Справа № 565/1916/13-ц
У Х В А Л А

22 червня 2015 року м.Кузнецовськ

Кузнецовський міський суд Рівненської області

під головуванням судді Демчини Т.Ю.

при секретарі Ковальчук В.С.,

з участю стягувача ОСОБА_1,

державного виконавця Солодкого Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області заяву стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кузнецовського міського суду від 05 червня 2014 року частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_1, поділене спільне майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1, виділено у власність ОСОБА_1: стіл та кухонні стільці вартістю 1000 грн., електричну варочну поверхню вартістю 3600 грн., духову шафу вартістю 3600 грн., набір з 6 чашок та 6 тарілок вартістю 150 грн., набір посуду на шість персон вартістю 1000 грн., набір тарілок для мікрохвильової печі вартістю 150 грн., сковорідку з кришкою марки «VINZER» вартістю 300 грн., дитяче ліжко з столиком вартістю 2300 грн., шафу-купе двохдверну виробництва смт.Березне вартістю 3600 грн., ковану підставку для квітів вартістю 250 грн., кований карниз у дитячій кімнаті вартістю 280 грн., шафу-купе з прихожої вартістю 3600 грн., пральну машину марки «BOSCH» вартістю 3800,00 грн., стереосистему вартістю 1500 грн., телевізор марки «LG» вартістю 7000 грн., меблевий гарнітур стінку «Gerbor» вартістю 1800 грн., штори з кімнати зали вартістю 250 грн., дошку прасувальну вартістю 250 грн., тюль з кімнати зали вартістю 300 грн., а всього майна на загальну суму 34730,00 грн., виділено у власність ОСОБА_2: холодильник марки «SAMSUNG» вартістю 4800 грн., сковорідку без кришки вартістю 80 грн., кований карниз на кухні вартістю 280 грн., гідроблок у ванній кімнаті вартістю 3100 грн., компютер марки «SAMSUNG» вартістю 5000 грн., диван вартістю 800 грн., кондиціонер марки «SAMSUNG» вартістю 5000 грн., супутникову антену вартістю 150 грн., кований карниз у залі вартістю 400 грн., ліжко-матрац ортопедичний вартістю 600 грн., шафу-купе чотирьохдверну вартістю 6800 грн., тюль у спальній кімнаті вартістю 300 грн., кований карниз у спальні вартістю 400 грн., штори з спальні вартістю 500 грн., жалюзі бамбукові у залі вартістю 800 грн., кухонний гарнітур вартістю 3800 грн., тумбочки до ліжка 2 шт. вартістю 1600 грн., тюль з дитячої кімнати вартістю 250 грн., тюль з кухні вартістю 200 грн., а всього майна на загальну суму 34860 грн.

До суду надійшла заява стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_1 про зміну способу виконання судового рішення. Заява обґрунтовується тим, що частину присудженого їй за судовим рішенням спільного майна на загальну суму 10330,00 грн. боржник ОСОБА_2 не повернув. Надане ним нібито у виконання рішення це майно вона відмовилась приймати, оскільки насправді це не ті конкретні речі, що були набуті сторонами за час шлюбу. Відтак, виконання рішення в частині повернення їй цих речей є неможливим, у звязку з цим стягувач просить змінити спосіб виконання судового рішення в частині відсутнього та підміненого майна, шляхом звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 в сумі 10330,00 грн. в рахунок вартості присудженого та не переданого стягувачу майна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримала вимоги заяви про зміну способу виконання судового рішення та пояснила, що зазначене у судовому рішенні присуджене їй майно у повному обсязі знаходиться у квартирі № 50 будинку № 14/1 по м-ну Будівельників в м.Кузнецовську Рівненської області, яка належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності у рівних частках по ? на підставі рішення апеляційного суду Рівненської області від 21.10.14 р. У даній квартирі боржник ОСОБА_2 на даний час проживає. Під час проведення виконавчих дій він надав ОСОБА_1 частину присуджених їй речей: дитяче ліжко с столиком, дві шафи-купе, меблевий гарнітур стінку, стіл та кухонні стільці, електричну варочну поверхню, духову шафу, сковорідку, ковану підставку для квітів, пральну машину, штори та тюль з кімнати зали, а всього майна на суму 24400,00 грн. Разом з тим, він надав державному виконавцеві прасувальну дошку, набір посуду на шість персон, набір тарілок для мікрохвильової печі, карниз, стереосистему та телевізор «LG» з метою передання їх у власність ОСОБА_1, хоча це не ті речі, які були придбані ними під час шлюбу та були предметом поділу їх спільного майна. Ці речі є іншими подібними присудженому майну речами із значно меншою вартістю. Крім того, він надав їй справжній (тобто придбаний сторонами за час шлюбу) набір з 6 чашок та 6 тарілок, у якому не вистачає однієї чашки та однієї тарілки, пояснивши, що вони розбились. ОСОБА_1 пояснила, що у такий спосіб ОСОБА_2 має намір ухилитись від виконання судового рішення, а присуджені їй речі залишити собі, оскільки їй відомо про наявність телевізора «LG», нажитого ними під час шлюбу, у розпорядженні ОСОБА_2 Вона припускає, що усі інші присуджені їй за судовим рішенням та не повернуті ОСОБА_2 речі знаходяться у нього.

В судовому засіданні державний виконавець Солодкий Д.Д. підтримав заяву ОСОБА_1 та просив суд її задовольнити. Він підтвердив пояснення стягувача, що під час виконання судового рішення ОСОБА_2 надав речі згідно з переліком відповідно до виконавчого листа, які підлягають виділенню ОСОБА_1, проте вона відмовилась приймати дошку прасувальну, набір з 6 чашок та 6 тарілок, набір посуду на 6 персон, набір тарілок для мікрохвильової печі, кований карниз, стереосистему та телевізор «LG», пояснюючи, що це не ті речі, які було нажито сторонами за час шлюбу та про які йдеться в судовому рішенні. Зокрема, він надав телевізор «LG» застарілої моделі з екраном меншого діаметру, замість кованого карнизу надав пластиковий, замість скляних тарілок для мікрохвильової печі надав пластикові, замість набору посуду на 6 персон набір з 12 тарілок гіршої якості та застарілої розцвітки, замість стереосистеми старий двохкасетний магнітофон.

Боржник ОСОБА_2 до суду не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду заяви. Ним подано письмові заперечення на заяву про зміну способу виконання судового рішення. У запереченнях ОСОБА_2 просив суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1, яка ототожнює поняття способу і порядку виконання судового рішення з поняттям заходів примусового виконання рішення. Резолютивна частина рішення не містить жодної зобовязальної вимоги щодо ОСОБА_2, що ставить під сумнів його статус боржника у виконавчому провадженні. По суті запропонована ОСОБА_1 зміна способу виконання судового рішення призведе до фактичної його зміни. Усі присуджені ОСОБА_1 речі, які знаходились на момент виконання судового рішення у ОСОБА_2, він їй передав, при цьому їх частину вона приймати відмовилась, неправомірно зіславшись на те, що це не ті речі, які придбавались сторонами за час шлюбу, що не відповідає дійсності. Подання такої заяви ОСОБА_2 розцінює як намагання його колишньої дружини безпідставно отримати від нього грошові кошти взамін непотрібного їй майна.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та подані до заяви докази, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про зміну способу виконання судового рішення.

Відповідно до ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Під зміною способу виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Як вбачається з актів державного виконавця від 18.02.15 р., при примусовому виконанні судового рішення про виділення у власність ОСОБА_1 спільного майна, ОСОБА_1 відмовилась одержати набір з 6 чашок та 6 тарілок, пояснюючи, що не вистачає однієї чашки та однієї тарілки, набір посуду на 6 персон, пояснюючи, що дану річ підмінено, набір тарілок для мікрохвильової печі з аналогічними поясненнями, а також стереосистему, прасувальну дошку, телевізор «LG», кований карніз та телевізор з аналогічних підстав.

У рішенні Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 червня 2014 року індивідуальні ознаки майна, яке поділене між сторонами, не вказані. Такі дані були відсутні у розпорядженні суду на момент прийняття рішення, вони не були зазначені у зустрічному позові та, з урахуванням позиції відповідача за зустрічним позовом щодо визнання набуття за час шлюбу ряду речей, зазначених ОСОБА_1 у зустрічному позові, а також наданих та оцінених судом доказів, не визначались.

З пояснень ОСОБА_1, наданих під час розгляду заяви про зміну способу виконання судового рішення, вбачається, що присуджені їй речі не відсутні, а перебувають у користуванні ОСОБА_2, який їх переховує та свідомо не надає державному виконавцеві.

За таких обставин у суду відсутні обєктивні підстави вважати, що присуджені судовим рішенням ОСОБА_1 речі в натурі відсутні, доказів у підтвердження їх відсутності в натурі суду не надано.

За таких обставин у суду відсутні підстави для зміни способу виконання судового рішення з присудження ОСОБА_1 майна на звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_2 в рахунок відшкодування їй вартості цього майна.

При цьому суд враховує також, що відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, а відповідно до ст.68 вищезазначеного Закону, стягнення на заробітну плату звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати.

Рішення про стягнення з ОСОБА_2 коштів як компенсації вартості часток сторін у спільному майні судом не приймалось та на виконанні не перебуває, а тому будь-які підстави для звернення стягнення на його заробітну плату відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.209-210, 373 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 05 червня 2014 року у цивільній справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області протягом пяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд. Особи, які беруть участь у справі та не були присутні під час проголошення ухвали, вправі оскаржити її протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий: