У Х В А Л А

Справа № 183/8188/14-ц

№ 2-з/183/6/15

08 січня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк В.В,

при секретарі Тен І.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за оренду майна.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій у якості забезпечення позову просить накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_2, а саме, на автомобіль НОМЕР_1 2000 року випуску, та квартиру розташовану за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Республіканська, 146/134.

Заява мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Сторони, у відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України, в судове засідання не викликалися, у звязку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали позову, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.152 ЦПК України одним із способів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виник спір з приводу стягнення боргу за оренду майна у розмірі 176 000,00 грн. Однак, в силу того, що відповідач є власником автомобіля, останній може відчужити, сховати, знецінити, знищити даний автомобіль, чим може утруднити в майбутньому чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній цивільній справі у разі задоволення позову.

Все зазначене дає підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Стосовно накладення арешту на квартиру, яка належить на праві власності відповідачу, то суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині, адже позивач не надає суду доказів того, що вищевказане нерухоме майно належить відповідачу ОСОБА_2, не надано доказів того, що відповідач може відчужити дане майно і у звязку з цим може утруднитися виконання рішення суду в разі задоволення позову. Також, суду не надано доказів вартості даного майна, що позбавляє суд можливості встановити співрозмірність заявлених вимог позовним.

Отже, аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що подана заява в частині накладення арешту на квартиру не обґрунтована, не співрозмірна заявленим вимогам, у звязку з чим не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль Toyota Land Cruiser, державний номерний знак № НОМЕР_2, 2000 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_3.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовити.

Копію ухвали направити для відома сторонам, для виконання у відділ ДВС Новомосковського МУЮ Дніпропетровській області.

На підставі ч. 9 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом 5 днів з дня її проголошення, а у разі її постановлення без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Березюк