Справа № 359/8858/14-ц
Провадження № 2/359/101/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Величка В.П.,

при секретарі судового засідання Шукало М.І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Ревненської сільської Ради Бориспільського району Київської області до ОСОБА_4, Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа», КП Бориспільської районної ради Бориспільське районне бюро технічної інвентаризації про визнання недійсним рішень

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом обґрунтовуючи його тим, що в 2014 році відповідач звернувся до Ревненської сільської ради з проханням надати довідку форми №3. Тоді ж позивачу стало відомо, що ОСОБА_4 набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача вказує на те, що сільській раді стало відомо, що ОСОБА_4 одноосібно набув право власності на вказане нерухоме майно на підставі розпорядження органу приватизації №24 від 22 червня 2011 року, яким виступало БРПТМ «Райтепломережа».

В той же час представник позивача зазначає, що відповідно до господарської книги обліку зареєстрованих та проживаючих по сільській раді особовий рахунок відкрито на іншу особу, а тому відповідач не мав права претендувати на квартиру.

В той же час представник сільської ради вказує на те, що підставою виникнення права власності було свідоцтво про право власності видане БРПТМ «Райтепломережа» та заява від виконавчого комітету Ревненської сільської ради до БТІ за рішенням від 11 червня 2010 року №95. Але, як вказує представник сільської ради, в протоколі засідання виконкому Ревненської сільської від 11 червня 2010 року, який зберігається в сільській раді, немає жодної згадки про вищевказану квартиру №4.

Тому представник сільської ради вважає, що ОСОБА_4 неправомірно набув право власності на вказане нерухоме майно, оскільки сільська рада вказаного питання взагалі не розглядала.

В судовому засіданні представник позивача, уточнивши позов, підтримав його та просив задовольнити позовні вимоги, з вищевикладених підстав.

Представник відповідача ОСОБА_4 заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні.

Представник БРПТМ «Райтепломережа» вказував, що їх підприємство діяло у відповідності до наявного на той час Рішення Бориспільської районної ради про передачу повноважень органу приватизації житлового фонду БРПТМ «Райтепломережа». В решті позовних вимог поклався на розсуд суду.

Представник БТІ при вирішенні цивільного спору також поклався на думку суду.

Суд, вислухавши учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Рішенням виконкому Ревненської сільської ради Бориспільського району №88 від 11 червня 2010 року вирішено питання по заяві ОСОБА_4 про оформлення останньому права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1. Також доручено органу приватизації видати свідоцтво на право власності на дану квартиру.

09 липня 2010 року на підставі вказаного рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 видано ордер №111 на право зайняття одноособово жилого приміщення житловою площею 35,2 кв.м., яке складається з двох кімнат у квартирі за адресою: АДРЕСА_2.

Однак, аналізуючи вказане рішення виконкому Ревненської сільської ради вбачається, що в дійсності своїм рішенням виконавчий комітет вирішив надати дозвіл власникам та мешканцям квартир на відключення 16-квартирного житлового будинку №4 по вул. Радянська в с. Ревне Бориспільського району від центрального опалення та встановлення індивідуального опалення. Будь-якої згадки про надання ОСОБА_4 дозволу на оформлення права власності на квартиру в рішенні сільської ради не йдеться.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Статтями 42,51,58 ЖК України передбачено, що жилі приміщення в будинку жилого фонду місцевих рад надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку, потребуючих поліпшення житлових умов, за рішеннями виконавчого комітету місцевої ради. На підставі прийнятого рішення виконкому видається ордер на жиле приміщення при умові, що надане жиле приміщення є вільним.

Однак, згідно записів у господарській книзі, особовий рахунок у вказаній квартирі відкрито на ОСОБА_5, 1926р.н., та його сімю: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дружина; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 - син.

Відповідно до ч.2 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ч.1 ст. 393 ЦК України акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦКУ одним з засобів захисту цивільного права та інтересу є визнання незаконним рішення органу державної влади.

Разом з цим, в рішенні сільської ради не зазначено, чи вирішувалось питання про надання ОСОБА_4 спірної квартири на підставі якого було видано ордер на її заселення. Крім того корінець ордера відсутній і його не долучено до рішення виконавчого комітету Ревненської сільської ради Бориспільського району.

З огляду на викладене, відповідач ОСОБА_4 не мав законних підстав претендувати на спірну квартиру, оскільки раніше не проживав в даному населеному пункті та не перебував на обліку в Ревненській сільській раді Бориспільського району, як громадянин, що потребує поліпшення житлових умов

Також ОСОБА_4 не був наймачем, або членом сімї наймача ОСОБА_8 А тому не мав права на приватизацію та отримання квартири в приватну власність.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст., 3, 10, 60, 209, 212, 213-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Ревненської сільської Ради Бориспільського району Київської області задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Ревненської сільської ради Бориспільського району №88 від 11 червня 2010 року в частині «Про оформлення права власності на квартиру ОСОБА_4».

Визнати недійсним та скасувати Ордер № 111 виданий 09 липня 2010 року ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Ревненської сільської ради від 11 червня 2010 року № 88 на право зайняття жилого приміщення, двох-кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати недійсним розпорядження Бориспільського районного підприємства теплових мереж «Райтепломережа» № 24 від 22 червня 2011 року.

Визнати недійним та скасувати державну реєстрацію свідоцтва про право власності, видане ОСОБА_4 22 червня 2011 року Бориспільським районним підприємством теплових мереж «Райтепломережа», на двох-кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 01.03.2015р.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду

Київської області (підпис) ОСОБА_9

Згідно оригіналу:

Суддя В.П. Величко