РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/203/15-ц
Провадження № 2/327/88/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2015 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Перишкіній Г.В.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області (далі Розівська селищна рада) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа без самостійних вимог - Розівська районна державна нотаріальна контора Запорізької області (далі - нотаріальна контора),-

В С Т А Н О В И В :

02 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом до Розівської селищної ради, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог вказала, що 17 січня 2014 року помер її рідний брат ОСОБА_2, після смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема, у вигляді 1/4 частки від земельної ділянки площею 6,57 гектара (далі га), розташованої на території Розівської селищної ради і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №120520. Позивач вказала, що вона не зверталась до нотаріальної контори у встановлений законом строк для прийняття спадщини через перебування на стаціонарному лікуванні. За таких обставин ОСОБА_1 вимушена була звернутися до суду з вимогою визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки строк для подачі такої заяви вона пропустила з поважної причини.

Позивач ОСОБА_1 у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказала про те, що вона підтримує позов та прохає задовольнити заявлені вимоги по тих підставах, які були нею викладені в позовній заяві (а.с.45).

Відповідач Розівська селищна рада позов визнала, фактичні обставини у справі повноважний представник відповідача ОСОБА_3 не оспорював, про що судові була надана відповідна письмова заява (а.с.43-44).

Представник третьої особи без самостійних вимог завідувач нотаріальної контори ОСОБА_4 у письмовій заяві, поданій до суду, не заперечувала проти позову, погодившись із доводами, наведеними у ньому (а.с.39).

Сторони, третя особа та їх представники в судове засідання не з'явились, хоча про час і місце його проведення повідомлялися належним чином (а.с.33,34,35), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.39,43,45).

Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін, третьої особи та їх представників.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, зясувавши позиції осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 помер 17 січня 2014 року у віці 46 років в смт Розівка Розівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії I-ЖС №288464, яке видане 04 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Розівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.4).

Спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2, складається, зокрема, з належної зазначеній особі 1/4 частки від земельної ділянки площею 6,57 га, розташованої на території Розівської селищної ради і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗП №120520, виданого 17 грудня 2008 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №94 (а.с.6,9).

За правилами стст.1216,1217,1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до стст.1269,1270,1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 є рідною сестрою померлого ОСОБА_2, а відповідно спадкоємцем другої черги за законом після смерті останнього (а.с.5,7-8,9,10,11).

Проте, ОСОБА_1 не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 у визначений шестимісячний строк. Разом з тим, позивач також не зверталась до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини (а.с.27).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та листа завідувача Розівської нотаріальної контори встановлено, що після померлого 17 січня 2014 року ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась. Будь-яка інформація щодо наявності інших спадкоємців за законом чи за заповітом, випадків усунення спадкоємців померлого від права на спадкування в нотаріальній конторі відсутня (а.с.25,40,41).

Спадкодавець ОСОБА_2 за життя на випадок своєї смерті заповіту не складав (а.с.42).

Таким чином встановлено, що спадщина за рішенням суду відумерлою не визнавалася та ніким не прийнята.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 пропущений з поважної причини, оскільки остання тривалий час перебувала на лікуванні після перенесеної у 2011 році операції на серці, відповідно до пенсійного посвідчення, виданого 12 березня 2012 року, є інвалідом 3 групи загального захворювання довічно та з вказаного часу отримує пенсію по інвалідності, після смерті брата стан її здоровя погіршився, у звязку з чим вона в період з 13 липня 2015 року, тобто до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини, перебувала на стаціонарному лікуванні в Розівській ЦРЛ (а.с.12,13,14-16,26).

Особи, які беруть участь у справі, зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Крім того, судом враховується відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_2 , а також те, що спадщина за рішенням суду відумерлою не визнавалася.

За таких обставин суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 та визначення їй додаткового строку для подачі заяви для прийняття спадщини, який вона пропустила з поважної причини.

Питання про розподіл судових витрат позивачем ОСОБА_1 не порушувалось.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1269,1270,1272 ЦК України, ст.ст.10,11,60,209,212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, яка народилась 25 січня 1967 року в смт. Розівка Розівського району Запорізької області (зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) додатковий строк в 2 (два) місяці для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті 17 січня 2014 року ОСОБА_2.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляцій скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.М. Кущ