АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1695/15 Справа № 205/2260/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами представника відповідачів ОСОБА_6 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Ленінська районна у м. Дніпропетровську рада, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, про скасування свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації і договору купівлі продажу, та зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2014 року позивач звернувся до суду із заначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником нежитлового приміщення, яке розташоване на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку по вул. Метробудівська, 4. Впритул до вікна такого приміщення без будь-якої відстані, повністю загороджуючи вікно, відповідачем ОСОБА_8 було збудовано прибудову (кіоск). Внаслідок таких незаконних дій відповідача майже повністю замуровано вікно приміщення, яке належить позивачеві, що спричинило суттєве затінення його приміщення, денне освітлення не попадає до нього. Внаслідок чого позивач зазначає, що він постійно повинен користуватися тільки засобами електричного освітлення. Окрім цього, позивач зазначає, що він не може провітрювати приміщення адже на даху збудованої відповідачем незаконної прибудови (кіоск) збирається сміття та вода, та при спробах відкрити вікно все сміття сиплеться до його нежитлового приміщення. У звязку з вищевикладеним, позивач змушений звернутися до суду та просити суд зобовязати ОСОБА_8 усунути перешкоди у реалізації його, ОСОБА_7, права власності на нерухоме майно по вул. Метробудівська, 4 в м. Дніпропетровську, шляхом знесення за рахунок відповідача самочинно збудованого нерухомого майна, а саме: торгівельного кіоску (павільйону) А-1 площею 16,9 кв.м. по вул. Метробудівська, 4 в м. Дніпропетровську з відновленням фасадної стіни та вивезенням будівельних відходів та сміття.

В подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд скасувати свідоцтво про право власності на торгівельний кіоск за адресою: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, 4 (серія ЯЯЯ № 442345 від 24.10.2006 року), скасувати державну реєстрацію права власності на торгівельний кіоск по вул. Метробудівська, 4 м. Дніпропетровська проведену на підставі свідоцтва про право власності (серія ЯЯЯ № 442345 від 24.10.2006 року), скасувати договір купівлі продажу торгівельного кіоску між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, укладений 14.06.2013 року та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстраційним № 878, а також скасувати реєстрацію права власності обєкта нерухомого майна за № 1, зобовязати ОСОБА_8 знести за власний рахунок встановлений торгівельний кіоск А-1, площею 16,9 кв.м., що розташований в районі будинку № 4 по вул. Метробудівська у місті Дніпропетровську, також, зобовязати державного реєстратора внести зміни до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року позов ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору Ленінська районна у м. Дніпропетровську рада, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10, про скасування свідоцтва про права власності, скасування державної реєстрації і договору купівлі продажу, та зобовязання вчинити певні дії задоволено.

Скасовано свідоцтво про право власності на торгівельний кіоск за адресою: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, 4 (серія ЯЯЯ № 442345 від 24.10.2006 року).

Визнано договір купівлі продажу торгівельного кіоску укладений 14.06.2013 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим № 878 недійсним.

Зобовязано ОСОБА_8 знести за власний рахунок встановлений торгівельний кіоск А-1 площею 16,9 кв.м., що розташований в районі будинку № 4 по вул. Метробудівська у м. Дніпропетровську.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати .

В апеляційних скаргах представник відповідачів ОСОБА_6 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 є власником нежитлового приміщення № 289, що розташоване на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку по вул. Метробудівська, 4.

ОСОБА_8 біля стіни першого поверху житлового будинку по вул. Метробудівська, 4, впритул до вікна приміщення позивача, побудовала одноповерхову споруду у вигляді торгівельного кіоску А-1 площею 16,9 кв.м.

Цей кіоск відповідно до правил статті 28 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності є тимчасовою спорудою торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Рішенням Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 977 від 18.08.2006 року «Про введення в експлуатацію торгівельного кіоску» зазначене нежитлове приміщення у вигляді торгівельного кіоску було введено в експлуатацію, а 24.10.2006 року відповідачеві ОСОБА_8 видане свідоцтво про право власності серія ЯЯЯ № 442345 на торгівельний кіоск за адресою: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, 4.

Згідно з рішенням Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 274 від 27.04.2009 року було скасоване вищевказане рішенням органу місцевого самоврядування про введення в експлуатацію торговельного кіоску від 18.08.2006 року .

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2011 року в задоволені адміністративного позову ОСОБА_8 про скасування вказаного рішення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 274 від 27.04.2009 року та визнання діючим рішення Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 977 від 18.08.2006 року було відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного від 15.10.2013 року постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.06.2011 року залишено без змін.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_7, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки рішенням Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради № 274 від 27.04.2009 року було скасоване рішенням цього ж органу місцевого самоврядування про введення в експлуатацію торговельного кіоску від 18.08.2006 року то ця споруда є самочинним будівництвом.

При перегляді рішення районного суду апеляційному суду була надана копія постанови розгляду справи вищого адміністративного суду України від 14 січня 2015 року.

Відповідно до цієї постанови, постанова Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2011 року і ухвала Дніпропетрвоського апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2013 року скасовані. Адміністративний позов ОСОБА_8 до виконавчого комітету Ленінської районної у місті Дніпропетровську ради, третя особа прокурор Ленінського району м. Дніпропетровська про скасування рішення та визнання рішення діючим задоволений частково. Скасовано рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті ради № 274 від 27. 04. 2009 « Про скасування рішення виконавчого комітету районної у місті ради № 977 від 18. 04.2006 « Про введення в експлуатацію торговельного кіоску». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Посилання апелянта на зазначену постанову як на підставу для задоволення апеляційної скарги є помилковим, оскільки цією постановою не дана оцінка правовідносинам, а лише вказано на формальні підстави для скасування рішення органу місцевого самоврядування № 274 від 27. 04. 2009 р.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 308 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з правилами ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 5.4 Державних будівельних норм «Будинки і споруди підприємства торгівлі» В.2.2-23:2009 тимчасові споруди сезонної торгівлі, павільйони, кіоски тощо повинні розміщуватися до будинків та інших споруд на відстані, яку слід приймати залежно від ступеня їх вогнестійкості згідно з ДБН 360, але не менше 10 м.

Згідно п.3.25 Державних будівельних норм "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень" 360-92 розташування і орієнтація житлових та громадських будинків повинні здійснюватись з урахуванням забезпечення нормативної тривалості інсоляції та норм освітленості відповідно до "Санитарных норм и правил обеспечения инсоляцией зданий и территорий жилой застройки" та СНІП II-4-79 "Естественное и искусственное освещение" як в будинках, що будуються, так і в сусідніх житлових і громадських будинках. Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менш 1,0 метра. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Відповідно до п. 4.1.16 Правил пожежної безпеки України, що затверджені Наказом Міністерства з питань надзвичайної ситуації від 19.10.2004 року № 126 кіоски повинні розміщуватися на відстані не менш 10 метрів від інших будівель та споруд.

Як видно із матеріалів справи вказані вимоги чинного законодавства, під час будівництва відповідачем ОСОБА_8 спірного кіоску дотримані не були, таке нерухоме майно побудоване впритул до стіни будинку, без дотримання 10 метрової відстані до стіни будинку, також без дотримання відстані не менш 1,0 метра для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту. Також спірний кіоск повністю загороджує вікно позивача, що спричиняє порушення відповідних норм інсоляції.

Таким колегія суддів приходить до висновку про порушення права ОСОБА_7 на користування та розпорядження своїм майном, а тому вважає , що рішення районного суду скасуванню не підлягає.

Зясувавши в достатньому повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги представника відповідачів ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: