АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 761/8329/15-ц Головуючий у 1 - й інстанції: Фролова І.В.
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Пилипчук В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про припинення дій, які порушують суміжні права, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про припинення дій, які порушують суміжні права було повернуто позивачу.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду 1-ї інстанції.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду 1-ї інстанції про повернення позовної заяви постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що підставою для залишення позовної заяви без руху стала та обставина, що позивачу необхідно було уточнити інформацію з приводу місця проживання відповідача ОСОБА_6. На виконання вимог ухвали позивачем до суду було надано копію позовної заяви ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «ММЦ-СТБ» подану до Шевченківського районного суду міста Києва в лютому 2015 року, в якій ОСОБА_6 вказав своє місце проживання (перебування) а саме: АДРЕСА_1. За вказаною позовною заявою Шевченківським районним судом міста Києва було відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Однак, незважаючи на надані позивачем пояснення та докази суд 1-ї інстанції постановив ухвалу від 21 квітня 2015 року про повернення позовної заяви ОСОБА_3, у зв'язку з не усуненням недоліків. Стверджує, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд 1-ї інстанції грубо порушив приписи ст.122 ЦПК України, як наслідок прийшов до необґрунтованого висновку про повернення позовної заяви позивачу.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомив, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 23 березня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_6 про припинення дій, які порушують суміжні права, зазначивши в позовній заяві адресу проживання відповідача: АДРЕСА_1.

25.03.2015 року Шевченківським районним судом міста Києва було надіслано запит до адресно-довідкового підрозділу Головного управління державної міграційної служби України в місті Києві щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_6.

Отримавши 03.04.2015 року з адресно-довідкового підрозділу Головного управління державної міграційної служби України в місті Києві інформацію про те, що по місту Києву ОСОБА_6 зареєстрованим не значиться, Шевченківський районний суд міста Києва 09 квітня 2015 року постановив ухвалу про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про припинення дій, які порушують суміжні права та запропонував позивачу надати суду інформацію з приводу місця проживання відповідача ОСОБА_6.

20 квітня 2015 року, на виконання вимог ухвали від 09 квітня 2015 року, представником позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 до Шевченківським районним судом міста Києва було подано заяву в якій зазначалося, що останнім відомим позивачу місцем проживання (перебування) відповідача ОСОБА_6 є АДРЕСА_1, що підтверджується копією позовної заяви ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «ММЦ-СТБ», поданої до Шевченківського районного суду міста Києва в лютому 2015 року, в якій ОСОБА_6 вказав своїм місцем проживання (перебування) АДРЕСА_1.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про припинення дій, які порушують суміжні права було повернуто позивачу.

Постановляючи дану ухвалу суд 1-ї інстанції виходив з того, що позивачем не усунено недоліки позовної заяви у відповідності до вимог ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 09 квітня 2015 року, а тому є підстави для повернення позовної заяви.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що відповідачем у даній справі є фізична особа ОСОБА_6, а відтак за правилами статті 109 ЦПК України позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про припинення дій, які порушують суміжні права повинен пред'являтися в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування ОСОБА_6.

Відповідно до ч.3 ст.122 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини 3 статті 121 цього Кодексу.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

В матеріалах справи є довідка адресно-довідкового підрозділу Головного управління державної міграційної служби України в місті Києві з якої вбачається, що по місту Києву ОСОБА_6 зареєстрованим не значиться.

З наявної в матеріалах справи копії позовної заяви ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «ММЦ-СТБ» поданої до Шевченківського районного суду міста Києва в лютому 2015 року вбачається, що ОСОБА_6 вказано своє місце проживання (перебування) АДРЕСА_1. Будь-яких відомостей щодо іншого зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) ОСОБА_6 матеріали справи не містять.

Таким чином, позивач звернувся до суду з позовною заявою за останнім відомим місцем проживання (перебування) відповідача: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Проте, Шевченківський районний суд міста Києва не звернув увагу на дані обставини справи та, в порушення вимог ст.122 ЦПК України, постановив ухвалу про повернення позовної заяви позивачу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року про повернення позовної заяви підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 21 квітня 2015 року про повернення позовної заяви позивачу скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: