У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Закропивного О.В., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Першотравенського міського житлово-комунального підприємства про визнання звільнення неправомірним, поновлення на роботі та стягнення заробітку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 6 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що у період з 1 квітня 2008 року по 26 липня 2010 року він працював на посаді начальника районної дільниця «Водопровідних та каналізаційних мереж» Першотравенського міського житлово-комунального підприємства. На момент призначення його на посаду позивачу була встановлена третя група інвалідності за загальним захворюванням - бронхіальна астма, яка була встановлена у 1998 році. У подальшому протягом 1998-2009 років включно інвалідність підтверджувалася висновками МСЕК. У лютому 2010 року позивачу було встановлено другу групу інвалідності. Наказом від 2 серпня 2010 року № 146к ОСОБА_4 було звільнено з роботи з підстав передбачених п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв'язку з виявленням невідповідності зайнятій посаді за станом здоров'я. Вважаючи своє звільнення незаконним, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2011 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено. Звертаючись вдруге до суду з позовом про поновлення на роботі, ОСОБА_4 зазначив інші підстави для звернення та надав інші докази. Зокрема, зазначав, що умови праці на підприємстві відповідача є допустимими та безпечними для ОСОБА_4 як інваліда другої групи, оскільки шкідливі фактори знаходяться у оптимальному стані. Шкідливі фактори, які б перешкоджали виконанню позивачу його посадових обов'язків після встановлення йому другої групи інвалідності відсутні. Таким чином, просив поновити строк звернення до суду, визнати його звільнення незаконним, поновити на роботі та стягнути різницю у заробітку за весь час виконання нижче оплачуваної роботи по день прийняття рішення.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 6 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року, поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суду з позовом. У задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суди першої та апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що посилання ОСОБА_4 на докази, які датовані 2012-2014 роками, як на підстави визнання його звільнення 2 серпня 2010 року з посади начальника районної дільниця «Водопровідних та каналізаційних мереж» Першотравенського міського житлово-комунального підприємства за п. 2 ст. 40 КЗпП України незаконним, є необґрунтованими, оскільки повністю спростовані рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2011 року, яке набрало законної сили.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 6 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Закропивний

Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта