Провадження №2/193/316/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

30 червня 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Палій Л. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка цивільну справу за позовну заяву представника позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, відділ Держземаганства у Софіївському районі про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2015 року представник позивача звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. Згідно позовних вимог представника позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, посилаються на те, що ОСОБА_2 - дошлюбне прізвище «Шаповал» є дочкою ОСОБА_5, який помер 15 травня 2006 року .

За свого життя ОСОБА_5 проживав в будинку своїх батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що розташована в с. Новоюлівка, вул. Жовтнева, 15 Софіївського району Дніпропетровської області.

Після смерті ОСОБА_6, 31.01.2000 року, діда позивача ОСОБА_2, спадщину після нього прийняла його дружина, а бабуся позивача ОСОБА_2 ОСОБА_7, 15 вересня 2000 року вона отримала свідоцтво про право на спадкове майно.

17 жовтня 2002 року ОСОБА_7, склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_5 батьку позивача ОСОБА_2

16 грудня 2003 року ОСОБА_7 померла. Після її смерті залишилося спадкове майно:

1.Житловий будинок № 15, розташований по вул. Жовтневій в с. Новоюлівка, Софіївського району Дніпропетровської області вартістю 18353 гривень.

2.Земельна ділянка площею 5,2850 га, розташована на землях Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, яка належала померлій ОСОБА_7 на підставі Державного акту про право власності на землю виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 15.04.2002 року № 130 р. державний акт зареєстрований в книзі записів Державних актів про право приватної власності на землю за № 330. Вартість земельної ділянки 51206,18 гривень;

3.Земельна ділянка площею 5,2850 га, розташована на землях Новоюлівської сільської ради Софіївського району, яка належала померлій ОСОБА_7 на підставі Державного акту про право власності на землю виданного на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації від 15.04.2002 року № 130 р. державний акт зареєстрований в книзі записів Державних актів про право приватної власності на землю за № 331. Вартість земельної ділянки 51506,18 гривень;

4.Право на земельну ділянку (пай) розміром 5.60 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на землях Новоюлівської сільської ради Софіївського району, яка належала померлій ОСОБА_7 на підставі сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ДП № 0286441виданого Софіївською районною державною адміністрацією 12.04.2001 року, як члену КСП ім. Богдана Хмельницького Софіївського району Дніпропетровської області вартістю 20885,00 гривень;

5.Автомобіль ВАЗ -2105 державний номер НОМЕР_1 вартістю 5168,68 гривень;

6.Грошовий вклад на рахунок 915510903 в сумі 10203 гривень у філії Софіївського Ощадбанку № 3085/011 на імя ОСОБА_6;

7.Грошовий вклад на рахунок 91551012 в сумі 5162,85 гривень в філії Софіївського Ощадбанку № 3085/011 на імя ОСОБА_6.

Після смерті, 16 грудня 2003 року, ОСОБА_7, ОСОБА_5 звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, але в установленому законом порядку спадщину не прийняв, заповіт не витребував, свідоцтво про право на спадкове майно не отримав. Право власності на спадкове майно так і залишилось за ОСОБА_7.

15 травня 2006 року батько позивача ОСОБА_5 помер.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його діти: син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4, брат позивача ОСОБА_8, не бажаючи приймати спадщину після смерті батька, 26 травня 2006 року в установленому законом порядку звернувся до Софіївської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька на користь брата померлого ОСОБА_3. На момент смерті ОСОБА_5, батька позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вона була малолітньою і її інтереси представляла її мати ОСОБА_9.

23 травня 2006 ОСОБА_9, діючи від імені і в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_8 (ОСОБА_2) звернулася до Софіївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_5. Оформлення спадкових прав вона залишила до виповнення повноліття дочки ОСОБА_8.

Всі правовстановлюючі документи на спадкове майно перебувають у брата померлого ОСОБА_3, на користь якого від своєї частки у спадщині відмовився син померлого ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 до Софіївської державної нотаріальної контори, але в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено. 30 жовтня 2007 року відповідач звернувся до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права на спадкове майно до суду з ціною позову 162784 грн. 21 лютого він уточнив свої позовні вимоги з ціною позову 81392 грн., тобто на ? частину всього майна.

06 березня 2008 року Софіївський районний суд задовольнив позов ОСОБА_3 до ОСОБА_9, яка діяла в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_9 вікторії Анатоліївни, ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини і визнання права на спадкове майно винесено рішення про, згідно з яким позов ОСОБА_3 задоволено повністю і визнано за ним право на ? частину всього спадкового майна, що залишилось після смерті брата ОСОБА_5.

Цим же рішенням розяснено право ОСОБА_9, яка діяла в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_8, що вона не позбавляється можливості в установленому порядку оформити спадщину за законом на користь неповнолітньої дочки.

05 серпня 2013 року ОСОБА_9, діючи в інтересах і від імені ОСОБА_2, звернулась до державного нотаріусу Софіївської державної нотаріальної контори з документами для оформлення спадщини після померлого 15 травня 2006 року батька ОСОБА_2 ОСОБА_5. Але державним нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

В нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 не могла із-за відсутності документів, що підтверджують це право.

Відповідач ОСОБА_3 у якого перебувають всі правовстановлюючі документи на спадкове майно, відмовився їх надати ОСОБА_2 для того, щоб вона надала їх нотаріусу, у звязку з тим що він почав процедуру прийняття спадщини.

Маючи намір захистити свої спадкові права ОСОБА_2 через представника звернулась до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

27 листопада 2014 року Софіївським районним судом по справі № 193/2119/14 ц за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, відділ Держземаганства у Софіївському районі про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, винесено рішення про задоволення позовних вимог.

Але після винесення рішення стало відомо, що після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно у вигляді:

-Права на земельну частку (пай) розміром 5,60 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на землях Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, яка належить померлому ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 024951 виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 202-р від 26.05.1997 року, як члену КСП ім. Богдана Хмельницького Софіївського району Дніпропетровської області вартістю 20895,00 грн. За свого життя ОСОБА_5 даний сертифікат отримав 02.06.1997 року, що підтверджується записом його прізвища під порядковим номером 144 в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП ім. Богдана Хмельницького та його підписом. Рішення суду по даному спадковому майну не прийнято, так як не було предметом позову.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 024951 виписаний на імя ОСОБА_5 згідно розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 202-р від 26.05.1997 року ,як члену КСП ім. Богдана Хмельницького Софіївського району Дніпропетровської області та отриманий ним 02.06.1997 року втрачений.

20 грудня 2014 року у газеті «Вісті Софіївщини» за № 98 надруковано

оголошення про те, що втрачений сертифікат на імя ОСОБА_5, вважати недійсним.

Таким чином ОСОБА_2, як дочка померлого ОСОБА_5, являється спадкоємицею першої черги за законом після його смерті.

Представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду позовній заяві, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу без участі ОСОБА_2 та її участі як представника, про що надала до суду відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_3, проти позову не заперечує позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі про, що надав відповідну заяву.

Відповідач - ОСОБА_4, проти позову не заперечує позовні вимоги визнає, просить справу розглянути без його участі про, що надав відповідну заяву.

Треті особи Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, надали заяву про розгляд справи без участі їх представник.

Треті особи відділ Держземагенства у Софіївському районі Дніпропетровської області, належним чином повідомлені у судове засідання представника не направили, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавали.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги заяви позивача та відповідача суд вважає, що позов обґрунтований і на підлягає задоволенню.

В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено: що ОСОБА_2 - дошлюбне прізвище «Шаповал» є дочкою ОСОБА_5, який помер 15 травня 2006 року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії VІ КИ № 440935 від 22 січня 1993 року, виданий Новоюлівською сільською радою Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 5) .

27 листопада 2014 року Софіївським районним судом по справі № 193/2119/14 ц за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, відділ Держземаганства у Софіївському районі про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, винесено рішення про задоволення позовних вимог (а.с. 22-24).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. А тому на підставі викладеного, обставини, які були встановленні судовим рішенням від 27 листопада 2014 року за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, відділ Держземаганства у Софіївському районі про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Але після винесення рішення стало відомо, що після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно у вигляді:

-Права на земельну частку (пай) розміром 5,60 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на землях Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, яка належить померлому ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 024951 виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 202-р від 26.05.1997 року, як члену КСП ім. Богдана Хмельницького Софіївського району Дніпропетровської області вартістю 20895,00 грн. (а.с. 28). За свого життя ОСОБА_5 даний сертифікат отримав 02.06.1997 року, що підтверджується записом його прізвища під порядковим номером 144 в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) по КСП ім. Богдана Хмельницького та його підписом, що підтверджено листом відділу Держземагенства у Софіївському районі Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року (а.с. 26) . Рішення суду по даному спадковому майну не прийнято, так як не було предметом позову.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 024951 виписаний на імя ОСОБА_5 згідно розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 202-р від 26.05.1997 року ,як члену КСП ім. Богдана Хмельницького Софіївського району Дніпропетровської області та отриманий ним 02.06.1997 року втрачений.

20 грудня 2014 року у газеті «Вісті Софіївщини» за № 98 надруковано

оголошення про те, що втрачений сертифікат на імя ОСОБА_5, вважати недійсним (а.с. 27).

Таким чином ОСОБА_2, як дочка померлого ОСОБА_5, являється спадкоємицею першої черги за законом після його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є його діти: син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_4, та ОСОБА_3 надали заяву про те, що вони не заперечує проти позову.

Для того, щоб позивач могла володіти та користуватися спадковим майном, позивачу потрібно набути таке право в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1223 ЦК передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи.

Стаття 1225 ч. 1 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому у позивача є всі законні права на право на спадкове майно.

Суд вважає, що з огляду на викладене слід визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на спадщину за законом після смерті її батька ОСОБА_5, який помер 15.05.2006 року, право на земельну частку (пай) розміром 5,60 в умовно кадастрових гектарах, що розташована на землях Новоюлівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, яка належала її батькові ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0242951 виписаний на імя ОСОБА_5.

За таких обставин і в силу вимог, які містяться в ст. 60 ЦПК України, позивач довила ту обставину, що вона має право успадкувати майно після смерті батька.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи Софіївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, відділ Держземаганства у Софіївському районі про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на земельну частку (пай) розміром 5,60 умовних кадастрових гектарах, що розташована на землях Новоюлівської сільської ради Софіївського району, яка належала її померлому батькові ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 242951 виписаний на імя ОСОБА_5, згідно розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації № 202-р від 26.05.1997 року, як члену колгоспу ім. Богдана Хмельницького Софіївського району Дніпропетровської області вартістю з урахуванням коефіцієнтів індексації 22127,81 грн. в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5, який помер 15 травня 2006 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. В. Шумська