Справа № 159/3324/15-ц
Провадження № 2/159/933/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 01 липня 2015 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Луньової Т.М.,

за участі секретаря Канашкової О.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на 6,25% будинковолодіння, розташованого по вул. Купріна,40 в м. Ковель Волинської області в порядку спадкування за законом. Обгрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини: батьками сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у шлюбі було побудовано житловий будинок в м. Ковель Волинської області по вул. Купріна,40. 22 вересня 2005 року померла мати сторін ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на ? частину спірного домоволодіння. Спадщину, яка відкрилась після смерті матері сторін прийняли в рівних частинах позивач, відповідач ОСОБА_3 та батько сторін ОСОБА_5 Після смерті батька сторін, спадщину, до складу якої входило 66,67 % спірного будинку, прийняли сторони у даній справі та мати померлого ОСОБА_7 у рівних частинах. Відтак, після смерті батьків частки кожного із сторін у спірному будинку становили відповідача ОСОБА_2 16,67% будинку, відповідача ОСОБА_3 33,34%, позивача 33,34% та ОСОБА_7 16,67%. Після смерті бабусі сторін ОСОБА_7, яка за життя заповіла належну їй у спірному будинку частку позивачеві, частка позивача у спірному будинку склала 50,01%. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове домоволодіння, однак при зверненні до суду з позовом невірно розрахував розмір часток, які припали на кожного із спадкоємців у спірному домоволодінні, у звязку з чим рішенням суду за позивачем було визнано право власності лише на 43,76% домоволодіння замість 50,01%. У той же час рішенням Ковельського міськрайонного суду від 27 березня 2015 року за відповідачем ОСОБА_2 визнано право власності на 16,67% спадкового домоволодіння, за відповідачем ОСОБА_3 28,12% домоволодіння замість 33,34%. Рішенням Ковельського міськрайонного від 08.05.2015 року за відповідачем ОСОБА_3 було визнано право власності ще на 5,22% спірного домоволодіння. Відтак частка у спадковому володінні, яка належить позивачеві, однак право власності на яку залишається не визнаним, становить 6,25%. Вказана обставина спонукала позивача звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві і прохає його задовольнити, визнати за ним право власності на 6,25% будинковолодіння, розташованого по вул. Купріна,40 в м. Ковель Волинської області в порядку спадкування за законом. Судові витрати прохає залишити за сторонами.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожен зокрема, позов визнали і не заперечують проти його задоволення. Прохають судові витрати залишити за сторонами.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а у відповідності до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкоємця, ....той із подружжя, який його пережив та батьки.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Даними свідоцтв про смерть: серії 1-ЕГ №130806 від 30 липня 2012 року, серії 1-ЕГ №052876 від 18 грудня 2007 року, серії 1-ЕГ №056162 від 01.02.2008 року доводиться та обставина, що бабуся сторін ОСОБА_7, батьки сторін ОСОБА_8 та ОСОБА_6 померли відповідно 30 липня 2012 року, 16 грудня 2007 року та 22 вересня 2005 року.

Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 18 грудня 2014 року у цивільній справі 159/7290/14ц, провадження №2/159/1692/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ спадкового будинку, встановлено, що позивач ОСОБА_5, як спадкоємець за зконом першої черги, прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті батьків сторін, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Крім цього, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом після смерті бабусі, ОСОБА_7, до якої також увійшла частина спірного домоволодіння.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду у цивільній справі №159/1042/15-ц, провадження №2/159/445/15 від 27 березня 2015 року за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, встановлено, що батьки сторін мали у власності спірне домоволодіння, розташоване по вул. Купріна,40 в м. Ковель Волинської області. Після смерті батьків відповідач ОСОБА_2 успадкувала 1/6 частину домоволодіння, що відповідае 16,67 % спірного домоволодіння, відповідач ОСОБА_3 успадкувала 1/3 частину, або у відсотковому відношенні 33,34% спірного домоволодіння.

Вказаними рішеннями встановлено, що інших спадкоємців домоволодіння, розташованого по вул. Купріна,40 в м. Ковель Волинської області, окрім сторін у даній справі, немає.

Згідно ч.1 ст. 1267ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно ч.2 ст. 1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї ж черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну.

З огляду на розмір часток, успадкованих сторонами після смерті батьків, а позивачем ще й після смерті бабусі, частки кожного із сторін у спірному домоволодінні становлять: відповідача ОСОБА_2 - 16,67% домоволодіння, відповідача ОСОБА_3 33,34% домоволодіння, позивача - 50,01% домоволодіння.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду від 18 грудня 2014 року у цивільній справі 159/7290/14ц, провадження №2/159/1692/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ спадкового будинку визнано за позивачем ОСОБА_1 право власності на 43,76% спірного домоволодіння.

Відтак, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності ще на 6,25% спадкового домоволодіння є підставними, спосіб захисту своїх прав позивачем обрано відповідно ст. 16 ЦК України, тож позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 15,30,62, 85, 212, 213, 215, 130, 173,174 ЦПК України, ст. 328, 355, ч.1 ст. 357, 1258, 1268, 1270, 1275 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на 6,25% будинковолодіння, розташованого по вул. Купріна,40 в м. Ковель Волинської області в порядку спадкування.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: Т.М.Луньова