АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 550/290/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1960/15Головуючий у 1-й інстанції Антонов А. А. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Прядкіної О.В.

При секретарі : Кальник А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та її адвоката Павленка Анатолія Івановича на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Чутівська державна нотаріальна контора про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та її адвокат Павленко А.І., посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 перебувала в шлюбі з ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належний йому на праві власності будинок по АДРЕСА_1 в смт. Артемівка, Чутівського району Полтавської області.

Спадкоємці померлого дружина ОСОБА_2 та його син ОСОБА_5 27 грудня 2013 року звернулися до Чутівської державної нотаріальної контори з заявами про відмову від спадщини та відповідно про прийняття спадщини за законом.

Також, заяву про прийняття спадщини за законом 29 квітня 2014 року подав ОСОБА_4, який є сином померлого ОСОБА_6 від попереднього шлюбу.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 зазначала, що нотаріус не пояснила наслідків відмови від спадщини, а вона, маючи вади зору та слуху, не мала можливості в повній мірі почути сказане їй нотаріусом та самостійно прочитати текст заяви, а отже допустилася помилки, вважаючи при цьому, що відмовляється від спадщини на користь рідного сина ОСОБА_5

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для визнання заяви про відмову від спадщини недійсноювнаслідок помилки немає, оскільки позивач добровільно розпорядилася наданим їй законом правом на відмову від прийняття спадщини, її дії при цьому відповідали дійсним намірам відмовитись від своєї частки в спадщині.

З вказаним висновком погоджується колегія суддів з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Зазначеною нормою закону передбачено, що спадкоємець не може в обмін на відмову від прийняття спадщини вимагати отримання для себе або інших осіб будь-яких матеріальних чи нематеріальних благ.

У ч. 5 ст. 1274 ЦК України закріплено, що відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Як роз'яснено в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК ), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Враховуючи встановлені судом обставини та вищезазначені норми права, колегія суддів вважає, що підписуючи заяву про відмову від спадщини ОСОБА_2 свідомо позбавила себе права на частку в спадщині, дії відповідача не суперечили її волевиявленню, оскільки були мотивовані бажанням залишити все спадкове майно своєму сину ОСОБА_5

Звернувшись до нотаріуса 27 грудня 2013 року з заявою про відмову від прийняття спадщини, позивач мала можливість протягом усього строку встановленого для прийняття спадщини відкликати її, проте не скористалася цим, а звернулася до суду тоді, коли дізналася про подання іншим сином померлого ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини.

При цьому, звертає на себе увагу те, що вказаному позову передувало інше звернення спадкоємця ОСОБА_5 до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення від спадщини, за результатами якого 8 вересня 2014 року Апеляційний суд Полтавської області постановив рішення про відмову в задоволенні позову.

Вірно встановивши обставини справи та дійшовши правильного висновку про відсутність в діях позивача помилки щодо здійсненого нею правочину по відмові від прийняття спадщини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до власної переоцінки апелянтами зібраних по справі доказів.

Крім того, твердження апелянта про те, що вади зору та слуху унеможливлювали отримання нею повноцінно інформації від нотаріуса під час написання заяви про відмову від спадщини, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки жодних застережень щодо вад здоров'я, які б утруднили нею сприйняття інформації чи могли б об'єктивно впливати на розуміння обставин під час укладання правочину, по справі не має.

Обставині з приводу наявності у позивача вікової хвороби очей - катаракти, яка впливала на якість її зору, суд першої інстанції дав вірну правову оцінку, зазначивши, що позивач в 2008 році була прооперована та виписана додому в задовільному стані з рекомендаціями носити окуляри, наявність яких надавала їй можливість прочитати виготовлений нотаріусом текст заяви про відмову від прийняття.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її адвоката Павленка Анатолія Івановича відхилити.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги.

Судді:

З оригіналом згідно.