УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Гончара В.П., Карпенко С.О.,

Нагорняка В.А., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства власників гаражів № 2 про визнання дій неправомірними, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування вимог посилаючись на те, що 23 липня 2014 року він звернувся до товариства власників гаражів № 2 з письмовим зверненням щодо продажу на публічних торгах цегляного боксу № 1а та металевої цистерни для зливу відпрацьованих олив, які перебували у колективній власності товариства власників гаражів № 2. Однак відповідачем на адресу позивача було направлено листа про відмову на наданні запитуваної інформації, з посиланням на виключення його зі складу членів товариства. Позивач вважав таку відмову неправомірною та такою, що порушує його право на інформацію, передбачене Законом України «Про звернення громадян», тому просив визнати такі дії відповідача неправомірними.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року в позові відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику на підставі ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, посилаючись на невідповідність висновків судів обставинам справи та порушення норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвали про повернення касаційної скарги, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_3 не сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги та не надано доказів звільнення від його сплати на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що 02 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду Вінницької області із апеляційною скаргою на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 жовтня 2014 року справу повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення в частині судових витрат.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 жовтня 2014 року встановлено, що ОСОБА_3 є інвалідом війни (а. с. 44), тому звільнений від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв'язку з чим судові витрати залишено за сторонами.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 04 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, а саме: надання доказів про звільнення від сплати судового збору чи надання оригіналу квитанції про його сплату.

24 листопада 2014 року на виконання вимог ухвали апеляційного суду Вінницької області від 04 листопада 2014 року ОСОБА_3 надіслав на адресу апеляційного суду заяву, в якій зазначав, що в матеріалах справи наявна копія посвідчення ветерана війни, що є підставою для звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 25 листопада 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав недоведеності поширення на заявника положень п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи.

Статтею 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено перелік осіб, які належать до інвалідів війни. Так до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

До інвалідів війни належать також інваліди з числа: 1) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; 2) осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов'язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами. 4) осіб, які стали інвалідами внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних у районах бойових дій у період Великої Вітчизняної війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період, а також під час виконання робіт, пов'язаних з розмінуванням боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни незалежно від часу їх виконання; 5) осіб, які стали інвалідами внаслідок воєнних дій громадянської та Великої Вітчизняної воєн або стали інвалідами із зазначених причин у неповнолітньому віці у воєнні та повоєнні роки; 6) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, а також колишніх бійців винищувальних батальйонів, взводів і загонів захисту народу та інших осіб, які брали безпосередню участь у бойових операціях по ліквідації диверсійно-терористичних груп та інших незаконних формувань на території колишнього Союзу РСР і стали інвалідами внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час виконання службових обов'язків у цих батальйонах, взводах і загонах у період з 22 червня 1941 року по 31 грудня 1954 року; 7) учасників бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов'язаних з перебуванням у цих державах; 8) осіб, які брали безпосередню участь у бойових діях під час Великої Вітчизняної війни та війни з Японією, та осіб, які у неповнолітньому віці були призвані чи добровільно вступили до лав Радянської Армії і Військово-Морського Флоту під час військових призовів 1941-1945 років і стали інвалідами внаслідок загального захворювання або захворювання, отриманого під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях; 9) осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи; 10) осіб, які стали інвалідами внаслідок поранень, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму ОСОБА_4 (далі - Революція Гідності), та які звернулися за медичною допомогою у період з 21 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_1 (а. с. 44), виданого на ім'я ОСОБА_3, яке є безстроковим та діє на всій території України, пред'явник цього посвідчення є інвалідом третьої групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов до передчасного висновку про те, що ОСОБА_3 не відноситься до осіб, прирівняних до інвалідів Великої Вітчизняної війни, у встановленому законом порядку і доводів ОСОБА_3, що він відноситься до кола осіб, які звільнені від сплати судового збору належним чином не перевірив.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд касаційної інстанції скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції, якщо було порушено порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала апеляційного суду Вінницької області від 25 листопада 2014 року підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 вересня 2014 року.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 25 листопада 2014 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов

Судді: В.П. Гончар

С.О. Карпенко

В.А. Нагорняк

О.В. Ступак