Справа № 216/2305/15-ц
провадження №2/216/1509/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Бондарєвої О.І.

при секретарі - Городнічевій Т.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, місті Кривому Розі, цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про встановлення факту володіння та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (Позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом, під час розгляду справи надано уточнений позов в редакції від 29.04.2015 року, який і є розглядом, в обґрунтування уточнених вимог зазначено, що 19.08.2014 року померла його матір ОСОБА_4. За життя вона була власником земельної ділянки площею: 0,1063 га, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кіровоградська, буд.112 «а», що має цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд та ведення селянського господарства, з кадастровим номером: :08:203:0001, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №166881, виданого Криворізькою міською радою Дніпропетровської області від 29.03.2005 року.

Після смерті матері на належне їй майно, у вигляді вищевказаної земельної ділянки, а також житлового будинку з господарчими побудовами за тією ж адресою, відкрилась спадщина, яку він належним чином прийняв.

У відповідності до ст.1223 ЦК України, Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 19.08.2014 року.

Спадкові права на житловий будинок з господарчими побудовами Позивач вже оформив у нотаріуса, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.04.2015 року, виданим державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_5, зареєстрованим у реєстрі за №2-220, яке було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 35829366 від 02.04.2015 року.

З метою оформлення спадщини, Позивач звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори. Однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кіровоградська, буд.112 «а», у звязку із розбіжностями в написанні по батькові ОСОБА_4. Державний акт на право приватної власності на землю від 29.03.2005 року, серія ЯА №166881, виданий на імя ОСОБА_6, а у свідоцтві про смерть серії І-КИ №585012 від 19.08.2014 року зазначено: ОСОБА_4. Така механічна помилка в правовстановлюючому документі унеможливлює оформлення спадкових прав Позивача після смерті його матері. Законодавством України не передбачено можливості внесення змін у Державний акт на право власності на земельну ділянку шляхом його виправлення, тому вимушений звертатися до суду із вказаним позовом, оскільки отримати спадщину в органах нотаріату не представляється можливим.

У судовому засіданні представник Позивача ОСОБА_1 наполягав на задоволенні уточнених позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_7 Центрально-Міської районної у місті ради ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що уточнена позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, 19 серпня 2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №924 від 19.08.2014 року (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження Позивача, померла ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис №3038 від 17.08.1961 року (а.с.7).

Як убачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №166881, виданого Криворізькою міською радою Дніпропетровської області від 29.03.2005 року, ОСОБА_4 була власником земельної ділянки площею: 0,1063 га, за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кіровоградська, будинок 112 «а», що має цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд та ведення селянського господарства, з кадастровим номером: :08:203:0001. (а.с.8).

Зі смертю матері відкрилась спадщина на належне їй майно, у вигляді вищевказаної земельної ділянки, та житлового будинку з господарчими побудовами за тією ж адресою, яку Позивач належним чином прийняв.

З доданого до матеріалів цивільної справи свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.04.2015 року, виданого державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори, ОСОБА_5, зареєстрованого у реєстрі за №2-220, та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (витяг про реєстрацію права власності, індексний номер витягу: 35829366 від 02.04.2015 року) убачається, що Позивач отримав у спадщину після смерті своєї матері шлакоблитовий, обкладений цеглою житловий будинок А-1, житловою площею 36,8 кв.м., загальною площею 123,0 кв.м., з господарчими побудовами: цеглова вбиральня В, цегловий погріб Д, деревяна альтанка Е, огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, водо колонка І, замощення ІІ, що знаходиться за адресою: місто Кривий Ріг, вулиця Кіровоградська, будинок 112 «а». Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка переходить у користування Позивача (а.с.9-10).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.04.2015 року Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Кіровоградська, буд.112 «а», у звязку із розбіжностями у написанні по батькові ОСОБА_4. Державний акт на право приватної власності на землю від 29.03.2005 року, серія ЯА №166881, виданий на імя ОСОБА_6, тоді, як у свідоцтві про смерть від 19.08.2014 року зазначено: ОСОБА_4. Така механічна помилка в правовстановлюючому документі унеможливлює оформлення спадкових прав Позивача, оскільки Законодавством України не передбачено можливості внесення змін у Державний акт на право власності на земельну ділянку шляхом його виправлення.

Згідно п.2.9. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженою Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, №43 від 04.05.1999 року, яка була чинною на момент видачі вищевказаного державного акту, заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються.

Як убачається з копії заповіту, який було складено від імені ОСОБА_4, копії свідоцтва про народження Позивача, по батькові спадкодавця, значиться, як «Олексіївна».

Згідно ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти.

До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частина 1 статті 1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст.1225 ч.3 ЦК України).

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В порядку, передбаченому ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі вищевикладеного та керуючись, ст.ст.392, 1217, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 15, 57, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_3, - задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт, що за життя ОСОБА_4, померлій 19 серпня 2014 року, належала на праві приватної власності земельна ділянка площею: 0,1063 га, розташована за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кіровоградська, будинок 112 «а», що має цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд та ведення селянського господарства, з кадастровим номером: :08:203:0001, на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 29.03.2005 року, серія ЯА №166881, виданого на імя ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, право власності на земельну ділянку площею: 0,1063 га, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Кіровоградська, будинок 112«а», що має цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських споруд та ведення селянського господарства, з кадастровим номером: :08:203:0001, в порядку спадкування після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 19.08.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: О.І.Бондарєва