У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Одеської області від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, прокуратури Приморського району м. Одеси, яка діє в інтересах Одеської міської ради, про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому зазначав, що йому згідно з рішенням виконавчого комітету Приморської районної ради народних депутатів від 06 січня 1989 року дозволено займатися індивідуальної трудовою діяльністю. Відповідно до рішення від 29 травня 1991 року № 831 міжвідомча комісія Приморської районної ради народних депутатів, розглянувши заяву позивача щодо надання підсобного приміщення для покращення умов зайняття індивідуальною трудовою діяльністю, передачі земельної ділянки, вирішила надати в користування позивачу підсобне приміщення загальною площею 48,65 кв. м, яке розташоване біля прилеглого пляжу «Аркадія» у м. Одесі. Однак, Департамент комунальної власності Одеської міської ради не визнає за позивачем право власності на підсобне приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, на яке позивачу було видано технічний паспорт.

Просив визнати за ним право власності на підсобне приміщення загальною площею 48,65 кв. м, яке розташоване за адресою:

АДРЕСА_1.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого

2014 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності за набувальною давністю на підсобне приміщення загальною площею

48,65 кв. м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 травня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2014 року скасовано, у позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки спірне нежитлове приміщення є штольнею і розташоване на земельній ділянці, яка належить місцевій громаді м Одеси в особі Одеської міської ради, та яка не була відведена позивачу у вставленому законом порядку.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради, прокуратури Приморського району м. Одеси, яка діє в інтересах Одеської міської ради, про визнання права власності.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік