У Х В А Л А

25 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Рожина Ю.М., Буцяка З.І.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю представника ПАТ «ВТБ Банк» - Ригуна А.М.,

відповідача-позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на рішення Рівненського міського суду від 02 лютого 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 02 лютого 2015 року первісний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ«ВТБ Банк» суму боргу за кредитним договором № 17.08-03/07-СК від 3 жовтня 2007 року в розмірі 117891,68 доларів США та судовий збір в сумі 3441 грн. Задоволено зустрічний позов та визнано припиненою поруку за договором поруки № 17.08-03/ДП02 від 03 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ«ВТБ Банк», ОСОБА_4, ОСОБА_3 яким забезпечено зобов»язання позичальника за кредитним договором № 17.08-03/07-СК від 3 жовтня 2007 року. Стягнуто з ПАТ «ВТБ Банк» на користь ОСОБА_3 243,60 грн. судових витрат.

Вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим, ПАТ «ВТБ Банк» оскаржило його в апеляційному порядку.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів встановила: в квітні 2013 року у зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань ПАТ «ВТБ Банк» звернувся з позовом до позичальника ОСОБА_4, поручителя ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, укладеними на виконання Генеральної угоди № 3 від 03 жовтня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_4, де в п. п. 1.1., 1.2., 1.3. Розділу 1 «Предмет договору» та п. 2.1. Розділу 2 «Умови та порядок надання кредитних коштів» передбачено, що банк взяв на себе зобов'язання надати позичальнику кредитні кошти в межах суми загального розміру позичкової заборгованості 500000 (п'ятсот тисяч) доларів США в порядку та на умовах, визначених у кредитних договорах, догoвоpax про відкриття мультивалютної кредитної лінії, договорах про відкриття кредитної лінії, договорах про відкриття валютної кредитної лінії, укладених в рамках цієї Генеральної угоди і які є її невід'ємними частинами.

Обгрунтовуючи позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» зазначив, що на виконання вимог Генеральної угоди № 3 від 03 жовтня 2007 року між ВАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_4, в письмовій формі були укладені кредитні договори:

- № 17.08-03/07-СК від 03 жовтня 2007 року(зі змінами внесеними додатковими угодами № 1 та № 2 від 03 жовтня 2007 року; додатковою угодою № 3 до кредитного договору від 03 жовтня 2007 року № 17.08-03/07-СК, кредитний договір від 03 жовтня 2007 року № 17.08-03/07-СК викладений в новій редакції). За даним кредитним договором Банк надав позичальнику 100 000 доларів США на строк до 2 жовтня 2014 року.

- № 17.11-03/07-СК від 16 жовтня 2007 року за яким ПАТ «ВТБ Банк» надав ОСОБА_4 кредит в сумі 50 000 доларів США;

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/20339/14-ц Головуючий у 1 інстанції - Рогозін С.В.

Провадження № 22-ц 787/562/2015 Доповідач - Ковальчук Н.М.

- № 19.23-03/08-СК від 21 січня 2008 року за яким ПАТ «ВТБ Банк» надав ОСОБА_4 кредит в сумі 150 000 доларів США(зі змінами, внесеними згідно угоди № 1 від 09.09.2009 року та № 2 від 20.09.2010 року);

- № 19.27-03,08-СК від 13 лютого 2008 року за яким ПАТ «ВТБ Банк» надав ОСОБА_4 кредит в сумі 970 000 гривень;

Зобов»язання позичальника за Кредитними договорами № 17.08-03/07-СК від 03 жовтня 2007 року, № 17.11-03/07-СК від 16 жовтня 2007 року, № 19.23-03/08-СК від 21 січня 2008 року, № 19.27-03/08-СК від 13 лютого 2008 року забезпечені договорами поруки, укладеними між ПАТ «ВТБ Банк», позичальником та поручителем ОСОБА_3

Мотиви, викладені у позовній заяві свідчать,що відносини між сторонами випливають з кредитних договорів та договорів поруки, які укладені в рамках однієї Генеральної угоди № 3 від 3 жовтня 2007 року.

18 грудня 2014 року судом першої інстанції по даній справі винесено ухвалу про роз»єднання позовних вимог, відповідно до якої суд продовжив розгляд справи за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 19.23-03/08-СК від 21 січня 2008 року(зі змінами, внесеними згідно угоди № 1 від 09.09.2009 року та № 2 від 20.09.2010 року)та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ВТБ Банк» про визнання поруки, укладеної в забезпечення зобов»язання за кредитним договором № 19.23-03/08-СК від 21.01.2008 р. припиненою. Інші позовні вимоги виділено в окреме провадження та передано до канцелярії суду для автоматичного розподілу відповідно до п.3.6 Положення про автоматизовану систему документообігу.

З оскаржуваного рішенням вбачається, що судом першої інстанції в даній справі встановлені обставини щодо невиконання ОСОБА_4 зобов»язань за кредитним договором № 17.08-03/07-СК від 3 жовтня 2007 року та стягнуто з останнього на користь банку заборгованість за цим договором кредиту. Рішенням суду задоволено зустрічний позов та визнано припиненою поруку за договором поруки № 17.08-03/ДП02 від 03 жовтня 2007 року, яким забезпечено зобов»язання позичальника за кредитним договором № 17.08-03/07-СК від 3 жовтня 2007 року.

Вищезазначене свідчить, що суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог, розглянув вимоги, які не заявлені в даному провадженні, тобто допустив порушення вимог ст.11, 126, ,179 ЦПК України.

За ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.126 ЦПК України залежно від обставин справи суддя чи суд мають право постановити ухвалу про роз»єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження, якщо їх спільний розгляд ускладнює вирішення справи.

Згідно ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення,якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Оскільки, судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про необхідність повернення справи до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, п.7 ст.297, 303, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання поруки припиненою повернути до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

Для ухвалення додаткового рішення надати строк до 30 квітня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Рожин Ю.М.

підпис Буцяк З.І.

Згідно:суддя-доповідач Ковальчук Н.М.