Справа № 138/871/15-ц
Провадження №:2/138/302/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 травня 2015 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Савкової І.М.,
за участю: секретаря Цибульської Т.Ю.,
представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договорами позики, -
ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики. Позов мотивований тим, що 07.04.2009 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено Договір позики, за яким позивач надав відповідачу 50 000 доларів США. Крім того, 07.04.2009 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено Договір позики на суму 250 000 грн. Строк повернення коштів за договорами визначено 07.04.2012. Відповідно до офіційного курсу валют Національного банку України станом на 24.03.2015, 1 долар США дорівнює 23,2878 грн.. Станом на день звернення до суду суми позики відповідачем не повернуті. Заборгованість відповідача за договорами, відповідно до офіційного курсу валют визначеного на день звернення до суду з позовом, а також з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, складає 2035402,50 грн.
Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позові. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засіданні не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином за місцем реєстрації, що підтверджується рекомендованим відправленням.
Оскільки від відповідача не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст.3 ЦК України.
В ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
07 квітня 2009 року між сторонами укладено договори позики. Предметом яких є надання позикодавцем позичальнику 50 000 доларів США та 250 000 грн. в строкове користування, строком на три роки до 07.04.2012 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України, крім іншого, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
В даному випадку факт укладення договорів позики між сторонами спору підтверджено договорами позики від 07.04.2009.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.
Станом на день звернення позивача до суду відповідач зобов'язання не виконав . Факт невиконання позичальником свого зобов'язання підтверджується наявністю у позичальника оригіналів договорів, які долучено до матеріалів справи.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні нарахування на суму боргу за весь час прострочення, тобто з 07.04.2012 по березень 2015 включно, складають 495 225,40 грн., а 3 % річних від загальної суми боргу - 125784,10 грн., згідно доданого до позову розрахунку.
Таким чином, станом на день звернення з позовом до суду, заборгованість відповідача перед позивачем становить: 50 000 доларів США; 250 000 грн.; 495 225,40 грн. - інфляційні втрати; 125 784, 10 грн. - 3% річних від суми боргу.
Щодо стягнення з відповідача суми заборгованості в гривневому еквіваленті, як просить позивач, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Зважаючи на положення вказаної норми та на те, що в кредитному договорі зобов'язання визначено у грошовому еквіваленті в іноземній валюті, а саме в доларах США, сума, що підлягає сплаті, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, а не станом на день розрахунку суми заборгованості. Оскільки позивач за одним із договорів від 07.04.2012 надав позику в іноземній валюті, то заборгованість за таким зобов'язанням підлягає стягненню у валюті зобов'язання.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 3, 525, ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 2 ст. 533, ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 629, 1046-1049 ЦК України, ст.ст. 10, 60, ч. 1 ст. 88, 212-216, 224 ЦПК України суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя І.М. Савкова
Повний текст рішення складено 09.06.2015 року.