Р І ШЕ Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

Справа № 752/685/15-ц

Провадження № 2/752/2266/15

19.06.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Фролова М.О., за участі секретаря Титоренко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», про стягнення страхового відшкодування, -

встановив:

в січні 2015р. ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва із позовом до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» (надалі відповідач), про стягнення страхового відшкодування, зазначивши наступне.

Позивачу належить на праві власності автомобіль Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6 згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 від 06.09.2013р. Разом з цим 22.06.2014р. у м. Києві по вул. Набережне шосе відбулася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем ДЕУ, д.н.з. НОМЕР_8, під управлінням ОСОБА_3, та автомобілем Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6, під управлінням позивача, в наслідок чого вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. При цьому постановою Печерського районного суду міста Києва від 10.07.2014р. по справі № 757/17753/14-п встановлено, що вищезазначене ДТП спричинено ОСОБА_3 який вбрав неправильну швидкість в установлених межах, в наслідок чого не впорався керування і допустив зіткнення з автомобілем Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6. В свою чергу цивільну-правову відповідальність ОСОБА_3 за шкоду завдану ним під час керування транспортним засобом ДЕУ, д.н.з. НОМЕР_8 було застраховано ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» як страховиком за полісом серії АІ № 2656160. У зв'язку із наведеним позивач звернулася із заявою від 25.07.2014р. за № 232 до відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» за виплатою страхового відшкодування. Однак відповідач не надав відповідь на вказану заяву і не сплатив кошти страхового відшкодування позивачу. В свою чергу позивач зазначила, що згідно рахунку ТОВ «ВіДі Пауер Моторз» від 23.06.2014р. за № ЛРсС-О002832 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6 склала 70950,90 грн. У зв'язку із наведеним позивачем було оплачено на користь ТОВ «ВіДі Пауер Моторз» за ремонт автомобіля Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6 згідно виписки від 23.03.2014р. кошти у сумі 10000,0 грн. та заявки від 07.08.2014р. кошти у сумі 20897,0 грн. При цьому за наслідками ремонту автомобіля в частині оплачених робіт між ТОВ «ВіДі Пауер Моторз» та позивачем було підписано Акт виконаних робіт від 07.08.2014р. за № ЛРССА-004332 на загальну 30897,9 грн. На підставі викладеного позивач просила стягнути на її користь із відповідача кошти страхового відшкодування у сумі 49000,0 грн., пеню за простроченя виплати страхового відшкодування у сумі 3039,34 грн., а всього разом 52039,34 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги повністю. В подальшому подав заяву про можливість розгляду справи без його участі.

Представник відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» у судовому засіданні та поданих суду письмових запереченнях визнав позов у частині відшкодування вартості ремонту автомобіля Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6 у сумі 30897,9 грн. згідно Акту виконаних робіт від 07.08.2014р. за № ЛРССА-004332. Решту позовних вимог позивач не визнав і просив відмовити у їх задоволенні, через те що інші пошкодження автомобіля позивачем заявлено до відшкодування безпідставно, оскільки вони не пов'язані із ДТП і можуть бути усунуті без виконання додаткових вартісних робіт по заміні комплектуючих частин автомобіля. В подальшому представник відповідача в судові засідання не з'являвся, причини неявки суду не подавав, заяв та клопотань про можливість розгляду справи без його участі не подавав

Врахувавши пояснення сторін та з'ясувавши обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 від 06.09.2013р. автомобіль Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6 належить на праві власності позивачу.

Вбачається згідно постанови Печерського районного суду міста Києва від 10.07.2014р. по справі № 757/17753/14-п, що ОСОБА_3 22.06.2014р. о 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем ДЕУ, д.н.з. НОМЕР_8 по вул. Набережне шосе у м. Києві, в супереч п. 12.1 Правил дорожнього руху України вибрав неправильну швидкість в установлених межах, в наслідок чого не впорався керування і допустив зіткнення з автомобілем Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням позивача, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справі про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, згідно довідки ВДАЇ Печерського РУГУ МВС України в м. Києві від 22.06.2014р. виданої позивачу в наслідок ДТП, автомобіль Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6 зазнав механічних пошкоджень задньої і бокової частини кузову за вказаним переліком.

Разом з цим, згідно полісу серії АІ № 2656160 ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» як страховиком було застраховано цивільно-правову відповідальність водія ОСОБА_3 за шкоду завдану ним майну під час керування транспортним засобом ДЕУ, д.н.з. НОМЕР_8. на суму 50000,0 грн. із франшизою 1000,0 грн.

Вбачається, що позивач звернувся до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявою від 25.07.2014р. за вх. № 232 про виплату страхового відшкодування наведених збитків.

Разом з цим в матеріалах справи відсутні докази щодо сплати відповідачем як страховком на користь позивача як потерпілого коштів на відшкодування шкоди, заподіяної в наслідок ушкодженням автомобіля Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6.

При цьому вбачається, що згідно рахунку ТОВ «ВіДі Пауер Моторз» від 23.06.2014р. за № ЛРсС-О002832 вартість відновлювального ремонту автомобіля Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6 склала 70950,90 грн.

У зв'язку із наведеним позивачем було оплачено на користь ТОВ «ВіДі Пауер Моторз» за ремонт автомобіля Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6 згідно виписки від 23.03.2014р. кошти у сумі 10000,0 грн. та заявки від 07.08.2014р. кошти у сумі 20897,0 грн.

Вбачається, що за наслідками ремонту автомобіля в частині оплачених робіт між ТОВ «ВіДі Пауер Моторз» та позивачем було підписано Акт виконаних робіт від 07.08.2014р. за № ЛРССА-004332 на загальну виконаних робіт 30897,90 грн.

В свою чергу суд зазначає, що згідно ч. 1 і 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана в наслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі звини іншої особи, відшкодовується винною особою.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про обов'язок заподіювача шкоди ОСОБА_3 відшкодувати позивачу збитки, завдані ушкодженням автомобіля Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6 в наслідок ДТП від 22.06.2014р.

Положеннями ст. 1194 ЦК України унормовано, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки цивільну-правову відповідальність ОСОБА_3 було застраховано ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» як страховиком за полісом серії АІ № 2656160, то суд зазначає наступне.

Згідно ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. за № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV ), обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 28 Закону № 1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Згідно ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином за полісом серії АІ № 2656160 є страховим випадком ДТП, що сталася з вини ОСОБА_3 і в наслідок якої було пошкоджено автомобіль Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6 та завдано збитки позивачу на суму 70950,90 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 22 Закону № 1961-IV, визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Разом з цим суд зазначає, що згідно ч. 34.2 ст. 34 Закону № 1961-IV, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Таким чином, відповідач як страховик зобов'язаний був забезпечити проведення своєчасної оцінки завданих пошкоджень для визначення вартості їх ремонту і суми страхового відшкодування.

Однак в матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем свого обов'язку щодо визначення розміру збитків, а також відповідачем не надано докази на підтвердження доводів про необхідність виключення окремих пошкоджень автомобіля і вартості робіт з їх ремонту із суми страхового відшкодування, як таких, що не пов'язані із страховим випадком чи можуть бути усунуті без заміни комплектуючих автомобіля.

У зв'язку із наведеним, суд приймає як належний і не спростований доказ розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6 на суму 70950,90 грн. за рахунком ТОВ «ВіДі Пауер Моторз» від 23.06.2014р. за № ЛРсС-О002832 із зазначенням необхідного переліку ремонтних робіт.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обов'язок відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» як страховика виплатити страхове відшкодування у сумі 49000,0 грн., за вирахуванням франшизи, позивачу як потерпілому в наслідок пошкодження автомобіля Ренж Ровер, д.н.з. НОМЕР_6 з вини застрахованої особи ОСОБА_3

Згідно вимог ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ч. 2 ст. 614 ЦК України визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Разом з цим, Верховний Суд України у положеннях Листа «Висновки Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за перше півріччя 2013 року» від 01.07.2013р. роз'яснив наступне: «Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини в порушенні зобов'язання (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі N 6-170цс12)».

Відповідачем не надано докази на підтвердження відсутності його вини у невиплаті страхового відшкодування позивачу.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність стягнути із відповідача на користь позивача кошти страхового відшкодування у сумі 49000,0 грн.

Крім того, згідно ч. 36.5 ст. 35 Закону № 1961-IV, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, за період прострочення виплати страхового відшкодування з 24.10.2014р. по 14.01.2015р. із позивача має бути стягнуто на користь позивача пеню у сумі 3039,34 грн.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Вбачається, що позивач здійснив витрати на оплату судового збору у сумі 520,39 грн., сума якого підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118, 119, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування, - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» () несплачене грошове відшкодування в сумі 52039,0 грн.34 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5) кошти у сумі 520,39 грн. на відшкодування судових витрат.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя