провадження 2/331/20/15
справа 331/3530/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28 січня 2015 р. Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Смолки І.О.,
при секретарі Симонець Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та звернення стягнення на предмет іпотеки,
ПАТ «УкрСиббанк» у травні 2014 р. звернувся до суду з позовом до зазначених осіб і ОСОБА_5 з вимогою стягнути на свою користь з ОСОБА_5 заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 203 139,54 грн. станом на 06.05.2014 р., та з вимогою звернути стягнення на предмет іпотеки чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 100 000,00 доларів США (сто тисяч доларів США 00 центів), Позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 24 липня 2028 року, згідно умов Кредитного договору, та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 14,00 % річних.
Виконання рішення в частині звернення стягнення за предмет іпотеки відстрочити до
скасування норм Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Стягнути з відповідачів суму судового збору.
У судовому засіданні сторони відсутні.
Представник позивача у своїй заяві просить суд розглядати справу у його відсутності, позов підтримує, у разі неявки відповідачів, ухвалити заочне рішення.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були сповіщені про судове засідання, про що свідчить поштове повідомлення. Причину неявки суду не повідомили, із заявою про розгляд справи у їх відсутності, або про відкладення справи розглядом до суду не звернулися, заперечень на позов не надали. Виходячи з наведеного, матеріалів справи і з письмової згоди представника позивача, суд на підставі ст..224 ЦПК України ухвалює заочне рішення.
Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав:
Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 100 000,00 доларів США (сто тисяч доларів США 00 центів), Позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 24 липня 2028 року, згідно умов Кредитного договору, та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 14,00 % річних.
Погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів згідно з п. 1.3.4. Кредитного договору відбувається з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти.
Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Згідно зі ст..ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за користування. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. ОСОБА_1, всупереч умов Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання.
Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору-1 та п. 4.1 Правил споживчого кредитування до Кредитного договору-2 за порушення Відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Позивач має право вимагати від Відповідача додатково сплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням ), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. ОСОБА_1, всупереч умов Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання.
Згідно ст..ст.12,33 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов»язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов»язання, а вразі його не виконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Водночас, згідно положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», від 03.06.2014 р., протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майн, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов»язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об»єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.
Судом встановлено, що відповідачі є громадянами України. Як з громадянином України з ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту і як з громадянами України з відповідачами укладено договори іпотеки.
Відповідно до умов договору кредиту, грошові кошти були надані в іноземній валюті у сумі 100 000,00 доларів США на споживчі цілі.
Спірна квартира є постійним місцем проживання відповідачів та площа квартири не перевищує встановленого законом розміру, що підтверджується довідками МКП «Основаніє», Державної міграційної служби, інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, окрім наведеної вище квартири відповідачі не мають у власності іншого нерухомого житлового майна.
За наведених обставин суд приходить до висновку, що предмет іпотеки, на який просить звернути стягнення позивач, повністю відповідає вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що вказує на необхідність відмови у позові в цій частині в зв»язку з дією мораторію стосовно звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки.
Як наслідок суд відмовляє і у вимозі стосовно відстрочки виконання рішення.
Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір.
Керуючись ст.ст.10,11,209,212-215,224-226 ЦПК України, ст..ст.526,530,533,549,610,611,629,1046,1048,1049,1050,1054, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 р., суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер (НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судовий збір у сумі 3 654,00 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання його копії..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Смолка І.О.