Справа № 581/579/15-ц
Провадження № 2/581/229/15
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 липня 2015 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сушка С.В.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області,

про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

26 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, що належала її чоловіку ОСОБА_2

Мотивує свої вимоги тим, що після смерті чоловіка, який помер 6 жовтня 2008 року, вона є єдиним спадкоємцем за законом першої черги. Вказує, що фактично вступила у володіння земельною ділянкою, оскільки проживала разом з чоловіком на момент його смерті, але за відсутності оригіналу державного акту на належну чоловіку земельну ділянку вона позбавлена можливості оформити спадкові права.

Просила визнати за нею право власності на розташовану на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,116 га, на яку ОСОБА_2 видавався державний акт серії І-СМ №029218.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача, голова Калінінської сільської ради Липоводолинського району ОСОБА_4, в попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

У порядку ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України у звязку з визнанням відповідачем позову суд проходить до висновку про можливість ухваленню рішення про задоволення позову, оскільки таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

6 жовтня 2008 року у с. Галаївець Липоводолинського району Сумської області помер ОСОБА_2 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія І-БП № 096441 позивач по справі ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця ОСОБА_2 (а.с. 10).

20 грудня 2000 року ОСОБА_2 за життя отримав державний акт серії І-СМ №029218 на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,116 га. (а.с. 6).

З довідки № 28 від 03 червня 2015 року, виданої виконкомом Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області вбачається, що ОСОБА_2 до смерті проживав зі своєю дружиною ОСОБА_1 в домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Заповіт від імені ОСОБА_2 виконкомом Калінінської сільської ради не посвідчувався (а.с. 7).

ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріуса, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу (державного акту на землю).

На заяву позивача про видачу дублікатів державних актів на право приватної власності на землю Відділ держземагентства у Липоводолинському районі Сумської області повідомив про неможливість їх видачі у звязку з відсутністю законодавчо визначеної процедури (а.с. 9).

У Липоводолинській районній газеті «Наш край» від 15 листопада 2014 року надруковано оголошення про те, що загублений державний акт на земельну ділянку серії І-СМ №029218 від 20 грудня 2000 року, виданого на імя ОСОБА_2 вважається недійсним (а.с. 12).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із набранням чинності з 1 січня 2013 року Закону України «Про державний земельний кадастр» припинено виготовлення державних актів, у звязку з чим Держземагентство позбавлено можливості видати дублікат втраченого державного акту.

За наявності в матеріалах справи необхідних доказів належності померлому ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, та враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а також те, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 та фактично прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а за відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину і зареєструвати своє право власності, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на земельну ділянку, що належала спадкодавцю.

Керуючись ст.ст. 10, 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 6 жовтня 2008 року, на земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Калінінської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, площею 4,116 га, право власності на яку посвідчене Державним актом серії І-СМ № 029218 від 20 грудня 2000 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Кузьмінський

Повний текст рішення виготовлений 9 липня 2015 року