16.06.2015 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова
в складі: головуючого судді - Задорожної А.М.,
за участю секретаря судового засідання - Тугайбей В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача ОСОБА_2 у позовній заяві просив задовольнити позов, справу розглянути за відсутністю представника ПАТ " Брокбізнесбанк " та у разі неприбуття в судове засідання відповідача - ухвалити заочне рішення.
Належним чином повідомлена відповідачка ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подавала.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно зі статтею 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку.
У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачки ОСОБА_1, повідомленої належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України.
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.
Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з положеннями ст.ст.1046-1050 вказаного Кодексу договір позики повинен у відповідних випадках укладатися у письмовій формі; позикодавець має право у відповідних випадках на одержання від позичальника процентів від суми позики; позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Крім того, ст. 549 ЦК України передбачено можливість нарахування штрафу за порушення зобов*язання боржником.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачкою не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобовязання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним, чим було суттєво порушено його умови.
Разом з тим, позивачем здійснено нарахування індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту в сумі 656,28 грн.; та простроченої заборгованості по процентах в сумі 251,80 грн.; а також 3% річних (згідно ст.625 ЦК України) за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по кредиту) 75,55 грн., 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (заборгованість по несплаченим процентам) 11,18 грн.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.
Тому, враховуючи, що вказаним рішенням суду з боржника стягнуто штраф, правова природа цієї заборгованості як штрафної санкції не змінюється, штраф не перетворюється на грошове зобов'язання у розумінні ч. 1 ст. 509 ЦК України, а отже, відсутні підстави для застосування у такому разі положень ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 18 лютого 2014 р. у справі № 3-2гс14). Таким чином, позовні вимоги про стягнення суми індексу інфляції простроченої заборгованості по кредиту - 656,28 грн.; суми індексу інфляції простроченої заборгованості по нарахованих процентах - 251,80 грн.; 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами(заборгованість по кредиту і по несплачених процентах) - 75,55 грн., та 11,18 грн. відповідно, задоволенню не підлягають.
Судові витрати по сплаті судового збору віднести на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169, ч. 2 ст. 197, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.М. Задорожна