровільного вибуття ОСОБА_6 із спірного житла.

Пояснення ОСОБА_6 про знаходження у квартирі його особистих речей, оплату ним комунальних послуг в період з 1.05.2009 року по 30.11.2009 року жодним належним та допустимим доказом, як того вимагає ст. 58, 59 ЦПК України, не підтверджено.

Той факт, що він через третіх осіб передав у січні 2010 року 180 грн позивачу на оплату комунальних послуг, не вплинув на висновки суду по суті спору, оскільки суд зобовязаний зробити правові висновки в межах заявлених позовних вимог за період з 1.05.2009 року по 30.11.2009 року.

Колегія вважає, що висновки суду про відсутність відповідача у спірному житлу на протязі 6 місяців підряд без поважних причин та втрату ним звязку із спірним житлом на протязі вказаного періоду, ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Факт відсутності відповідача під час проголошення судового рішення не передбачений жодним матеріальним чи процесуальним законом як підстава для скасування судового рішення та винесення нового. В апеляційному порядку рішення може бути скасоване і переглянуте по суті лише за умови, що відсутність сторони позбавило її можливості надати суду інші докази, які відсутні в матеріалах справи, і які свідчать про неправильність судового рішення

В апеляційній скарзі інших доказів не надано.

Надана в засіданні апеляційного суду довідка про звільнення ОСОБА_6 свідчить про те, що він чотири рази засуджений за загальнокримінальні злочини і її зміст не впливає на законність та обґрунтованість рішення суду по даній справі.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 пояснив, що причиною подачі даної апеляції стало те, що співмешканка вигнала його із свого місця проживання і йому потрібно десь жити і бути зареєстрованим.

Оскільки доводи апеляційної скарги та пояснення сторін у засіданні колегії висновків суду не спростовують, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 71 ЖК України, ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2010 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відхилити, рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду та рішення районного суду набувають законної сили з моменту проголошення ухвали і можуть бути оскаржені в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :