АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 22-ц/796/6457/2015 головуючий у 1-й інстанції: Лужецька О.Р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Головачова Я.В.

суддів: Шахової О.В., Невідомої Т.О.

при секретарі: Осауленко О.А.

розглянувши в судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в місті Києві Бубели А.М. про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у місті Бубели А.М., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ в місті Києві перебував виконавчий лист № 753/2223/14 від 11 червня 2014 року, виданий Дарницьким районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 106050 грн. Вказує, що 13 червня 2014 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ в місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43675964, а 8 грудня 2014 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ в місті Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження". Вважає, що такі дії державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в місті Києві є незаконними, оскільки державний виконавець не здійснив всіх необхідних дій щодо належного виконання рішення суду про стягнення коштів, не провів ретельної перевірки щодо майнового стану відповідача.

Посилаючись на викладене, скаржник просила суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця по виконавчому провадженню № 43675964 по виконанню рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу; визнати незаконною постанову державного виконавця про завершення виконавчого провадження; зобов'язати ВДВС Дарницького РУЮ в місті Києві відновити виконавче провадження № 43675964 по виконанню рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суми боргу.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 березня 2015 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову ухвалу про задоволення її скарги на дії державного виконавця. Скаржник зазначає, що всупереч вимогам закону державний виконавець не вжив всіх заходів, необхідних для виконання рішення суду, чим допустив протиправну бездіяльність і виніс незаконну постанову про завершення виконавчого провадження.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Інші особи, які беруть участь у справі, в суд апеляційної інстанції не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 травня 2014 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 106050 грн. 11 червня 2014 року Дарницьким районним судом міста Києва було видано виконавчий лист № 753/223/14 у вказаній справі.

13 червня 2014 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ в місті Києві Маріуца Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43675964, та надано боржнику строк добровільного виконання до 20 червня 2014 року (а. с.8).

8 грудня 2014 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ в місті Києві Бубела А.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" та встановлено, що вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника, на яке можливо звернути стягнення виявилися безрезультатними (а. с. 6).

З матеріалів виконавчого провадження № 43675964 убачається, що державним виконавцем викликався боржник ОСОБА_4, але на виклики не відреагував. Було винесено постанову від 17 травня 2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно відповіді ДПС України від 18 травня 2013 року на запит державного виконавця відносно ОСОБА_4 інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно з відповіді ГУ Держземагенства у Київській області від 8 липня 2013 року земельні ділянки в межах Київської області за ОСОБА_4 не обліковуються. Виходами державного виконавця 30 жовтня 2014 року та 24 листопада 2014 року за адресою: місто Київ. АДРЕСА_1, провести виконавчі дії виявилось неможливим, оскільки двері вказаної квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідні акти. Згідно з інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об'єкти нерухомого майна за ОСОБА_4 не значаться.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження"державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно по п. 23 Постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 7 лютого 2014 року при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі ст. 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження"виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 7 лютого 2014 року, ураховуючи положення пункту 1 частини першої та частини п'ятої статті 47 у взаємозв'язку з вимогами пункту частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження, повернення виконавчого юкумента стягувачу за його заявою не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків.

Установивши, що державний виконавець виконав всі можливі, передбачені вимогами законодавства, дії щодо розшуку майна, на яке може бути звернуто стягнення боргу по виконавчому листу, виданому на підставі судового рішення, повернення виконавчого листа стягувачу без виконання відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження", суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, належні та допустимі докази на підтвердження вказаних доводів суду не надано.

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: О.В. Шахова

Т.О.Невідома