Справа № 159/2957/15-ц
Провадження № 2/159/856/15
РІШЕННЯ

заочне

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 09 липня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді Окостень І.В., при секретарі Федчик К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в:

05 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулась у суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі, а саме по 650 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подання позову. На обґрунтування своїх вимог вказала, що діти перебувають на повному її утриманні, домовленості між нею та відповідачем про спосіб утримання дітей не досягнуто.

Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву на підтримання позову та слухання справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач заперечень проти позову не подав та двічі не зявився у судове засідання, про час та місце розгляду справи з урахуванням вимог ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) повідомлений належним чином судові повістки направлені судом за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд прийшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Стаття 180 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) встановлює обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України).

Сторони у справі з 04 червня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується фотокопією повторного свідоцтва про шлюб серії 1-ЕГ №020515 від 27 листопада 2006 року, виданого Колодяжненською сільською радою Ковельського району Волинської області.

У шлюбі народили двох дітей: дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, і дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до свідоцтв про народження серії 1-ЕГ № 045487 від 16 квітня 2007 року, виданого Колодяжненською сільською радою Ковельського району Волинської області, і № 096559 від 24 квітня 2009 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, матірю дітей є позивач, батьком відповідач ОСОБА_2.

Встановлені обставини вказують на те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей і відповідно до наведених положень закону зобовязаний утримувати їх до досягнення повноліття.

Згідно із довідкою, виданою 26 травня 2015 року Колодяжненською сільською радою Ковельського району Волинської області, діти проживають разом із позивачем у с. Волошки Ковельського району.

Домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі немає, у матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вимоги позивача про стягнення із відповідача у її користь аліментів обґрунтовані.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Доказів того, що відповідач працює і отримує постійний дохід, у матеріалах справи немає, тому аліменти підлягають стягненню в твердій грошовій сумі.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 750 грн. щомісячно на кожну дитину.

Визначаючи розмір аліментів, суд з урахуванням положень ст. 182 СК України враховує матеріальне становище позивача та неповнолітніх дітей, зокрема те, що діти перебувають на повному забезпеченні позивача, остання не працює, вік дітей, розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до шести і від шести років, та вважає достатнім і справедливим розмір коштів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну до досягнення повноліття. Відомостей про наявність у відповідача медичних протипоказань до праці немає, тому він не позбавлений можливості працевлаштуватись на роботу, отримувати дохід і забезпечувати звичайні потереби неповнолітніх дітей та їх достатній рівень життя.

Докази того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у тому розмірі, який заявлено позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Тому, позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи, що позивач при подачі даного позову звільнена від сплати судового збору, то відповідно до вимог п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80, ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 243 гривні 60 копійок судового збору.

З урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі ст. ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі по 500 (пятсот) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 05 червня 2015 року і до досягнення ними повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок судового збору.

Рішення у межах сплати платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_8