Справа № 509/108/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2015 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Мажар А.М.,

за участю: представника позивача Орловського М.В.,

представника відповідача Іскри С.І.,

третьої особи ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ПАТ КБ "Надра"

до

ВДВС Овідіопольського РУЮ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці позивача

ОСОБА_5,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача

ОСОБА_3,

про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2015 року представник ПАТ "КБ "Надра"" звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до Відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_3 та просив суд скасувати арешт та заборону його відчуження, накладену Постановою відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції про арешт боржника та оголошення заборони його відчуження від 30.04.2013 року, на житловий будинок загальною площею 48,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,25 га, що знаходиться за тією ж адресою та заборону відчуження яке належить ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна накладений Постановою відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції про арешт боржника та оголошення заборони його відчуження від 30.04.2013 року.

15.01.2015 року представник ПАТ "КБ "Надра"" звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з уточненою позовною заявою до Відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_3 та просив суд зобов'язати відповідача скасувати арешт та заборону його відчуження, накладену Постановою відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції про арешт боржника та оголошення заборони його відчуження від 30.04.2013 року, на житловий будинок загальною площею 48,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,25 га, що знаходиться за тією ж адресою та заборону відчуження яке належить ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Позов мотивовано тим, що у зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 своїх зобов'язань, по кредитному договору, банком вирішується питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості, яка станом на 12.01.2015 року становить 251492,6 грн. Майно, на яке накладено арешт, є предметом іпотеки, за договором, укладеним для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ОСОБА_5 та ПАТ "КБ "Надра"". Позивач вважає, що йому за кредитним договором №ОД 10/03/2008/840-К/280 від 14.03.2008 року належить пріоритет у задоволені вимог за рахунок предмета іпотекі - житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Наявність арешту, накладеного на вказане майно, позбавляє можливості банку реалізувати своє право першочергове задоволення вимог за рахунок предмета іпотекі.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24.02.2015 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучений ОСОБА_5.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить суд його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що він вважає правомірним накладений арешт, при цьому відніс вирішення справи на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечують, просять суд у його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Між ПАТ "КБ "Надра"" та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №ОД10/03/2008/840-К/280 від 14.03.2008 року на суму 207450,08 грн. для проведення розрахунку по договору купівлі-продажу від 14.03.2008 року, що укладені між позичальником та ОСОБА_7, згідно яких позичальник придбає у власність нерухоме майно (житловий будинок та земельну ділянку), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно п.1.4. вказаного договору Позичальнику наданий кредит строком до 13 березня 2018 року.

В забезпечення кредитного договору був укладений договір іпотеки від 14.03.2008 року на вищевказане нерухоме майно.

На примусовому виконанні у Відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції знаходився виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 боргу на суму 285904 грн.14 коп.

У межах вказаного виконавчого провадження державним виконавцем Постановою від 30.04.2013 року Відділу Державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції накладений арешт на все майно, що належить боржнику - ОСОБА_5, який зареєстрований в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заборгованість за виконавчим листом ОСОБА_5 не погашено станом на день судового розгляду справи, що не заперечується учасниками судового провадження.

Іпотекодержатель не є ні власником іпотечного майна, ні його володільцем. Право володіння та користування іпотечним майном належить іпотекодавцю (ст.9 Закону України "Про іпотеку").

Ухвалою від 02.03.2015 року Овідіопольського районного суду Одеської області була призначена судова будівельно-технічної експертизи.

Згідно висновку № 036/2015 від 16.03.2015 року судової будівельно-технічної експертизи, що виготовлений ПП "Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С." вартість майна становить суму 19 355 доларів США, що еквівалентна сумі 421350 грн. станом на 16.03.2015 року, а станом на день винесення рішення за офіційним курсом НБУ становить 426174,04 грн.

Частинами першою, третьою і четвертою статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Позивачем не надано жодного доказу щодо розміру заборгованості ОСОБА_5 станом на день судового розгляду спору, співмірності такої заборгованості із вартістю предмета іпотеки.

Частиною восьмою статті 54 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з вимогами частин шостої і сьомої статті 3 цього Закону у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до частини третьої статті 33 вказаного Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, перебування нерухомого майна в іпотеці не виключає можливість встановлення щодо цього майна інших обтяжень, а права іпотекодержателя за наявності таких обтяжень гарантуються встановленим законом пріоритетом задоволення його вимог.

Наведене свідчить про те, що внаслідок накладення на це майно арешту з метою виконання рішення суду про стягнення боргу на користь третьої особи - ОСОБА_3, права банку, як іпотекодержателя земельної ділянки і будинку, не порушені. Оскільки права банку як іпотекодержателя внаслідок накладення державним виконавцем арешту на предмет іпотеки для забезпечення вимог особи, яка не є заставодержателем, не порушені, вони не потребують захисту обраним позивачем способом.

Доводи банку, що наявність арешту накладеного на майно та заборони на його відчуження, що знаходиться в заставі ПАТ "КБ "НАДРА"", позбавляє можливості ПАТ "КБ "НАДРА"" реалізувати своє право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета іпотекі ніякими доказами не підтверджуються і суперечать положенням статей 37, 38, 39 Закону України "Про іпотеку", які визначають порядок звернення стягнення на предмет іпотеки. Накладення арешту не створює перешкод для звернення стягнення на предмет іпотекі.

Таким чином, права іпотекодрежателя при наявності інших обтяжень спірного майна задовольняються не шляхом звільнення цього майна з-під арешту, а пріоритетом задоволення його вимог.

Наведене свідчить, що права позивача як іпотеко держателя спірного майна, не пов'язані ні з правом власності на майно, ні з правом володіння ним, тому вимоги банку про скасування арешту та заборону відчуження на законі не ґрунтуються.

За вказаних обставин заявлений позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 210, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі до Овідіопольського районного суду Одеської області протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: А. І. Бочаров