ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9539/15-ц
провадження № 2/753/5121/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - ЛЕОНТЮК Л.К.

за участю секретаря ДРАГА О.А.

сторін:

представника позивача ЛИСЕНОК А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу в порядку цивільного провадження за позовом ОСОБА_3 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " ВУДЛАЙН УКРАЇНА" про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за договорами купівлі- продажу, суд

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_3 в особі свого представника за довіреністю ОСОБА_2 звернулася до Дарницького районного суду м.Києва ( м. Київ, вул.. Севатопільська, 14) з позовом у порядку цивільного провадження до ТОВ " Вудлайн Україна" про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за договорами купівлі- продажу.

Матеріали цивільної справи надійшли до загальної канцелярії Дарницького районного суду м.Києва (м.Київ,вул.О.Кошиця,5-а) за вх. № 24097 від 21.05.2015 року і передані судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі у приміщення суду (по вул. Севастопільській,14), що підтверджується даними контрольного журналу № 487 від 22.05.2015 року, відповідно до вимог ст. 11-1, 118 ЦПК України.

Після виконання вимог ст. 122 ч.3 ЦПК України ( а.с. 25) , ухвалою суду від 03.06. 2015 року відкрито провадження у справі та вперше призначено в судове засідання на 22.06. 2015 року на 09-00 годину ( а.с. 26). У зв"язку з неявкою сторін, розгляд справи було відкладено на 03.07. 2015 року з черговим повідомленнням сторін у справі. ( а.с. 37)

В судовому засіданні судом поставлено питання про направлення вищевказаної цивільної справи за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва за місцем знаходження юридичної особи у м. Києві -02094, вул. Червоноткацька, 90, офіс 26 , оскільки позовну заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності ВРХ № 505903 від 07.09. 2012 року, який заперечував проти зміни підсудності, вважає, що саме права його довірителя порушені у відповідності з Законом України " Про захист прав споживачів" , вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне надіслати справу за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, з наступних підстав.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК України, суддя, після отримання відповіді в ВАДР ГУ ДМС України в м. Києві вх. № 5253 від 02.06. 2015 року ( а.с. 25), позивачка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за даними ВАДР значиться зареєстрованою у АДРЕСА_1

Ухвалою суду від 03.06. 2015 року відкрито провадження у справі та призначено у судове засідання з підстав зазначених у позовних вимогах.

Згідно п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України розгляд і вирішення справи неповноважним судом є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Питання підсудності цивільних справ урегульоване в гл. 1 розд. III ЦПК України, яка визначає загальні правила підсудності.

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Залежно від роду (предмета) справи, суб'єктів спору, що підлягає розгляду, місця (території), на яку поширюється діяльність певного суду, у теорії права підсудність поділяється на функціональну, родову та територіальну.

Територіальною є підсудність, яка розмежовує компетенцію судів однієї ланки судової системи щодо розгляду справ залежно від території, на яку поширюється така компетенція. Територіальна підсудність також поділяється на види: загальна, альтернативна, договірна, виключна, за зв'язком справ.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням .

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03. 2013 року № 3, а саме п. 41 та 42 передбачено, що перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність ст. 114 ЦПК України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності ( наприклад, при об"єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна ( ч.1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об"єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно, про право володіння і користування ним ( ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна ( ст. ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна ( ст. ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном ( визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про уунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи те, що предметом позову є стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за договорами купівлі- продажу , що не є в переліку виключної підсудності, крім того , Закон України " Про захист прав споживачів" регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином -підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Крім того, відповідно до роз"яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.02. 2013 року "Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів ( 2009-2012 р.р."), до фактів, які підлягають доказуванню у справах про захист прав споживачів, насамперед, слід віднести: чи мало місце придбання продукції ( замовлення послуги); чи надавалась інформація про товар ( послугу) і яка саме; відомості про властивості товару та відповідність їх потребам споживача та вимогам встановлених нормативів; чи мало місце використання товару; чи мало місце заподіяння шкоди, що завдана життю, здоров"ю або майну споживача.

Таким чином твердження позивача про порушення його прав відповідно до чинного законодавства про захист прав споживачів не знаходять свого підтвердження. Адже, в даному спорі присутні правовідносини зобов"язального права.

Згідно із ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 1 п.2 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилось, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до до ТОВ " Вудлайн Україна" про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за договорами купівлі-продажу, підлягає передачі по територіальності до Дніпровського районного суду м. Києва .

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 109 ч.2, 115, 116, 168, 209 -210 ЦПК України, Закону України "Про захист прав споживачів", п.п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03. 2013 року, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву за позовом ОСОБА_3 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ " ВУДЛАЙН УКРАЇНА" про стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних за договорами купівлі- продажу передати до Дніпровського районного суду м. Києва за підсудністю.

Копію ухвали вручити сторонам в залі судового засідання під розписку, для відому.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва протягом п"яти днів з дня її проголошення . У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали, через районний суд.

СУДДЯ ЛЕОНТЮК Л.К.