АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5385/15 Справа № 2-6375/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Козлов С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого: Козлова С.П.,

суддів: Тамакулової В.О., Котушенко С.П.,

при секретарі: Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування будинком та земельною ділянкою, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2015 року про відмову в задоволенні її заяви про розяснення рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування будинком та земельною ділянкою, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалами апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2014 року та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року, вселено ОСОБА_3 в будинок № 25 по вул. Тюменській у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, зобовязано ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_3 у здійсненні права користування 1/2 частиною будинку та 1/2 частиною земельної ділянки за цією адресою, надати ОСОБА_3 ключі, від наявності яких залежить її вільний доступ у вказане домоволодіння, та забезпечити вільний доступ до нього осіб, які є членами родини ОСОБА_3, та осіб, діючих по довіреності від її імені, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу відмовлено.

05 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про розяснення рішення суду першої інстанції, зазначивши прізвища осіб, які належать до членів сімї ОСОБА_3 та осіб з визначенням конкретних повноважень, що дає їм на підставі певної норми закону право доступу до будинку № 25 по вул. Тюменській у м. Підгородне.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом зазначеної норми зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. В заяві про роз'яснення рішення необхідно зазначити, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» при роз'ясненні рішення в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення суду.

Виходячи з того, що рішення суду першої інстанціїє логічним і чітким, з конкретно зазначеними висновками суду по суті заявлених позовних вимог, не містить в собі будь-яких протиріч, не може трактуватися двозначно і додаткового роз'яснення не потребує, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені заяви ОСОБА_2 про його роз'яснення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про наявність достатніх підстав для роз'яснення вказаного рішення суду шляхом зазначення прізвища осіб, які належать до членів сімї ОСОБА_3, та осіб з визначенням конкретних повноважень, що дає їм на підставі певної норми закону право доступу до спірного будинку, не можуть бути прийняти до уваги, оскільки саме таких позовних вимог сторонами не заявлялося і вони не були предметом судового розгляду, сторонами у цій справі були лише ОСОБА_2 і ОСОБА_3, а інших осіб, стосовно яких порушено питання у заяві про розяснення рішення суду,судом до участі у справі не залучалося, тому відсутні законні підстави для вирішення будь-яких питань щодо них.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: