Справа № 495/3506/15-ц
16 червня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.
при секретарі Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, а саме просить суд: визнати за позивачем право власності на будівлю магазину загальною площею 15 кв.м. за адресою: вул. Приморська, 47/5, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеська область; визнати за позивачем право власності на будівлю магазину загальною площею 6 кв.м. за адресою: бульвар Золотий беріг, 18Є, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеська область; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.
Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідач до теперішнього часу ухиляється від повернення боргу.
Відповідно до п. 3 договору позики у випадку невиконання позичальником умов договору щодо повернення суми боргу, позикодавець має право на звернення до суду з позовом про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, належних позикодавцю, саме: на будівлю магазину загальною площею 15 кв.м. за адресою: вул. Приморська, 47/5, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеська область; будівлю магазину загальною площею 6 кв.м. за адресою: бульвар Золотий беріг, 18Є, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеська область.
Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно ст. 526 Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ст. 600 ЦК України, зобовязання припиняється за згодою сторін в наслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна, тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюється сторонами.
Передання відступного є одним із способів припинення зобовязання за згодою сторін.
В даному випадку сторони дійшли згоди щодо того, що замість виконання зобовязання, тобто повернення суми грошових коштів переданих боржнику позивачем, та які становлять його зміст, боржник виконує інші дії, а саме передає нерухоме майно кредиторові.
Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно, перехід та припинення підлягають державній реєстрації, яка здійснюється відповідним державним органом.
З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.600, 611, 626, 1046, 1049, ЦК Україна, ст.ст. 10, 11, 74, 209, 213-215, 224 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлю магазину загальною площею 15 кв.м. за адресою: вул. Приморська, 47/5, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеська область.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівлю магазину загальною площею 6 кв.м. за адресою: бульвар Золотий беріг, 18Є, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеська область.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: