Провадження 2/235/3079/15
Справа 235/6639/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2015 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі:

головуючого судді Філь О.Є.

при секретарі Ярмаченко В.В.

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3 (не з»явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Красноармійську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 14.08.2015 року звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, зазначивши на підтвердження позовних вимог, що наприкінці лютого 2012 року вона позичила ОСОБА_2 та її чоловіку ОСОБА_3 гроші в сумі 100 доларів США та гривні за курсом долара США в національному банку України на 200 доларів США, які вони зобовязалися повернути протягом 2015 року без зазначення дати повного повернення боргу.

На підтвердження цього відповідач ОСОБА_2 надала розписку. 30.01.2015 року відповідачі повернули їй частину боргу в розмірі 30 доларів США.

В силу складних фінансових обставин, що склалися у її сім»ї, до початку липня 2015 року вона неодноразово зверталась до відповідачів з вимогами про повернення суми боргу. Також зверталась з вимогами про повернення боргу в письмовому порядку, 11.07.2015 року відповідачі отримали письмову вимогу, але відповіді їй не надали та суму боргу не повернули, в зв»язку з чим вона звернулась з зазначеним позовом до суду.

Позивач просила стягнути з відповідачів 100 доларів США та гривні по курсу долара США в Національному банку в розмірі 170 доларів США, що складає 5778 грн. з наступного розрахунку: 270 доларів США Х 21,40 грн. (офіційний курс Національного банку України) = 5778,00 грн.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідачів на її користь повернення судового збору в розмірі 243,60 грн. та суми за отримання довідки в банківській установі в розмірі 50,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнала в повному обсязі, пояснила, що гроші позичала у позивачки особисто вона, розписку писала вона власноручно, чоловік про це нічого не знає, оскільки вона з ним то проживала окремо, то мирилася, тому суму боргу буде погашати лише вона.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив, що 18.01.2015 року відповідач ОСОБА_2 за договором позики отримала у позивача ОСОБА_1 гроші в сумі 100 доларів США та гривні за офіційним курсом Національного банку України, що еквівалентно 200 доларам США, на підтвердження чого вона написала розписку, у якій дала зобовязання повернути зазначену суму протягом 2015 року (а.с. 7).

30.01.2015 року відповідач ОСОБА_2 повернула позивачу суму боргу в розмірі 30 доларів США, зазначена обставина визнана сторонами по справі в судовому засіданні.

ОСОБА_1 боргу відповідач ОСОБА_2 не повернула, не дивлячись на неодноразові нагадування з боку позивача, в тому числі вимоги в письмовому вигляді (а.с. 8-10).

У відповідності зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

В зазначеному випадку договір позики був укладений у письмовій формі відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України, тому рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, підтвердила, що надана позивачем розписка написана нею власноручно.

Суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування, як зазначено у ч. 1 ст. 57 ЦПК України, ч. 1 ст. 58 ЦПК України.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано договір позики, укладений у письмовій формі (а.с. 7).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми боргу за договором позики в розмірі 5778,00 грн. законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки на час розгляду справи залишок боргу складає 270 доларів США, що за офіціальним курсом Національного банку України на день розгляду справи судом складає 270 Доларів США Х 21,40 грн. = 5778,00 грн. Позовні вимоги в зазначеному розмірі відповідач ОСОБА_2 визнала в судовому засіданні.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Крім того, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати у розмірі 243,60 грн. по сплаті судового збору та суму за отримання довідки в банківській установі в розмірі 50,00 грн.

Разом з тим, належних доказів того, що зазначені гроші були отримані від позивача відповідачем ОСОБА_3 суду не надано, тому позовні вимоги до нього задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, 530, 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 11, 60,79, 88, 212 -218 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, суму боргу в розмір 5778,00 грн., повернення судового збору в розмірі 243,60 грн. та суми за отримання довідки в банківській установі в розмірі 50,00 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: