Справа № 442/5163/13 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/783/494/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М..,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: апелянта - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

представника позивача - Столярського М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" заборгованість за кредитним договором №0/501 від 01.09.2008 року у розмірі 13510,18 грн., що у доларовому еквіваленті 1690,25 дол. США згідно з офіційним курсом встановленим Національним банком України у розмірі 7,993 грн. за 1 долар США та судові витрати в розмірі 263, 88 грн., а всього 13774,06 грн..

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" про визнання недійсним Кредитного договору №0/501 від 01.09.2008 року - відмовлено.

Дане рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує на те, що судом не повно було з'ясовано обставини справи, зокрема в матеріалах справи міститься кредитний договір на якому стоїть дата 29.08.2008р. та 01.09.2008р., при цьому у договорі поруки і застави, які укладені 01.09.2008р. містяться посилання на кредитний договір від 01.09.2008р.. Крім того, позивачем не було доведено того, що він брав позику в сумі 14662, 31 дол. США, а не в сумі 67 300 грн.. Вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки суд в рішенні вказав, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір на строк до 01 лютого 2014 року на суму 14662,31 дол США, проте кредит він брав на придбання автомобіля FORD FIESTA KOMFORT і відповідно до довідки ТОВ "ВАЛЕТ АВТО" придбав даний автомобіль за 79300 грн., з яких 12000 грн. власні заощадження, 67300 грн. кредитні кошти, які перерахувало ВАТ "Кредобанк". Враховуючи вищевикладене просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та у позовних вимогах банку відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та його представника на підтримання доводів апеляційної скарги, представника позивача на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам закону, є справедливим і обґрунтованим.

Положеннями ст. 214 ЦПК Українипередбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи первісний позов Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав своє зобов'язання по кредитному договору надавши позичальнику кредитні кошти у розмірі та на умовах обумовлених у договорі, а позичальник ОСОБА_2 зобов'язався повернути кредит і сплатити проценти. Проте, відповідач своїх зобов'язань щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки дата повернення коштів відповідачем визначена у розписці, а тому відсутні підстави для її тлумачення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК Українизобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст.629 ЦК України: договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК Українивстановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 01.09.2008 року між ВАТ "Кредобанк" правонаступником якого виступає ПАТ "Кредобанк" та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 0/501. Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору. Банк зобов'язується надати у власність ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим Договором, а ОСОБА_2 зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними.

Згідно з пункту 2.1. Кредитного договору, Банк видає ОСОБА_2 кредит у сумі 14662,31 дол.США на строк до 01 лютого 2014 року.

Відповідно до пункт 2.2 Кредитного договору, кредит видається на наступні цілі: для здійснення повної/часткової оплати за Договором купівлі-продажу транспортного засобу марки FORD, модель FIESTA КОМFORT, дата випуску 2008, № кузова НОМЕР_2, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "Валет Авто".

Для обліку виданих кредитних коштів, відповідно до пункту 2.5 Кредитного договору, Банк відкрив валютний позичковий рахунок № НОМЕР_3, з подальшою конвертацією у гривню та перерахуванням на поточний рахунок ТОВ "Валет Авто". Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (утворення строкової заборгованості по позичковому рахунку).

За надання кредиту, відповідно до пункту 3.1. Кредитного договору, Позичальник сплачує Банку в порядку та строки, визначені тарифами Банку, наступні комісії: розгляд Анкети-Заяви на отримання кредиту, одноразово - 50,00 (П'ятдесят гривень 00 коп.); за видачу кредиту, одноразово - 1 776,43 грн.

Згідно з пунктом 3.2. Кредитного договору, за користуванням кредитом Позичальник сплачує Банку проценти річні у розмірі, що визначаються як ставка LIBOR 3м (LIBOR - LONDON Interbank Offered Rate - змінна Лондонська міжбанківська ставка по депозитах у доларах США. Ця ставка використовується як базова для визначення процентної ставки для позичальника. Для розрахунку обирається трьох місячний LIBOR. На день укладання цього Договору LIBOR 3м становив 2,81063) збільшена на маржу 9%. Розмір процентів за кредитом змінюється першого числа кожного календарного кварталу протягом усього строку дії Договору.

Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості кредиту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) за ставкою, визначеною у пункті 3.2 цього Договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаного у пункті 2.1 цього Договору.

Відповідно до умов Кредитного договору ОСОБА_2 як позичальник зобов'язувався здійснювати своєчасне погашення усіх, виданих на підставі Кредитного договору коштів, сплачувати відсотки та усі інші, передбачені договорами платежі, у визначеному ними порядку.

Відповідач ОСОБА_2 не виконав належним чином вимог Банку, і у останнього утворився перед Банком борг за Кредитним договором.

В забезпечення виконання вищевказаного Кредитного договору, 01.09.2008 р. між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір застави № б/н. Відповідно до пунктів 1.1 - 1.3 Договору застави, цей Договір забезпечує виконання зобов'язань Заставодавця та вимог Заставодержателя за Кредитним договором № 0/501 від 01.09.2008 р., який укладено між Заставодавцем та Заставодержателем, а також усіх додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені у майбутньому, стосовно повернення отриманої суми кредиту, неоплачених процентів комісій, штрафів, пені та інших видів неустойки у повному обсязі.

Предметом застави виступало рухоме майно: легковий автомобіль марки марки FORD, модель FIESTA КОМFORT, дата випуску 2008, № кузова НОМЕР_2, тип легковий седан-В, колір чорний, д.н.з. НОМЕР_1, Свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4, видане 28.08.2008р. Дрогобицьким ВРЕР ДАІ при ГУМВС України у Львівській області. Заставна вартість предмета застави визначена сторонами у сумі 59475,00 грн.

Крім того, 01.09.2008 р. між Банком та ОСОБА_5 було укладено Договір поруки № б/н від 01.09.2008 р. Відповідно до пункту 1.1. Договорів поруки, Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань у повному обсязі (повернення кредиту, сплати відсотків та комісій за користування кредитом, штрафних санкцій) за Кредитним договором № 0/501 від 01.09.2008 р. укладеним між Кредитором та Боржником.

Згідно з пунктами 2.2. та 2.3. Договорів поруки у випадку не виконання Боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором. Кредитор письмово повідомляє Поручителя про це із зазначенням суми заборгованості Боржника. Поручитель зобов'язаний сплатити Кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором. Пунктом 2.5. Договорів поруки встановлено, що Поручитель та Боржник несуть і солідарну відповідальність перед Кредитором.

Згідно з вимогами ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Укладеним договором поруки, який забезпечує виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед ПАТ "Кредобанк" не передбачено спеціальних умов відповідальності поручителя, а отже ОСОБА_5 відповідає перед ПАТ "Кредобанк" як солідарний із ОСОБА_2 боржник.

У зв'язку з не належним виконанням ОСОБА_2 зобов'язань, які виникають за Кредитним договором, заборгованість відповідача перед Банком за Кредитним договором № 0/501 від 01.09.2008р. становить 13510,18 грн., що у доларовому еквіваленті 1690,25 дол. США, з яких: 12157,92 грн., що у доларовому еквіваленті становить 1521,07 дол. США - неповернута сума кредиту; пеня по простроченій заборгованості в розмірі 1352,26 грн., що у доларовому еквіваленті становить 169,18 дол. США.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору

Згідно ст.1046 ЦК України Договір позики є укладений з моменту передання грошей або інших речей , визначених родовими ознаками.

На думку колегії суддів безпідставними є доводи апелянта про те, що суд неповно з'ясував обставини справи, оскільки в матеріалах справи міститься кредитний договір на якому стоїть дата 29.08.2008р. та 01.09.2008р. із врахуванням наступного.

В матеріалах справи міститься меморіальний ордер №464656 від 1 вересня 2008р.(а.с.38) з якого вбачається, що кошти в розмірі 14662,31 дол. США були перераховані ОСОБА_2.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи договорів поруки і застави від 1 вересня 2008р.(а.с.12-17), такі укладені для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором №0/501 від 1 вересня 2008р..

Із пояснень представника позивача в суді апеляційної інстанції, встановлено, що банком при виготовленні тексту кредитного договору була допущена механічна помилка у даті, а саме: вказано 29.08.2008р., а не 01.09.2008р..

Проаналізувавши вищенаведені норми закону, із врахуванням встановлених обставин та наявних в матеріалах справи доказів, колегія суддів приходить до висновку, що кредитний договір був укладений саме 01.08.2008р., тобто з моменту перерахування коштів.

Відповідач своїми діями засвідчив факт існування кредитних відносин, що обумовлені договором, а відтак останній зобов'язаний повернути кошти обумовлені договором.

Крім того, судом першої інстанції встановлено дійсність кредитного договору, що не оспорюється і не оскаржується сторонами, а відтак у відповідності до ст.204 ЦПК України такий правочин є дійсним.

Встановивши, що ОСОБА_2 не належно виконав умови укладеного кредитного договору та, що вказаний договір відповідає вимогам ст.ст.203, 1046, 1054, 1055 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення первісного позову.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду, такі не ґрунтуються на законі і спростовуються вищенаведеним.

Суд першої інстанції повно встановивши фактичні обставини справи, зокрема те, що в спірному договорі позики вказано факт отримання позичальником грошових коштів у момент укладання договору, дав об'єктивну оцінку зібраним у справі доказам, вірно застосувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Отже, висновки суду відповідають обставинам справи, суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстав для скасування його рішення немає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК Україниапеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

Б.М.Гриновець