Справа 263/5077/15-ц
Провадження 2/263/1809/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Шатілової Л.Г., при секретарі Марчук К.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення порядку користування жилим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення порядку користування жилою площею у квартирі АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вищевказана квартира належить на праві власності їй та відповідачці у рівних частках. На теперішній час між ними виник спір з приводу користування кімнатами та оплати комунальних послуг. Просить встановити порядок користування, виділивши їй у користування дві окремі кімнаті, жилою площею 12,4 кв.м. та 9,8 кв.м., а відповідачці - окрему кімнату жилою площею 16,8 кв.м., підсобні та службові приміщення: кухню, туалет, ванну кімнату, коридор залишити в їх спільному користуванні.

08.05.2015р. позивачка уточнила вимоги та просила ще виділити відповідачу ОСОБА_3 у користування окрему жилу кімнату площею 16,8 кв.м. та зобов'язати ЖКП КК «Західна№1» укласти окремі особисті рахунку з користувачами, а саме: з нею та відповідачкою ОСОБА_2

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позові та просила його задовольнити.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнали та просили його задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.12.2003р. за № 28068 належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22.04.2013р. належить 1/6 частина вищевказаної квартири /а.с.4-7/, а відповідачці ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.2014р. належить ? частини вищевказаної квартири./а.с.8,9/

Квартира АДРЕСА_2 складається з трьох ізольованих кімнат житловою площею 12,4 кв.м., 16,8 кв.м. та 9,8 кв.м., загальною площею 71,4 кв.м., у тому числі житловою площею 39,0 кв.м. /а.с.10/

Відповідно до розміру часток на кожного з співвласників спірної квартири припадає жилої площі по 19,5 кв.м. кожному.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Умовами ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи з цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники у здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Порядок здійснення права спільної часткової власності встановлений статтею 358 ЦК України.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є у спільній частковій власності. За відсутності згоди порядок володіння та користування майном визначається судом.

Відповідно до роз'яснень п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №29 від 22 грудня 1995 року (з наступними доповненнями) квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Згідно ст. 155 ЖК України власника квартири не може бути позбавлено права користування жилим приміщенням крім випадків, передбачених законом.

У відповідності до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Суд, з урахуванням згоди відповідача ОСОБА_2 на пропонований позивачкою порядок користування квартирою, вважає можливим встановити порядок користування квартирою № 94 в будинку № 126 по вул. Урицького в м. Маріуполі наступним чином: позивачці виділити у користування дві окремі кімнати жилою площею 12,4 кв.м. та 9,8 кв.м., а відповідачці - окрему кімнату жилою площею 16,8 кв.м., підсобні та службові приміщення: кухню, туалет, ванну кімнату, коридор залишити в їх спільному користуванні.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уклали 07.02.2014р. договір про встановлення користування (сервітуту) квартирою № 94 в будинку № 126 по вул. Урицького в м. Маріуполі, згідно якого ОСОБА_3 надано право користування проживання у спірній квартирі. В судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не заперечували щоб ОСОБА_3 проживав у кімнаті жилою площею 16,8 кв.м. Враховуючи вищевикладене, суд вважає право на проживання ОСОБА_3 у спірній квартирі закріплено у вищевказаному договорі, ніким не оспорюється, навпаки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнали його право проживати у кімнаті жилою площею 16,8 кв.м., тобто спору в цій частині між сторонами не існує, а тому в цій частині вимоги заявлені передчасні і задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимог про зобов'язання ЖКП КК «Західна№1» укласти окремі особисті рахунку з власниками спірної квартири, суд позбавлений такого права, оскільки ЖКП КК «Західна№1» не є стороною у справі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215, ЦПК України, ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.155 ЖК України, ст.ст. 319,358,383, ЦК України, п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №29 від 22 грудня 1995 року (з наступними доповненнями), суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення порядку користування жилим приміщенням та зобов'язання ЖКП КК «Західна№1» вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визначити порядок користування квартирою № 94 в будинку № 126 по вул. Урицького в м. Маріуполі та виділити в користування в цій квартирі: ОСОБА_1 окремі кімнати, жилою площею 12,4 кв.м. та 9,8 кв.м., ОСОБА_2 окрему кімнату, жилою площею 16,8 кв.м., підсобні та службові приміщення: кухню, туалет, ванну кімнату, коридор залишити в спільному користуванні ОСОБА_1Є та ОСОБА_2

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневій районний суд м.Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Г. Шатілова