Справа № 750/2401/15-ц Провадження № 22-ц/795/1236/2015 Головуючий у I інстанції - Рахманкулова І.П. Доповідач - Боброва І. О.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Бобрової І.О.,

суддів: Євстафіїва О.К., Тагієва С.Р.,

при секретарі:Зіньковець О.О.,

за участю:

представників позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката Шевченка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Не погоджуючись з рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 травня 2015 року, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Оскаржуваним рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 травня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 25 054 грн 42 коп. на відшкодування матеріальної та 1000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 331 грн. 74 коп. на відшкодування понесених судових витрат.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовані обставини, взято до уваги докази, які не відповідають вимогам закону. Відповідач вважає, що його вина в ДТП не доведена. Також апелянт не погоджується із звітами експертного авто товарознавчого дослідження транспортного засобу, вказуючи на те, що вони не є висновками експерта, відповідальності спеціаліст жодної не несе, а тому не можуть бути доказами у справі. Крім того, з огляду на ту обставину, що автомобіль було вже відремонтовано, то визначаючи розмір шкоди, слід було виходити з прямої дійсної шкоди. На думку апелянта в даному випадку мала бути проведена експертиза оцінки розміру завданої шкоди за ухвалою суду, проте позивачем таке клопотання не заявлялося. В даний час проводити експертизу недоцільно, оскільки авто відремонтовано. Апелянт вважає, що позивачем не доведено позовні вимоги. Крім того, на думку апелянта судом не взято до уваги положення постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Позивач продовжував використовувати пошкоджений автомобіль, майже одразу його відремонтував, а тому розмір моральної шкоди в 1000 грн. є необґрунтованим, судом не вмотивоване таке рішення, не підтверджено жодними доказами.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, надавши крім усних ще й письмові пояснення.

Представники позивача в судовому засіданні послалися на безпідставність апеляційної скарги і просили відмовити в її задоволенні, надавши письмові заперечення.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що 24 січня 2013 року о 9 год. 30 хв. в м.Чернігові по вул. Комсомольська, 18 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21150 д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням відповідача ОСОБА_5, та автомобіля Фольскваген Каді д.н.з. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2 В результаті ДТП транспортний засіб позивача ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.02.2013 року (а.с.9), залишеною без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 11.03.2013 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення. Зазначеними постановами встановлено, що в порушення вимог п. 1.3 ПДР України, відповідно до яких учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно виконувати вимоги ПДР України, ОСОБА_5 проігнорував дані вимоги, та здійснював рух по вул. Комсомольська в порушення вимог знаку 5.5 ПДР України, що і стало причиною зіткнення автомобілів (а.с.11).

З огляду на вказані обставини, районний суд при розгляді позову в рамках цивільного судочинства, вірно дійшов висновку, що саме відповідач ОСОБА_7 є винним у завданні шкоди автомобілю позивача в результаті ДТП, що мало місце 24.01.2013 року в м.Чернігові по вулиці Комсомольській, 18.

Винні дії відповідача, що пов'язані з порушенням вимог ПДР України знаходяться у прямому причинно-слідчому зв'язку із наслідками - завданням моральної та матеріальної шкоди позивачу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 не була застрахована, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості отримати страхове відшкодування відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Закону України «Про страхування» .

Відповідно до звіту 02/12/14 від 23.12.2014 року, складеного ФОП ОСОБА_8 на замовлення ОСОБА_2, вартість відновлювального ремонту, який дорівнює вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля VOLKSWAGEN CADDY KOMBI д.н.з НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження у ДТП 24.01.2013 року, станом на час проведення дослідження -23.12.2014 року, складає 25054 грн. 42 коп.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, при чому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивач відремонтував автомобіль, сплативши за відновлювальний ремонт 25 054 грн. 49 коп. ФОП ОСОБА_9, що підтведжується квитанцією до прибуткового касового ордеру№1 від 05.01.2015 (а.с.19). Виконання робіт по ремонту автомобіля позивача відображено в акті виконаних робіт, списання матеріалів, запасних частин та паливно - мастильних матеріалів №ОУ-000001 від 05.01.2015 (а.с.20).

Вказані обставини відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Клопотання про призначення судової експертизи в судовому засіданні ані відповідач, ані його представник не заявляли. Не заявлено таке клопотання і в суді апеляційної інстанції. Відповідач зазначив в апеляційній скарзі про недоцільність призначення експертизи.

Доводи апелянта щодо неправомірного неприйняття судом першої інстанції висновку спеціаліста №03/2013 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 08.04.2013 не можуть бути взяті апеляційним судом до уваги з огляду на положення ст.1192 ЦК України, відповідно до якої, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Повторно розмір матеріальної шкоди, що був 24.01.2013 завданий пошкодженням автомобіля, визначений суб'єктом оціночної діяльності 23.12.2014 (а.с.43). Цей висновок містить інформацію щодо збільшення вартості ремонтно-відновлюваних робіт , вартості необхідних для ремонту матеріалів та вартості складових, що підлягають заміні під час ремонту. Загалом через зміну кон'юнктури ринку розмір завданої матеріальної шкоди зріс , з огляду на це, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що звіт № 02/12/14 експертного авто товарознавчого дослідження транспортного засобу від 23.12.2014 року є належним доказом по справі. Даний висновок узгоджується з фінансовими документами, що надані позивачем на підтвердження сплати коштів за ремонт автомобіля (а.с.19-20).

Зазначене спростовує доводи апелянта з цього питання.

Що стосується часткового задоволення позовних вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди, колегія суддів вважає, що судом факт спричинення відповідачем моральної шкоди позивачу в судовому засіданні було повністю доведено, судом першої інстанції було вірно враховано тяжкість наслідків, що настали для позивача, його моральних страждань, викликаних фактом пошкодження майна, а тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог. Рішення суду першої інстанції і у вказаній частині є обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Доводи апелянта щодо використання позивачем автомобіля після ДТП були враховані судом першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди, саме тому її розмір було зменшено втричі.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий:Судді: