Справа № 207/5608/14-ц
Провадження № 2/369/1731/15
РІШЕННЯ

Іменем України

01 липня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нікушина В.В.,

при секретарі Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 03 лютого 2013 року ОСОБА_2 отримав від нього в борг грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн. Відповідач власноруч написав розписку, відповідно до якої зобов'язався повернути кошти до 21 березня 2014 року. З моменту отримання відповідачем даних коштів, свого зобовязання ОСОБА_2 не виконав. На сьогоднішній день гроші йому не повернуті. Тому просив стягнути з ОСОБА_2 борг у сумі 30 000,00 грн, інфляційні збитки 990 грн, три проценти річних 266,30 грн та судові витрати.

У судове засідання позивач не з`явився. Позивач направив до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сума позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неподаткового мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

При розгляді справи судом встановлено, що 03 лютого 2013 року ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 отримав у борг грошові кошти у розмірі 30 000,00 грн.

Отримані в борг кошти ОСОБА_2 зобовязувався повернути до 21 березня 2014 року, що підтверджується власноручно написаною розпискою.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається

Ст. 526 КЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Порушення зобовязання у розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

З огляду на те, що ОСОБА_2 за розпискою повинен був повернути гроші в строк до 21 березня 2014 року, то з цього часу він вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, що є підставою для застосування відповідальності, передбаченої законом.

Три відсотки річних за період прострочення зобов`язання з суми 30 000,00 грн становить 266,30 грн.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу 30 000,00 грн, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 990 грн, а також три проценти річних від простроченої суми 266,30 грн.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінюючи подані докази в сукупності суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують укладення договору позики та неналежне виконання відповідачем умов договору. Тому позовні вимоги про стягнення суми боргу, інфляційних збитків та трьох процентів річних підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 312,56 грн, що підтверджується квитанцією № 8808856-1 від 10 вересня 2014 року.

Керуючись ст.ст. 1046, 1047, 526,536, 610 ЦК України та ст.ст.88, 208, 213-215, 294 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, - суму боргу в розмірі 31 256, 30 грн (тридцять одна тисяча двісті пятдесят шість грн. тридцять коп), яка складається із суми основного боргу 30 000,00 грн (тридцять тисяч.), суми трьох процентів річних 266,30 грн (двісті шістдесят шість грн. тридцять коп.), інфляційних збитків 990,00 грн (девятсот девяносто грн.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 312, 56 грн. (триста дванадцять грн. пятдесят шість коп).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: В. В. Нікушин