АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 682/4157/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1275/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

ОСОБА_1 (головуючий)

ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Славутського міськрайонного суду від 19 травня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на дітей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_4 вказувала, що від спільного шлюбу з ОСОБА_6 вони мають двох дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6. Шлюб між сторонами розірвано і вони разом не проживають, відповідач сплачує на дітей аліменти. Проте ОСОБА_4 зазначає, що понесла додаткові витрати у сумі 5764, 02 грн. на придбання дітям одягу, ліків та плату за їх навчання. Тому вона просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь 2882 грн., що становить половину вартості витрат, понесених нею на розвиток здібностей, оздоровлення та лікування дітей.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 19 травня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2414,51 грн. в рахунок покриття фактично понесених нею додаткових витрат на дітей - ОСОБА_7 та ОСОБА_6

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 243, 60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити частково, стягнути з нього 336, 01 грн.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що понесені витрати на пошиття танцювального костюму для дочки не доведені, оскільки немає фіскальних чеків або квитанцій до прибуткових касових ордерів, а інформаційна довідка надана позивачем не може братись до уваги, оскільки в ній відсутній підпис приватного підприємця. Також, в квитанціях до прибуткових касових ордерів про оплату путівок зазначено, що ОСОБА_4 зроблено добровільний внесок за сплату путівок на суму 1428 грн. А сплата добровільних внесків до профспілкового комітету не може бути віднесена як додаткові витрати на дітей. Крім того, суду не надано доказів необхідності оздоровчого лікування дітей. Судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи, взято до уваги розмір заробітної плати лише апелянта, однак не взято до уваги доходи ОСОБА_4

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнала, рішення суду вважає законним і обґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. В поданій на адресу суду письмовій заяві просив апеляційну скаргу задовольнити, а справу розглядати у його відсутності.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 14 листопада 1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі. У вказаному шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 грудня 2008 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на доньку у розмірі 250 гривень та на сина у розмірі 200 гривень. На підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 серпня 2012 року збільшено розмір стягуваних аліментів, а саме присуджено до стягнення з відповідача аліменти на дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку до досягнення донькою повноліття.

Шлюб між сторонами було розірвано 14 січня 2013 року, хоча подружжя спільно не проживає з 13 липня 2008 року, що встановлено рішенням суду. Після розірвання шлюбу між сторонами діти проживають разом з матір`ю ОСОБА_4 в місті Бердянськ Запорізької області.

Вказані обставини у судовому засіданні визнаються сторонами та підтверджуються даними копій свідоцтва про одруження, судових рішень та свідоцтв про народження дітей.

Неповнолітня донька ОСОБА_7 навчається в зразковому ансамблі танцю «Дивертисмент» і за період серпня 2013 року та вересня 2013 року здійснено оплату за заняття хореографією в розмірі 145 гривень, що підтверджується квитанціями та корінцями квитанцій № 2652 та № 3686 від 19 вересня 2013 року. На пошиття танцювальних костюмів «Єгипет», «Північне сяйво» та «Флеш-Моб», а також на ремонт танцювального костюму «Україна» позивачем витрачено 1410 грн, що підтверджується даними інформаційної довідки № 84 від 10 березня 2015 року, виданої начальником відділу культури виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, а також даними накладних приватного підприємця ОСОБА_9 № 12 від 08 липня 2013 року та № 15 від 04 серпня 2013 року.

У звязку з відвідуванням дочкою ОСОБА_10 занять з хореографії позивачем було витрачено грошові кошти в розмірі 75 грн. на придбання тренувальної блузи, про що свідчить товарний чек № 1 від 15 лютого 2013 року.

Крім того, ОСОБА_4 здійснено оплату членських внесків за оздоровчі путівки на двох дітей до дитячого оздоровчого центру «Весна» в розмірі 2084 грн, що підтверджується даними довідок профспілки № 118 від 19 червня 2013 року та № 140 від 16 червня 2014 року про виділення путівок, а також даними копій квитанції до прибуткового касового ордеру № 54 та № 55 від 30 травня 2013 року та № 59 від 01 липня 2014 року.

У звязку з хворобою дітей, що підтверджується даними інформаційної довідки № 292 від 11 березня 2015 року лікувальної установи, та згідно призначень лікарів, позивачем на лікування дітей, а саме: на придбання ліків для дочки ОСОБА_10 було витрачено 307 грн 41 коп., а на придбання ліків для лікування сина ОСОБА_8 було витрачено 219 грн 61 коп.

Також, ОСОБА_4 понесені додаткові витрати на дітей, повязані з лікуванням в Бердянській міській стоматологічній поліклініці, а саме на лікування дочки ОСОБА_10 витрачено 292 грн, а на лікування сина ОСОБА_8 витрачено 296 грн, що підтверджується даними виписок з амбулаторних карток дітей від 04 березня 2015 року та даними копій гарантійних талонів.

Разом з тим, витрати на придбання для дітей шкільного рюкзака та шкільних зошитів суд першої інстанції не врахував як додаткові, оскільки такі витрати є звичайними витратами на утримання дітей.

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що загальна сума додаткових витрат на дітей, які здійснила ОСОБА_4, становить 4829 грн 02 коп. (145 + 1410 + 75 + 2084 + 307,41 + 219,61 + 292 + 296).

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Враховуючи, що ОСОБА_4 фактично понесла додаткові витрати на дітей, та з урахуванням матеріального становища сторін, суд першої інстанції прийшов до висновку, що сторони повинні нести такі витрати в рівних частках, а тому обґрунтовано стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2414 грн. 51 коп. (4829,02 : 2=2414,51).

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що понесені витрати на пошиття танцювального костюму для дочки не доведені є безпідставними.

На пошиття танцювальних костюмів «Єгипет», «Північне сяйво» та «Флеш-Моб», а також на ремонт танцювального костюму «Україна» ОСОБА_4 витрачено 1410 грн, що підтверджується даними інформаційної довідки № 84 від 10 березня 2015 року, виданої начальником відділу культури виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, а також даними накладних приватного підприємця ОСОБА_9 № 12 від 08 липня 2013 року та № 15 від 04 серпня 2013 року.

Про витрати грошових коштів в розмірі 75 грн. на придбання тренувальної блузи свідчить товарний чек № 1 від 15 лютого 2013 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в квитанціях до прибуткових касових ордерів про оплату путівок зазначено, що ОСОБА_4 зроблено добровільний внесок за сплату путівок на суму 1428 грн., а сплата добровільних внесків до профспілкового комітету не може бути віднесена як додаткові витрати на дітей, також не заслуговують на увагу.

З матеріалів справи, пояснення ОСОБА_4 видно, що витрати на придбання путівок для дітей нею фактично понесені, а тому суд правомірно визнав такі витрати як додаткові.

Суд також не може погодитися з доводами ОСОБА_5 щодо відсутності висновків лікарів про необхідність оздоровлення дітей в оздоровчих таборах, батьки зобовязані здійснювати турботу про здоровя дітей і вживати заходів до їх оздоровлення у відповідності до ст. 150 Сімейного кодексу України.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції Мацюк Ю.І.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 48