УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності та вселення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2013 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 03 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з даним позовом та просив суд розділити майно, що є спільною сумісною власністю сторін, виділивши йому житловий будинок, який не введений в експлуатацію та розташований за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 400 тис. грн та автомобіль «Хюндай Галлопер», державний номерний знак НОМЕР_1, вартістю 16 тис. грн, а відповідачу виділити автомобіль «Шевроле авео», державний номерний знак НОМЕР_2, вартістю 85 300 грн, двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, вартістю 880 тис. грн, земельну ділянку площею 0,4 га, розташовану в с. Кароліно-Бугаз Овідіопольського району Одеської області, вартістю 120 тис. грн.

У грудні 2012 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом та просила суд визнати за нею та ОСОБА_4 у рівних частках право власності на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_2; земельну ділянку АДРЕСА_3 площею 0,4 га, розташовану в с. Кароліно-Бугаз Овідіопольського району Одеської області, як на спільну сумісну власність подружжя, виділити у її особисту власність автомобіль «Шевроле авео», державний номерний знак НОМЕР_2, виділити у особисту власність ОСОБА_4 автомобіль «Хюндай Галлопер», державний номерний знак НОМЕР_1, автомобільний причеп ГКБ 8527, 1987 року випуску, держаний номерний знак НОМЕР_3 та вселити її до житлового будинку АДРЕСА_2.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2013 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Виділено у особисту власність позивача автомобіль «Хюндай Галлопер», державний номерний знак НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_4.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у рівних частках право спільної сумісної власності на житловий будинок АДРЕСА_2, який складається з житлового будинку лі. А загальною площею 54,6 кв. м, у тому числі житловою площею 22,1 кв. м та надвірних споруд: літ. «Г» - вбиральня, літ. «Д» - сарай, І-ІІ - мощення, ІІІ - теплиці, № № 1-6 парканів, воріт, розташованих на земельній ділянці розміром 906 кв. м, як на спільну сумісну власність подружжя.

Виділено у особисту власність ОСОБА_5 автомобіль «Шевроле авео», державний номерний знак НОМЕР_2, № кузова НОМЕР_5.

Вселено ОСОБА_5 до житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_2. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 03 лютого 2015 року. з урахуванням ухвали апеляційного суду Одеської області від 17 лютого 2015 року про виправлення описки, рішення у частині зустрічного позову змінено і доповнено.

У резолютивній частині щодо визнання спільною частковою власністю (в рівних частках) житловий будинок АДРЕСА_2, розташований на земельній ділянці розміром 906 кв. м у кінці речення після слів «як на спільну сумісну власність подружжя» доповнено словами: «придбану за договором купівлі-продажу від 10 липня 1999 року укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4». Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 різницю від вартості виділених часток у спільному сумісному майні подружжя у розмірі 8 315 грн.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення у частині задоволення зустрічного позову про вселення, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову про вселення, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права. В іншій частині судові рішення не оскаржені, а тому судом касаційної інстанції не переглядаються.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Одеської області від 03 лютого 2015 року у частині задоволення зустрічного позову про вселення, оскільки воно законне та обґрунтоване.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги в частині вселення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що у зв'язку з виникненням конфліктних ситуацій ОСОБА_5 вимушена була переїхати проживати до доньки, однак через деякий час коли намагалася потрапити до будинку, виявила, що замки змінені. З урахуванням вимог ст. 47 КУ, ст. ст. 321, 391 ЦК України вимоги ОСОБА_5 про вселення до будинку є правомірними.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 03 лютого 2015 року у частині задоволення зустрічного позову про вселення залишити без змін.

В іншій частині рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2013 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 03 лютого 2015 року не оскаржувалися та не переглядалися Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко Є.П. Євграфова І.М. Завгородня