Справа № 629/452/15-ц
Номер провадження 2/629/413/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Помазан В.А.,
при секретарі Фальковій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що він з відповідачем по даній справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 25 червня 1994 року.
Від цього шлюбу вони мають двох неповнолітніх доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та повнолітню доньку ОСОБА_5, яка навчається у вищому навчальному закладі.
Позивач зазначає, що останній час між ним та відповідачем постійно стали виникати сварки з різних причин та без причин. З боку дружини стали виникати безпідставні ревнощі. В результаті спільне сімейне життя з відповідачем стало неможливим. Він всіляко намагався налагодити їх сімейні відносини, зберегти сімю, не наносити моральної травми дітям їх сварками. З його ініціативи з метою збереження шлюбу вони разом зверталися до психолога, після чого відповідач на деякий час заспокоювалась, але потім знову все починалось спочатку: істерики, скандали. В результаті він став остерігатися і за свій стан здоровя.
При викладених обставинах, вважає, подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам.
Після розірвання шлюбу вважає, що питання про те, з ким залишаться діти, вони вирішать добровільно. Дітей він забезпечує і надалі буде добровільно матеріально їх забезпечувати.
Відносно майна, яке є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, вирішать добровільно.
На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем.
Позивач у судове засідання не зявився, однак в поданій до суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу без його присутності (а.с. 38).
Відповідач у судове засідання не зявилася, але у поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, просила справу розглянути за її відсутності (а.с. 39).
Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.
Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 25 червня 1994 року, зареєстрованого відділом РАГС м. Лозова Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ВЛ № 271326, виданого 25 червня 1994 року відділом РАГС м. Лозова Харківської області, актовий запис № 243 (а.с. 6).
Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 088163, виданого 17 липня 2007 року відділом РАЦС по м. Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 7), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 163123, виданого 17 червня 2009 року відділом РАЦС по м. Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с. 8), які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю, а батько буде надавати матеріальну допомогу на їх утримання.
Із позову вбачається, що між сторонами немає взаєморозуміння, втрачена пошана і довіра один до одного, склалися різні погляди на життя, до примирення не спрямовані, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах подальше збереження їхнього шлюбу стало неможливим. Спору про розподіл спільного майна не мають.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сімю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.
Оскільки відповідач не змінювала прізвище при реєстрації шлюбу, то суд в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України вважає на необхідним після розірвання шлюбу залишити їй дівоче прізвище ОСОБА_2.
Місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановити разом з матір'ю ОСОБА_2.
Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 104, 109, 110, 112-113 Сімейного Кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 25 червня 1994 року відділом РАГС м. Лозова Харківської області, актовий запис № 243.
Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище ОСОБА_2.
Місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановити разом з матір'ю ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: