Справа № 265/2421/14-ц
Провадження № 4-с/265/20/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєва І. М.,

при секретарі Федорової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі скаргу заявника ОСОБА_1 на дії державного виконавця Орджонікідзнвського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, ОСОБА_2, зацікавлена особа Маріупольська міська рада, про визнання неправомірними дій державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

08 квітня 2015 року заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з скаргою на дії державного виконавця Орджонікідзнвського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, в якій просила визнати неправомірними дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2, по знесенню прибудови до багатоповерхового будинку №105 по проспекту Перемоги по виконавчому провадженню відкритому за виконавчим листом 2/265/1440/14 від 04.08.2014р., виданого Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя. В обґрунтування скарги посилалась на те, що вона є власником квартири №145, яка розташована по проспекту Перемоги в будинку №105 в місті Маріуполі, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі продажу. 24.10.2007 року, їй на підставі рішення Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради було надано дозвіл на будівництво нежитлової прибудови до вказаної квартири, яку вона звела у 2007 року. В березні 2015 року вона дізналася про повне знищення зведеної прибудови. 24 березня 2015 року в Орджонікідзевському ВДВС її ознайомлено з виконавчим провадженням за виконавчим листом від 04.08.2014 року, виданим Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, згідно якого її зобовязано було звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 0,006546 га, зайняту під розміщення прибудови до багатоквартирного будинку № 105 по проспекту Перемоги та привести зазначену земельну ділянку в придатний для використання стан, включаючи знос прибудови. Вважає дії державного виконавця Орджонікідзнвського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції по знесенню прибудови незаконними, оскільки, державним виконавцем було порушено ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», а саме в постанові про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2015 року не зазначено обовязкової інформації про необхідність самостійно виконувати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та не попереджено, що у разі ненадання документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом. Тобто постанова про відкриття виконавчого провадження не відповідає вимогам закону та порушає права скаржниці через відсутність як строку для добровільного виконання рішення так і конкретних дій які вона мала вчинити. Також вважає державним виконавцем було порушено ст.31 Закону України «Пров виконавче провадження», оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження направлена на адресу прибудови не рекомендованим листом, з повідомленням про вручення, державний виконавець не пересвідчилась про причини її відсутності за адресою прибудови та про можливість поважності неотримання відправленого листа, не забезпечила можливість самостійно виконувати рішення суду та 19 березня приступила до самостійного вчинення дій по знесенню прибудови. Про порушення своїх прав вперше дізналася 24.03.2015 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, скарга подана до суду 03.04.2015 року тобто в межах десятиденного строку, передбаченого законом.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву з проханням розглядати скаргу в її відсутність та за участю представника.

У судовому засідання представник заявника ОСОБА_3, діючий на підставі нотаріально посвідченої довіреності, скаргу заявниці підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Державний виконавець Орджонікідзнвського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2, діюча на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення скарги, надала суду письмові заперечення, де зазначила, що в Оржонікідзевському ВДВС Маріупольського МУЮ на примусовому виконанні перебував виконавчий лист № 2/265/1440/14 від 04.08.2014 року, виданий Орджонікідзевським судом м. Маріуполя, про зобовязання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,006546 га, зайняту під розміщення прибудови до багатоквартирного будинку № 105 по пр. Перемоги в м. Маріуполі та привести зазначену земельну ділянку в придатний для використання стан, включаючи знос прибудови. 06.10.2014 року виконавчий лист із заявою представника Маріупольської міської ради надійшов до ВДВС. В той же день державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанов було надіслано сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня, відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

У постанові про відкриття виконавчого провадження було вказано про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови та зазначено, що у разі ненадання документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

14.10.2014 року на виконання вимог ст.75 Закону «Про виконавче провадження» для перевірки виконання рішення, державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, та складено акт державного виконавця про те, що рішення суду не виконано. Також, 14.10.2014 року державним виконавцем направлено лист повідомлення сторонам виконавчого провадження про те, що 22.10.2014 року державним виконавцем буде повторно здійснено вихід за вищезазначеною адресою для перевірки виконання рішення. 22.10.2014 року державним виконавцем, з метою перевірки примусового виконання рішення повторно здійснено вихід за адресою: пр. Перемоги 105-145, та складено акт державного виконавця про те, що рішення суду досі не виконано. 22.10.2014 року державним виконавцем було направлено лист повідомлення сторонам виконавчого провадження про те, що 12.11.2014 року відбудеться примусове звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,006546 га, зайняту під розміщення прибудови до багатоповерхового будинку №105 по пр. Перемоги Орджонікідзевського району м. Маріуполя та приведення зазначеної земельної ділянки в придатний для використання стан, включаючи знос прибудови, та що відсутність боржника під час проведення виконавчих дій не є перешкодою для виконання вказаного рішення.

В звязку з неможливістю примусового виконання рішення суду 13.11.2014 року державним виконавцем ще раз було направлено лист повідомлення сторонам виконавчого провадження про те, що 26.11.2014 року відбудеться примусове звільнення самовільно зайнятої зазначеної земельної ділянки, включаючи знос прибудови. 26.11.2014 року, згідно акту державного виконавця, рішення суду не виконано, оскільки представник стягувана техніку для знесення земельної ділянки у повному обсязі не надав. 27.11.2014 року керуючись п.4 ч.І ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Також повідомлено, що повернення виконавчого документа стягувану не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених, ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження".

Стягувач скористався своїм правом на повторне предявлення виконавчого документа та звернувся 06.02.2015 року до відділу ДВС із заявою про прийняття виконавчого листа до виконання, як повторно предявлений. 09.02.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанов було надіслано сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня, відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження». 17.02.2015 року для перевірки виконання рішення, державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: пр. Перемоги 105-145, та складено акт державного виконавця про те, що рішення суду не виконано. В той же день державним виконавцем направлено лист повідомлення сторонам виконавчого провадження про те, що 24.02.2015 року державним виконавцем буде повторно здійснено вихід за вищезазначеною адресою для перевірки виконання рішення. 24.02.2015 року державним виконавцем, з метою перевірки примусового виконання вказаного рішення та складено акт про те що рішення суду не виконане. 25.02.2015 року державним виконавцем було направлено лист повідомлення сторонам виконавчого провадження про те, що 18.03.2015 року відбудеться примусове звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

18.03.2015 року державним виконавцем складено акт про те, що рішення Орджонікідзевського районного суду виконано. 19.03.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважають, що дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та «Інструкції з організації примусового виконання рішення суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти.

Згідно ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 року по справі № 1-7/2013, є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Згідно з ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Згідно ч.2 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2. ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", Після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

Судом встановлено, що 06.10.2014 постановою державного виконавця Оржонікідзевському ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2, за заявою стягувача Маріупольської міської ради, було відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа за № 2/265/1440/14 від 04.08.2014 року, виданого Орджонікідзевським судом м. Маріуполя, про зобовязання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку із земель житлової та громадської забудови загальною площею 0,006546 га, зайняту під розміщення прибудови до багатоквартирного будинку № 105 по пр. Перемоги в м. Маріуполі та привести зазначену земельну ділянку в придатний для використання стан, включаючи знос прибудови. У постанові про відкриття виконавчого провадження було вказано про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до 7 днів з моменту винесення постанови та зазначено, що у разі ненадання документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Зазначена постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена сторонам, відповідно до вимог ч.1 ст. 31 Закону України « Про виконавче провадження» рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржнику зазначена постанова була надіслана за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме АДРЕСА_2, що підтверджується повідомленням, яке повернулося з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» та штампом поштового відділення.

Постановою слідчого СВ Орджонікідзевського РВ міста Маріуполя від 06 листопада 2014 року встановлено, що опитати ОСОБА_1 не виявилось можливим, так як місце її перебування встановлено не було, оскільки за вказаною адресою, а саме АДРЕСА_3. В м. Маріуполі, остання не мешкає та кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.2 ст. 284 КПК України.

Актом державного виконавця Оржонікідзевському ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2, складеного 26 листопада 2014 року, по результатах виходу за адресою АДРЕСА_4, у присутності понятих, встановлено, що боржник ОСОБА_1 за вказаною адресою не мешкає, вікна відсутні, в квартирі валяється сміття, квартира не придатна для проживання, в ній ніхто не мешкає. Встановити місцезнаходження боржника не має можливості, рішення суду не виконано, оскільки представник стягувана техніку для знесення земельної ділянки у повному обсязі не надав.

27.11.2014 року на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

09 лютого 2015 року постановою державного виконавця Оржонікідзевському ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2, за заявою стягувача Маріупольської міської ради, було знов відкрите виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа від 04.08.2014 року. Копії постанов відповідно до вимог ч.1 ст. 31, ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження» надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржнику зазначена постанова була надіслана 10.02.2015 року за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме АДРЕСА_2, що підтверджується конвертом на якому є відмітка пошти «за закінченням терміну зберігання» та штампом пошти з датою 12.03.2015 р.

17 лютого 2015 року актом державного виконавця Оржонікідзевському ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2, виходом за адресою АДРЕСА_5 встановлено, що боржником ОСОБА_1 рішення суду не виконане, у даній квартирі відсутні вікна, дана прибудова для житла не придатна та в дуже поганому стані. В акті є виправлення, а саме дата складення зазначена «17.02.2016» року та виправлена на «17.02. 2015» рік.

Як зазначила державний виконавець у судовому засідання, зазначення дати складання вказаного акту 2016 рік замість 2015, сталося в результаті описки.

Суд вважає вказаний акт належним доказом, оскільки обставини встановлені по результатах виходу державного виконавця за адресою: АДРЕСА_6 та викладені в зазначеному акті саме 17.02.2015 року заявником не спростовані та підтверджені матеріалами виконавчого провадження а саме:

17 лютого 2015 року стягувачу та боржнику державним виконавцем направлений лист, в якому зазначено про те, що саме 17.02.2015 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою зазначеною в виконавчому документі та встановлено, що рішення суду добровільно боржником не виконане та повідомлено що 24 лютого о 16-00 державним виконавцем буде повторне здійснене вихід за адресою вказаною в виконавчому листі для перевірки виконання рішення суду. Зазначений лист направлений боржнику рекомендованим листом з повідомленням 18.02.2015 року, що підтверджено штампом пошти на конверті та відміткою «за закінченням терміну зберігання».

24 лютого 2015 року актом державного виконавця Оржонікідзевському ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2, за результатами виходу за адресою АДРЕСА_7 встановлено, що боржником ОСОБА_1 рішення суду добровільно не виконане, будівля знаходиться в аварійному стані, у вікнах відсутнє скло, у квартирі ніхто не мешкає.

25.02.2015 року державним виконавцем сторонам виконавчого провадження направлений лист повідомлення в якому сторони виконавчого провадження попереджені про те, що 18.03.2015 року відбудеться примусове звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки. Вказаний лист направлений боржнику 26.02.2015 року рекомендованим листом з повідомленням, конверт має відмітку пошти «за закінченням терміну зберігання» та штамп пошти.

18 березня 2015 року державним виконавця Оржонікідзевського ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2, складено акт, відповідно до якого, виходом за адресою АДРЕСА_8, встановлено, що у квартирі вікна відсутні, знаходиться сміття, квартира нежила, зі слів сусідів мешканці квартирі в квартирі не мешкають біля 4-х років, доступ до квартири вільний, до квартири потрапляють особи без постійного місця мешкання. Було примусове виконання, а саме знос прибудови та приведення території до належного стану. Акт складено у присутності понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5

19.03.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

18.03.2015 року державним виконавцем направлена заява до Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецької області про притягнення ОСОБА_1І до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України.

За заявою державного виконавця 24.03.2015 року до ЄРДР внесені відомості по кримінальному провадженню № 0000828 за ознаками ч.1 ст. 382 КК України за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали суду, що набрало законної сили або перешкоджання їх виконанню, що підтверджено витягом з ЄРДР від 24.06.2015 року.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження судом встановлено, що в постанові про відкриття виконавчого провадження від 09.02.2015 року дійсно відсутні відомості щодо строку для добровільного виконання рішення суду, який відповідно до ст. 25 закону України «Про виконавче провадження» не може перевищувати семи днів. Однак, суд приходить до висновку, що право боржника на 7 денний термін для добровільного виконання рішення не порушено, оскільки, по-перше, рішення суду було примусово виконане лише 18 березня 2015 року, тобто через час який значно перевищує визначений законом термін для добровільного виконання рішення суду, по-друге, примусовому виконанню рішення, згідно вимог ч.1 та ч.2. ст.75 Закону України "Про виконавче провадження", передувало неодноразово направлення повідомлень боржнику про необхідність добровільного виконання рішення суду, перевірка виконання рішення суду боржником та попередження про примусове виконання рішення в разі його не виконання боржником. Вказані повідомлення та попередження на адресу зазначену в виконавчому документі, згідно з вимогами ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», надсилалися боржнику неодноразово рекомендованими листами з повідомленнями, а також здійснювався вихід державного виконавця на місце виконання рішення суду, тобто на адресу АДРЕСА_9, де державний виконавець безпосередньо пересвідчилась про аварійний стан прибудови, яку необхідно було знести відповідно до рішення суду та про відсутність боржника за адресою зазначеною в виконавчому листі, інші відомості щодо місцезнаходження боржника в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Відповідно до ч.6.7 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» Боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконливого висновку, що з боку державної виконавчої служби, вжито всіх необхідних заходів, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" та створено всі необхідні умови для своєчасного повідомлення боржника про добровільне виконання рішення суду.

Аналізуючи норми Закону України "Про виконавче провадження" та матеріали виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа від 04.08.2014 року, суд також приходить до висновку що порушень в діях та рішеннях державного виконавця щодо знесення прибудови до багатоквартирного будинку № 105 по проспекту Перемоги в м. Маріуполі по виконавчому провадженню відкритому за вказаним виконавчим листом від 04.08.2014 року не встановлено, а тому відмовляє в задоволенні скарги заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 20, 25, 31, 47, 75, Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 369, 383-389 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволені скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Орджонікідзнвського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_2, зацікавлена особа - Маріупольська міська рада, про визнання неправомірними дій державного виконавця по знесенню прибудови до багатоповерхового будинку № 105 по проспекту Перемоги в місті Маріуполі по виконавчому провадженню відкритому за виконавчим листом № 2/265/1440/14 від 04.08.2014 року виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі в п'ятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення ухвали, а учасниками процесу, які не були присутні при її проголошенні у той же строк з часу отримання копії ухвали.

Суддя