Справа № 344/589/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1225/2015
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Бойчук І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Вакарук В.М., Горейко М.Д.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Кредитпромбанк", ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсним кредитного договору №64.1/136-КЕК-08 від 22.07.2008 року та договорів поруки №64.1/136-ПЕК/1-08 та №64.1/136-ПЕК/2-08 від 22.07.2008 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ "Кредитпромбанк", ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсним кредитного договору №64.1/136-КЕК-08 від 22.07.2008 року та договорів поруки №64.1/136-ПЕК/1-08 та №64.1/136-ПЕК/2-08 від 22.07.2008 року.

Апелянт ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що у кредитному договорі не повідомлено споживача про мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача, тип відсоткової ставки, орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту, податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Згідно ч.4 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» в кредитному договорі повинно зазначатися - сума кредиту; детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; право дострокового повернення кредиту; річна відсоткова ставка за кредитом; інші умови, визначені законодавством.

З кредитного договору № 64.1/136-КЕК-08 від 22 липня 2008 року вбачається, що у ньому не має відомостей щодо детального розпису загальної вартості кредиту, не має умов, які п.п.3.2, 3.4 розділу 3 Правил, визнані обов'язковими. Також банком не надавався окремий письмовий документ з детальним розписом загальної вартості кредиту для споживача. Не вказано повної орієнтовної вартості кредиту, розрахунок проведений поверхово.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за отриманням кредиту, обслуговування кредиту і погашенням, плати за вартість наданих третім особам супутніх послуг, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.07.2008 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №64.1/136-КЕК-08, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 7000 доларів США на споживчі цілі зі сплатою 22% річних строком до 20.07.2010 року (а.с.5-11).

Основним забезпеченням погашення заборгованості за кредитним договором є договір поруки №64.1/136-ПЕК/1-08 укладений між ПАТ "Кредитпромбанк" та Григор'євою - ОСОБА_3 від 22.07.2008 року та договір поруки №64.1/136-ПЕК/2-08 укладений між ПАТ "Кредитпромбанк" та ОСОБА_4 від 22.07.2008 року (а.с. 74-77).

20.05.2013 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу права вимог, відповідно до умов якого до ПАТ "Дельта Банк" перейшло право вимоги за вищевказаним кредитним договором.

Незважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач ОСОБА_2 належно їх не виконував, у зв'язку з чим банк звертався до суду про стягнення заборгованості в солідарному порядку за кредитним договором №64.1/136-КЕК-08 від 22.07.2008 року (а.с. 61-66).

Суд встановив, що з огляду на предмет кредитного договору від 22.07.2008 року банк надав позивачу споживчий кредит.

В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною другою статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення, наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача, тип відсоткової ставки, суму, на яку кредит може бути виданий, орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту, строк, на який кредит може бути одержаний, варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, можливість дострокового повернення кредиту та його умови, необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється, податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

ОСОБА_2 при укладенні кредитного договору з ПАТ «Кредитпромбанк" ознайомився з усіма умовами кредитування, що підтверджується підписами позичальника на кредитному договорі №64.1/136КЕК-07 від 22.07.2008 року, додатку №1 до кредитного договору №64.1/136КЕК-07 від 22.07.2008 року, заявці на отримання кредиту від 22.07.2008 року, повідомленні клієнта про умови кредитування за експрес-кредитами за програмою мікрокредитування від 22.07.2008 року (а.с.29-31). Позивач розумів умови кредитного договору, що підтверджується історією погашення заборгованості за кредитним договором (відображено у листі ПАТ «Кредитпромбанк» про стан заборгованості станом на 27.04.2011 року) (а.с.36-37).

Також позичальник ОСОБА_2 неодноразово звертався до ПАТ «Кредитпромбанк» з заявами, в яких зазначав, що ним здійснювалися погашення заборгованості за кредитним договором до моменту зміни курсу долара США по відношенню до української гривні. У поданих заявах позивач просив зменшити процентну ставку та здійснити перерахунок заборгованості по кредитному договору, провести реструктуризацію кредиту. Це судом першої інстанції правильно оцінено як факт, який стверджує ОСОБА_2 розумів суть умов кредитного договору та наслідки, які виникають при його невиконанні (а.с.33-35).

Обов'язок відповідача щодо повідомлення споживача є необхідним обов'язком повідомлення про орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту і жодним чином не може створювати підстав для визнання недійсним такого договору, про що наголошено у рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 Постанови Правління НБУ №168 від 10.05.2007 року «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту" банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача. Таким чином, розміри усіх можливих платежів, передбачених кредитним договором, який укладено між сторонами, зазначені у кредитному договорі, додатку №1 до нього та тарифах, з якими позичальник під особистий підпис був ознайомлений (а.с. 9,31).

Сторони спірного кредитного договору на добровільних засадах визначили усі його умови, які прописані чітко і зрозуміло, тому доводам представника позивача про істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків позичальника суд дав належну правову оцінку, відхилив їх та визнав необґрунтованими і безпідставними, а кредитний договір укладений 22.07.2008 року між сторонами та його умови суд правильно визнав такими, що відповідають вимогам, які встановлені для чинності правочину.

Зі змісту судового рішення вбачається, що суд першої інстанції розглянув та визнав обґрунтованими заяви представників відповідачів про сплив позовної давності. При цьому судом визнано необґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_2

На думку колегії суддів апеляційного суду посилання щодо застосування до даних правовідносин строків позовної давності є зайвими і не можуть братися до уваги, оскільки до безпідставних позовів строки позовної давності не застосовуються.

Відповідно до вимог ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 22 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Вакарук

М.Д. Горейко