Справа № 346/2433/15-ц
Провадження № 2/346/1038/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі

головуючого судді Димашка В.П.

за участі секретаря Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньовербізької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, в генплані літ. «А», загальною площею 37,8 кв.м., житловою 17,8 кв.м., підсобною - 20, 0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай, літ. «Б», стайня, літ. «Г», стодола, літ. «Д», вбиральня «З», криниця, «№», ворота, огорожа, «№1-№2», що знаходяться за адресою: вул. Шевченка, 143, с. Верхній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Шевченка (Леніна), 143 в с. Верхній Вербіж, Коломийського району Івано-Франківської області належав ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Майно належало їй на підставі Дубліката свідоцтва про право власності виданого 29.04.1990р. виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 79 від 25.04.1990р., виданий 21.02.1992р., що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів, виданою ОКП «Коломийське МБТІ» 02.04.2015р., вих. № 52608.

19 жовтня 1992 року ОСОБА_2 померла, про що 19.10.1992 р. складено відповідний актовий запис № 16.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Шевченка, 143, с. Верхній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Померла залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Верхньовербізької сільської ради ОСОБА_3 05 жовтня 1987 року, зареєстровано в реєстрі за № 13. Згідно заповіту ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй могло б належати на день смерті, і на що вона за законом могла б мати право, заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно довідки Верхньовербізької сільської ради від 19 квітня 2015 року, № 236, померлій ОСОБА_2 належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: с. Верхній Вербіж, вул. Шевченка, 143, Коломийського району Івано-Франківської області.

Тип двору - колгоспний. Станом на 01.07.1990р. у будинку проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, племінник.

Заповіт від імені померлої ОСОБА_2, складений нею 05.10.1987р., за реєстром № 13, не змінювався і не скасовувався.

Як вказано в довідці сільської ради, на момент смерті ОСОБА_2, 19.10.1992 р., у спадковому будинку був прописаний ОСОБА_1, племінник, який вступив в управління спадковим майном, обробляє земельні ділянки, доглядає за будинком, сплачує загальнообов'язкові платежі, отже, він фактично прийняв спадщину після смерті померлої ОСОБА_2.

Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, у померлої не було.

З метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2, Позивач звернувся у Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Нотаріус витребувала подати правовстановлювальний документ на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Розглянувши подані ОСОБА_1 документи, нотаріус встановила, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстроване за померлою ОСОБА_2, проте правовстановлювальний документ, що підтверджує право власності померлої на нерухоме майно втрачений, і постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 від 05 травня 2015 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Згідно висновку про незалежну оцінку вартості майна від 11 травня 2015 року, ринкова вартість майна становить 24 500 грн.

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просив позов задовольнити, а справу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій з позовними вимоги згідний повністю не заперечує проти їх задоволення, та просив справу розглянути без його участі.

Взявши до уваги заяву позивача, заяву про визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 525 ЦК України, в редакції 1963 р., який діяв на час відкритті спадщини, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 548 ЦК України, в редакції 1963 р., прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 р., визнається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управляння або володіння спадковим майном.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Встановлено, що будинковолодіння за адресою: вул. Шевченка (Леніна), 143 в с. Верхній Вербіж, Коломийського району Івано-Франківської області належав на праві власності колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_2, що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 02.04.2015 р. за № 52608.

Станом на 01.07.1990 року у будинковолодінні за № 143 по вул. Шевченка (Леніна), в с. Верхній Вербіж, Коломийського району, були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_2 та племінник ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Верхньовербізької сільської ради від 19 квітня 2015 року №236, а тому кожному з них належало право власності на 1/2 його частини.

19 жовтня 1992 року ОСОБА_2 померла, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 19 жовтня 1992 року зроблено актовий запис за № 16, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 204219.

ОСОБА_2 залишила заповіт, який 05 жовтня 1987 року посвідчений виконкомом Верхньовербізької сільської ради Коломийського району та зареєстрований у реєстрі за № 13, яким заповіла ОСОБА_1 все своє майно. Даний заповіт не змінено та не скасовано, що підтверджується довідкою Верхньовербізької сільської ради від 19 квітня 2015 року №236.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: вул. Шевченка, 143, с. Верхній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Спадщину в порядку ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року прийняв племінник померлої ОСОБА_1, оскільки він фактично вступив в управляння спадковим майном, що підтверджується довідкою Верхньовербізької сільської ради від 19 квітня 2015 року №236.

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 02.04.2015 р. за № 52608 право власності на будинковолодіння по вул. Шевченка, 143 в с. Верхній Вербіж, Коломийського району Івано-Франківської області зареєстровано в реєстровій книзі № 1 під реєстровим № 120 за ОСОБА_2 та воно складається з житлового будинку, літ. «А», загальною площею 37,8 кв.м., житловою 17,8 кв.м., підсобною - 20, 0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай, літ. «Б», стайня, літ. «Г», стодола, літ. «Д», вбиральня «З», криниця, «№», ворота, огорожа, «№1-№2»,

Згідно звіту про оцінку майна виданого оцінювачем ОСОБА_5 від 11.05.2015 року вартість житлового будинку та господарських будівель по вул. Шевченка, 143 в с. Верхній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області становить 24500 грн.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.05.2015 року державним нотаріусом Першої Коломийської районної державною нотаріальної контори ОСОБА_1 у звязку з тим, що право встановлювальний документ на нерухоме майно, що підтверджує право власності втрачений, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову, та визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок, позначений в генплані літ. «А», загальною площею 37,8 кв.м., житловою 17,8 кв.м., підсобною - 20, 0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай, літ. «Б», стайня, літ. «Г», стодола, літ. «Д», вбиральня «З», криниця, «№», ворота, огорожа, «№1-№2», що знаходяться за адресою: вул. Шевченка, 143, с. Верхній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Керуючись ст. ст. 174, 197 ч.2, 213 - 215, 223, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, в генплані літ. «А», загальною площею 37,8 кв.м., житловою 17,8 кв.м., підсобною - 20, 0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: сарай, літ. «Б», стайня, літ. «Г», стодола, літ. «Д», вбиральня «З», криниця, «№», ворота, огорожа, «№1-№2», що знаходяться за адресою: вул. Шевченка, 143, с. Верхній Вербіж, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Димашок В. П.