Справа № 569/5542/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Рудики Л.Д.

при секретарі Прокопчук Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк» про повернення коштів з карткового рахунку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про повернення коштів з карткового рахунку та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову вказує на те, що в ПАТ «КБ «Приватбанк» на її ім'я відкритий картковий рахунок № 5168 7423 1687 6501 та отримана картка «Універсальна Gold» і покладено грошові кошти в сумі 31698,67 грн. Позивач звернулась до відділення банку з метою отримання коштів, однак їй було в цьому відмовлено і повідомлено, що картковий рахунок заблоковано в звязку з тим, що не має прописки на материковій території України. ОСОБА_1 12 лютого 2015 року направила звернення до Національного Банку України з метою сприяння у вирішенні даної ситуації. 11 березня 2015 року позивач отримала відповідь на звернення в якій їй повідомлено, що листом № 25-111/18824 від 23 квітня 2014 року банки мають сприяти в розблокуванні їхніх особових рахунків переселенцям з Автономної Республіки Крим та міста Севастополя. Позивач отримала довідку про вимушеного переселенця з окупованої території, а також отримала прописку в м. Рівне за адресою вул. Куліша,46, і повторно звернулась до Рівненського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», однак отримала відмову в розблокуванні карткового рахунку та зняття власних коштів. Безпідставна та незаконна неможливість отримання коштів, яка виникла з вини банку стало причиною значних складнощів і моральних страждань. Розмір спричиненої моральної шкоди становить 15 000 грн. Просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 31698,67 грн., моральну шкоду в розмірі 15000 грн. та судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, з підстав викладених в позовній заяві просили позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав повністю, з підстав викладених в запереченнях проти позову просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Карткові рахунки відносяться до поточних рахунків.

Відповідно до ст. 8 зазначеного закону п.8.1. банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Згідно з ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Судом при розгляді справи встановлено, що ПАТ «КБ «Приватбанк» на ім'я ОСОБА_1 відкритий картковий рахунок № 5168 7423 1687 6501 та отримана картка «Універсальна Gold». На зазначеному картковому рахунку знаходяться грошові кошти в сумі 31698,67 грн. Факт наявності коштів на картковому рахунку підтверджується ксерокопією квитанції (а.с.8) та платіжним дорученням № E0311GGNHR від 11 березня 2014 року.

Також встановлено, що позивачем 12 лютого 2015 року було направлено лист на ім'я голови правління ПАТ «Комерційний банк Приватбанк». Відповідач листом за вих. №20.1.0.0.0/7-20150217/3458 повідомив про відмову у виплаті коштів.

У своїх заперечення на позов представник відповідача покликається на постанову правління Національного Банку України №260 від 06.05.2014 року та Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України на території Автономної республіки Крим та Севастополь». Посилання відповідача на ту обставину, що картковий рахунок відкривався у відокремленому підрозділі ПАТ «КБ Приватбанк», що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, яке на даний час ліквідовано і що позивач підпадає під категорію осіб, які мають право на звернення до АНО «ФЗВ» для викупу прав (вимог) та виплати йому компенсаційних виплат по договору банківського рахунку не заслуговує на увагу, так як стороною правовідносин виступає юридична особа - ПАТ «КБ Приватбанк».

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення грошових коштів в розмірі 31698,67 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то в цій частині суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1167 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 із змінами від 25.05.2001 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода заподіяна фізичній особі неправомірними діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду. Одночасно суди повинні з'ясовувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних або фізичних страждань чи втрат немайнового характеру. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх з тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Проте, позивачем не надано конкретних фактів заподіяння йому моральних чи фізичних страждань та не надано належних доказів.

Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди є необґрунтованими, оскільки між сторонами склалися договірні відносини, які регулюються зобов'язальним правом та не передбачають стягнення моральної шкоди. Отже позовні вимоги в цій частині, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 31698 (тридцять одну тисячу шістсот девяносто вісім) грн. 67 коп., що знаходяться на картковому рахунку № 5168 7423 1687 6501.

Стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 316 грн. 98 коп.

В задоволенні завданої моральної шкоди відмовити за недоведеністю позовних вимог.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя -