Провадження №2/485/343/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В позові зазначив, що є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. В склад спадкового майна входить житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1, який батько побудував в 50-60-х роках, однак право власності не зареєстрував в органах БТІ. За такого позбавлений можливості оформити свої спадкові права, а тому просить визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з викладених у позові підстав просять про його задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, до суду звернувся з письмовою заявою про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Між сторонами склалися правовідносини з приводу спадкування, які виникли у період чинності ЦК 2003 року та набуття права власності.

Статтями 1216,1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, про що Афанасіївською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області 20 серпня 2014 року внесено актовий запис про смерть за № 13 та видане відповідне свідоцтво № НОМЕР_1 (а.с.7).

За життя, ОСОБА_3 склав заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Афанасіївської сільської ради Снігурівського району 18 листопада 2013 року, за яким заповів належний йому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, який розташований в АДРЕСА_1, своїм дітям ОСОБА_1, позивачу по справі, та ОСОБА_4, який вімовився від своєї частки у спадщині на користь позивача (а.с.6).

Після його смерті своєю заявою від 16 вересня 2014 року в Снігурівську державну нотаріальну контору ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом, однак у оформленні спадкових прав на будинок нотаріус постановою від 20 березня 2015 року йому відмовив за відсутності правовстановлюючого документу на майно на ім'я померлого (а.с.5).

Факт подання заяви позивачем до нотаріальної контори та відсутність інших спадкоємців на спірне майно підтверджує копія спадкової справи після смерті померлого ОСОБА_3 та довідка Афанасіївської сільради від 17 вересня 2015 року згідно якої на час смерті спадкодавець проживав та був зареєстрований сам.

В силу ст. 1270 ЦК позивач є таким, що прийняв спадщину.

Довідкою Афанасіївської сільської ради від 22.05.2015 року підтверджено, що дійсно ОСОБА_3 був власником будинку по АДРЕСА_1 з 1964 року і до дня смерті за даними погосподарської книги №12, особовий рахунок НОМЕР_2 (а.с.9).

Вказане підтверджене копією з погосподарської книги та обліковою карткою об"єкта погосподарського обліку на 1995 - 2015 роки (а.с.10-15).

Про те, що спадкодавець самостійно будував будинок в 50-х роках й постійно у ньому проживав стверджували у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Технічний паспорт на будинок складений станом на 22.04.2015 року не містить відомостей про самочинне будівництво. Рік побудови будинку - 1954 (а.с.18-20).

За даними БТІ вартість будинку складає 56067 грн. (а.с.21).

Згідно державного акту на право приватної власності для обслуговування житлового будинку ОСОБА_1 Афанасіївською сільською радою було передано у власність 0,19 га землі в межах с.Юріївка (а.с.16-17).

Рішенням тієї ж сільської ради № 30 від 02.12.2013 року житловому будинку, який належить ОСОБА_3 присвоєно адресу - АДРЕСА_1 (а.с.22).

Проте незважаючи на внесення запису у погосподарську книгу, своє право власності ОСОБА_3 не оформив, а тому, спадкоємці позбавлені можливості в нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що вказує на наявність спору, який вирішується в судовому порядку.

Згідно ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

На підставі записів у погоподарських книгах передбачалось здійснення обов'язкової реєстрації (інвентаризації) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року - втратила чинність 07.07.1994 року). Право власності на нерухоме майно, що знаходиться у сільській місцевості, у такому випадку підтверджувалося довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.

Таким чином, на час завершення будівництва спадкового будинку-1954 рік, виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації. Належним підтвердженням права приватної власності визнавались записи у погосподарських книгах.

Як зазначено вище згідно записів у погосподарській книзі по Афанасіївській сільській раді власником житлового будинку в АДРЕСА_1 значився померлий ОСОБА_3, який і заповів вказаний будинок позивачеві за заповітом.

Таким чином, з врахуванням викладених обставин суд прийшов до висновку, що житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1, дійсно належав на праві власності спадкодавцю ОСОБА_3, увійшов до складу спадкового майна, яке позивач вчасно прийняв за заповітом, іншим чином оформити свої права позивач не може, а тому позов підлягає до задоволення на захист майнового права позивача на успадковане майно.

Судові витрати позивач просив з відповідача не стягувати.

Керуючись ст.ст.3,10,88,212-218,293, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,- задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ