Справа № 139/321/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2015 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Добровольського В.В.

секретаря судового засідання Пилипчук В.П.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі кредитно-заставного договору № VIUWA800000291 від 29 липня 2008 року. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 82434 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16.92 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 29 липня 2013 року. Відповідач своє зобов'язання щодо повернення заборгованості по кредиту, процентів та інших витрат належним чином не виконав. Станом на 03 квітня 2015 року у ОСОБА_2 утворилася заборгованість перед Банком за кредитом на загальну суму 308 280 гривень 49 копійок, в тому числі: 59 704 гривні 88 копійок заборгованість за кредитом, 18 260 гривень 73 копійки заборгованість по процентах за користування кредитом, 28 192 гривні 58 копійок заборгованість по комісії за користування кредитом, 187 204 гривні 18 копійок пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 250 гривень штраф (фіксована частина), 14 668 гривень 12 копійок штраф (процентна складова). В звязку з тим, що відповідач добровільно борг не погашає, позивач просить винести рішення про стягнення з відповідача боргу та судових витрат .

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні зменшив позовні вимоги, зазначивши, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит в сумі 82 434 грн. на термін до 29.07.2013 року. Відповідач зобовязання за договором належно не виконував, має заборгованість по кредиту. Рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 21 лютого 2012 року з відповідача стягнуто за даним договором заборгованість по кредиту 59 704.88 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 12 272.62 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 12 612.47 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 17 673.73 грн., штраф 250 грн. З урахуванням даного рішення зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 03.04.2015 року в сумі 5 988.11 грн. ( 18260.73 -12272,62), заборгованість по комісії за користування кредитом 15 580.11 грн . ( 28192.58 -12 612.47), заборгованість по пені за невиконання зобовязань за договором 169 530.45 грн. (187 204.18 -17 673.73) та судовий збір.

Відповідач зменшені позовні вимоги в частині стягнення боргу по процентам за користування кредитом в сумі 5 988.11 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 15 580.11 грн. визнав повністю, в частині стягнення заборгованість по пені за невиконання зобовязань за договором просив зменшити розмір пені до меж розумності, оскільки у нього скрутне матеріальне становище.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості із ОСОБА_2 підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України передбачено право кожної особи у порядку, встановленому цивільно-процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі кредитно-заставного договору № VIUWA800000291 від 29 липня 2008 року (а.с. 6-13). Предметом договору є кредит в сумі 82 434 гривні, які відповідач отримав на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання для придбання автомобіля зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,92 на рік (додаток до кредитного договору № 2, а.с. 14).

Відповідач не заперечив отримання ним коштів від банку.

ОСОБА_2 з 24 по 28 число кожного місяця мав сплачувати Банку кошти у розмірі 2 797 гривень 48 копійок і повністю погасити борг до 29 липня 2013 року.

Відповідно до п. 2.1 Кредитно-заставного договору позичальник зобовязувався прийняти, належним чином сплатити та повернути кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов Договору (а.с. 6-7).

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Пунктом 5.2.2-5.2.4 Договору визначено, що позичальник зобовязувався сплатити проценти за користування Кредитом, винагороди, відповідно до вимог Договору та погасити кредит в порядку, сумах і в строки передбачені п.п. 11.2.6 та 16.1.5 Договору (зворот а.с. 7,12). Пунктом 13.1 Договору сторони встановили строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки у пять років.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З наданими Банком умовами кредитування відповідач погодився про, що ствердив власноручним підписом у кредитно-заставному договорі (а.с. 13).

Розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 4-5) доведено, що відповідач позичальник ОСОБА_2, своєчасно не надавав Банку грошові кошти для погашення заборгованості та тривалий час не виконував свої зобов'язання по кредитному договору. Зокрема, із розрахунку заборгованості вбачається, що останнє погашення кредиту позичальник здійснював 11 червня 2010 року (зворот а.с. 4).

Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки.

Пунктом 4.1 Кредитно-заставного договору визначено, що за користування наданим кредитом у період з дати списння коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту позивальник сплачує проценти у розмірі 16,92 річних (п. 16.1.6 а.с. 12). Нарахування процентів здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними коштами виходячи з 360 календарних днів у році (п. 4.2 Кредитно-Заставного договору).

Частиною 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за його порушення.

Розрахунком заборгованості (а.с. 4-5) доведено, що ОСОБА_2 з моменту отримання кредиту допустив заборгованість.

У разі порушення боржником зобовязання, боржник повинен передати кредиторові грошову суму неустойку (ст. 549 ЦК України). Відповідно до норм цивільного законодавства: неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 21 лютого 2012 року з відповідача стягнуто за даним договором заборгованість по кредиту 59 704,88 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 12 272,62 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 12 612,47 грн., пеню за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 17 673,73 грн., штраф 250 грн. ( а.с. 73,74).

Представник позивача з урахуванням даного рішення, зменшив позовні вимоги і просить стягнути станом на 03.04.2015 року з відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 5 988.11 грн. ( 18260.73 -12272,62), заборгованість по комісії за користування кредитом 15 580.11 грн . ( 28192.58 -12 612.47), заборгованість по пені за невиконання зобовязань за договором 169 530.45 грн. (187 204.18 -17 673.73).

На підставі наведеного, суд, вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 5 988.11 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом 15 580.11 грн .

Що стосується стягнення пені за несвоєчасність виконання договору, суд приходить до наступного.

Загальними засадами цивільного законодавства визначеними статтею 3 ЦК України, зокрема є справедливість, добросовісність та розумність.

Частиною третьою ст. 551 ЦК України закріплено правило, відповідно до якого розмір неустойки може бути зменшений судом , якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання договору в сумі 169 530.45 грн. Дана сума в декілька разів перевищує суму заборгованості за кредитом, яка стягнута за рішенням суду від 21 лютого 2012 року в сумі 59 704,88 грн.

Суд вважає, що з урахуванням матеріального стану відповідача, який не має доходу, не має майна, засад справедливості, добросовісності, розумності розмір пені слід зменшити та стягнути з відповідача на користь позивача пеню (неустойку)в сумі 25 000 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України).

При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 3082 гривні 80 копійок судового збору (а.с. 1), суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача на загальну суму 46 582.21 грн. (5988,11 грн.+15 580,11 грн.+25000 грн.), отже з відподповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір 465.68 грн.( один відсоток від суми задоволеного позову відповідно до ставки судового збору визначеної ч.2 ст.4 ЗУ « Про судовий Збір»).

Керуючись: ст. 525, 526, 530, 536, 549-552, 611, 612, 615, 626, 628, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 224, 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (паспорт серії АВ № 145014 виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 05 вересня 2000 року) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , МФО № 305299, рах. (для погашення заборгованості) № 3111 заборгованості по кредиту № VIUWA800000291 від 29 липня 2008 року в розмірі 46 582.22грн. (сорок шість тисяч пятсот вісімдесят дві) гривні 22 копійки, що складається: із заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 5 988,11 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом 15 580,11 грн., пені 25 000 грн., а також судові витрати в сумі 465.68 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення у той самий строк з дня отримання його копії до судової палати у цивільних справах ОСОБА_3 ійного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Cуддя: