Справа № 392/855/15-ц
Провадження № 2-о/392/29/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., з участю секретаря судового засідання Жельман О.В., заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мала Виска цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Маловисківська міська рада Маловисківського району Кіровоградської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

25 травня 2015 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій з урахуванням уточненої заяви просить суд встановити факт проживання її однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_3, починаючи з 01 січня 2000 року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, тобто на протязі 14 років 11 місяців і 29 днів. Посилається на те, що вона не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який є чоловіком її рідної тітки по лінії батька, ОСОБА_4, власних дітей у них не має, а вона протягом зазначеного вище проміжку часу постійно проживала з ними однією сім'єю та доглядали їх, купувала ліки, вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її тітка - ОСОБА_5, а вона продовжувала проживати разом із ОСОБА_3 і була йому як донька та сприймала його як батька, після їхньої смерті несла витрати пов'язані з їх похованням та продовжує проживати в даний час у будинку, в якому до цього часу проживали померле подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3. ОСОБА_3 на випадок смерті не залишив заповіт, інші спадкоємці які б не прийняли спадщину - відсутні, беручи до уваги вказане, заявниця зазначає, що є відповідно до ст. 1264 ЦК України спадкоємцем ОСОБА_3 за законом четвертої черги.

В судовому засідання допитана як свідок, у відповідності до вимог ст. 62 ЦПК України, заявник підтвердила обставини викладені нею в заяві поданій до суду.

Заінтересована особа - Маловисківська міська рада Маловисківського району Кіровоградської області, її представник в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду заяву в якій просять розглядати справу у їхню відсутність, проти задоволення заяви не заперечують (а.с. 27, 66).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт проживання постійно з 2000 року заявниці однією сім'єю разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, зазначили, що заявниця є племінницею ОСОБА_5, яка померла у 2007 році, і після її смерті також продовжувала проживати разом із померлим ОСОБА_3, власних дітей у померлих подружжя ОСОБА_3 не було, тому заявниця була їм як донька, вона за ними доглядала, турбувалася, купувала ліки, вони спільно вели господарство та побут і були як одна сім'я, а після їхньої смерті вона здійснювала їхнє поховання та продовжує проживати в будинку в якому проживала разом із померлим подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх співставленні та сукупності, прийшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Згідно роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства.

В ч. 2 ст. 156 ЖК України серед іншого зазначено, що до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до положень ст.ст. 57- 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Заслухавши пояснення заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити заяву, з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с. 8).

З копії спадкової справи відкритої після смерті ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 15 травня 2007 року звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка залишила на її ім'я заповіт в свою чергу чоловік померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини після смерті своєї дружини, хоча він, як пенсіонер за віком, мав право на обов'язкову частку в спадщині (а.с. 40-42).

Згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 9).

З матеріалів спадкової справи майна померлого ОСОБА_3 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернулася лише заявниця ОСОБА_1 (а.с. 31).

Згідно довідки № 281 від 21 травня 2015 року виданої Виконавчим комітетом Маловисківської міської ради, ОСОБА_1 з 2000 року і по день смерті доглядала за ОСОБА_4 та ОСОБА_3, проживала без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1, а з 2008 року проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю та здійснила їх поховання (а.с. 13).

Частиною 1 ст. 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями ст.ст. 1261, 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Як вказувала заявник, встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 заявниці необхідно для отримання спадщини після його смерті, як спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом.

Таким чином, заявлений ОСОБА_1 факт має юридичне значення, оскільки від його встановлення залежить реалізація права на спадщину.

Факт проживання спадкоємців однією сім'єю зі спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили ( п.п. 4.4 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами: копіями вказаних вище свідоцтв про смерть, матеріалами спадкових справ, довідкою Виконавчого комітету Маловисківської міської ради, допитаними в якості свідків громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і сама заявниця, дійшов висновку, що відносини, які склалися між заявником та спадкодавцем ОСОБА_3, слід розцінювати як сімейні в розумінні положень ст. 3 СК України, оскільки судом під час розгляду справи по суті здобуті докази наявності обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин, які склалися між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_3, а саме: заявник проживала з ним, забезпечувала йому необхідний у похилому віці постійний догляд, придбавала продукти харчування, предмети гігієни, побутові товари, ліки, прала та прасувала речі, прибирала в будинку, вели спільне господарство.

Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 однією сім'єю зі спадкодавцем ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, починаючи з 01 січня 2000 року.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 15, 57-60, 62, 63, 64, 208, 209, 212-215, 218, 256-259, 294 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Маловисківська міська рада Маловисківського району Кіровоградської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зі спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, починаючи з 01 січня 2000 року по день смерті, на протязі 14 (чотирнадцяти) років 11 (одинадцяти) місяців 29 (двадцять дев'ять) днів.

Судові витрати залишити по фактично понесених.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційному суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 червня 2015 року.

Суддя Д.М. Кратко