Справа № 603/354/15-ц
Провадження №2/603/118/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2015 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Швець Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд визнати за ним право власності на 5/6 частин: земельної ділянки площею 0,38 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки площею 0,14 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 03.06.2014 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 1/6 частину від загального спадкового майна успадкував його брат ОСОБА_4, інвалід І групи, оскільки йому належало право на обов»язкову частку, позивач прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у межах шестимісячного строку, проте звернувшись у Монастириську державну нотаріальну контору Тернопільської області з заявою про прийняття спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за заповітом йому було відмовлено, оскільки на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню, втрачений державний акт на право приватної власності на землю серії ТР №073112, виданий 20.09.2004 року Монастириською райдержадміністрацією Тернопільської області. З приводу втрати державних актів позивачем подано оголошення в районну редакцію газети «Вісті Придністровя».

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, й проти задоволення позову не заперечує.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно ксерокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №073112, виданого 20.09.2004 року Монастириською райдержадміністрацією Тернопільської області, ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 0,58 га, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входять: земельна ділянка площею 0,38 га, земельна ділянка площею 0,14 га, земельна ділянка площею 0,06 га.

Оригінал державного акта, що посвідчує право власності на вказані земельні ділянкі, на день розгляду справи в суді втрачений, у зв»язку з чим позивач подав в районну редакцію газети «Вісті Придністровя» оголошення про те, щоб вважати даний державний акт недійсним.

ОСОБА_3 померла 03.06.2014 року в с.Задарів Монастириського району Тернопільської області, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про смерть серії І-ИД №176900, виданого 10.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Монастириського районного управління юстиції у Тернопільській області.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,38 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,14 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку площею 0,06 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно ксерокопії заповіту, посвідченого 23.11.2011 року секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3 все своє майнозаповіла позивачу ОСОБА_1

Як убачається з даних інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 18.07.2014 року, що міститься в доданих до справи матеріалах копії спадкової справи №197/2014, заведеної Монастириською державною нотаріальною конторою до майна померлої 03.06.2014 року ОСОБА_3, заповіт номер у спадковому реєстрі 44559177 скасований заповітом 53414876.

Із наявної у матеріалах справи ксерокопії заповіту від 23.11.2011 року, посвідченого секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області вбачається, що заповіт на момент смерті спадкодавця не змінений і не скасований.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 1/6 частину від загального спадкового майна успадкував ОСОБА_4 (брат позивача), інвалід І групи, оскільки йому належало право на обов»язкову частку, до кола спадкоємців, які б могли спадкувати за законом у випадку відсутності заповіту, належать позивач ОСОБА_1, сестра позивача ОСОБА_5, що вбачається зі змісту інформаційного листа №18/01-16, виданого 23.01.2015 року Монастириською державною нотаріальною конторою Тернопільської області. Спадкодавець ОСОБА_4 на момент своєї смерті проживала одна, що підтверджується довідкою №68, виданою 11.02.2015 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у межах шестимісячного строку, де позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів (лист Монастириської державної нотаріальної контори №18/01-16 від 23.01.2015 року). Як вбачається з ксерокопії матеріалів спадкової справи №197/2014, заведеної Монастириською державною нотаріальною конторою до майна померлої 03.06.2014 року ОСОБА_3, із заявами про прийняття спадщини до Монастириської державної нотаріальної контори звертались ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (помер 26.09.2014 року згідно свідоцтва серії І-НМ №198673 від 20.01.2015 року).

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю ОСОБА_3 на праві власності належали: земельна ділянки площею 0,38 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 0,14 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 0,06 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач являється спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після померлої 03.06.2014 року ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.1223, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,38 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- земельну ділянку площею 0,14 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- земельну ділянку площею 0,06 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті 03.06.2014 року ОСОБА_3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6