Справа № 548/563/15-ц
Провадження № 2/548/292/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2015 р. м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Коновод О.В.,

за участю секретаря - Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 центральної лікарні до ОСОБА_2; третя особа Фінансове управління ОСОБА_1 державної адміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 ЦРЛ звернулась до суду з позовом до вимогами ОСОБА_2; третя особа Фінансове управління ОСОБА_1 державної адміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що 20.09.2013 року близько 08 годин 40 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем, знаходячись на другорядній дорозі, під час проїзду нерівнозначного перехрестя автошляху Київ-Харків-Довжанський в м. Хорол, при виїзді з другорядної дороги, не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, грубо порушив правила дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої виникло зіткнення з вантажним автомобілем. В результаті даного зіткнення, вантажний автомобіль знаходячись в некерованому стані допустив наїзд на автомобіль під керуванням ОСОБА_3.

20.09.2013 року до травматологічного відділення ОСОБА_1 центральної районної лікарні потрапив ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з закритою травмою грудної клітки, множинними переломами ребер зліва і травматичним генопневмоториксом, де перебував до 30.09.2013 року.

Кримінальне провадження із обвинувальним актом направлено до Хорольського районного суду Полтавської області для розгляду по суті.

Вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 16.12.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно довідки розрахунку вартості лікування ОСОБА_3 лікувався у травматологічному відділенні з 20 вересня 2013 року по 30 вересня 2013 року загальною кількістю десять днів. Затрати на його лікування становлять 515,90 грн.

Таким чином, загальна вартість лікування ОСОБА_3 у ОСОБА_1 центральній районній лікарні становить 515,90 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 ЦРЛ в судове засідання не з'явився, хоча вчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, однак надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

В судове засідання відповідач не зявився, хоча про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, однак в заяві до суду проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що здійснив виплату вартості лікування потерпілому ОСОБА_3 в повній мірі, просив розглядати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ч.2 ст.61 ЦПК України, обставині встановлені судовим рішенням у кримінальній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вимог ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно з положеннями п.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» № 545 від 16.07.1993 року, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

У відповідності до положень п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню в повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 16.12.2013 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави.

Згідно з довідкою № 415 від 16.04.2015 року виданою ОСОБА_1 ЦРЛ, ОСОБА_3 знаходилася на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні з 20.09.2013 року по 30.09.2013 року.

У відповідності до калькуляції вартості ліжко-дня по травматологічному відділенні за вересень 2013 року, вартість одного ліжко-дня складає 51,59 грн.

Враховуючи вище викладене, ОСОБА_2, як винуватець ДТП повинен відшкодувати ОСОБА_1 ЦРЛ витрати на лікування особи, яка потерпіла від злочину в сумі 515,90 грн.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь держави з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн., у зв'язку із звільненням від нього прокуратури.

На підставі наведеного та керуючись ст.1206 ЦК України, ст.ст.10, 57, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 центральної лікарні до ОСОБА_2; третя особа Фінансове управління ОСОБА_1 державної адміністрації про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь фінансового управління ОСОБА_1 районної державної адміністрації, з якої фінансується ОСОБА_1 центральна районна лікарня на р/р 0464 (код доходів 24060300 «інші надходження»), МФО 831019, в УДКСУ у ОСОБА_1 районі Полтавської області витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 в загальній сумі 515,90 /пятсот пятнадцять гривень девяносто копійок/ грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 243 гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: