Справа № 372/431/15 Головуючий у І інстанції Кравченко М.В.
Провадження № 22-ц/780/1913/15 Доповідач у 2 інстанції Приходько
Категорія 42 25.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2015 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2015 року за поданням державного виконавця про примусове входження до житла боржника ОСОБА_2,-

встановила:

у січні 2015 року до суду звернувся державний виконавець із вказаним поданням.

Зазначив, що 31.07.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Обухівського районного суду Київської області від 25.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики №01-04/09 від 27.07.2011 року 6 441 710, 89 грн.

Також зауважив, що постанова про відкриття виконавчого провадження неодноразово направлялася боржникові.

За клопотанням стягувача державним виконавцем відділу відповідно до вимог ст.ст.11,52 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майн боржника, копію якої було направлено на виконання до реєструючи установ та сторонам до відома.

Згідно отриманих відомостей встановлено, що згідно Інформаційної довідки Реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником ОСОБА_2 зареєстроване право власності на земельні ділянки кадастрові номери: 4:02:001:0127 та :02:001:0127 та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Земельні ділянки за кадастровими номерами: :05:092:0031 та :05:092:0031 та будинок за адресою: АДРЕСА_2.

В ході здійснення виконавчого провадження боржником не виконано рішення суду в добровільний строк, в зв»язку з чим державним виконавцем винесено постанову про опис майна боржника.

З акту державного виконавця від 24.09.2014 року вбачається, що державним виконавцем здійснювався вихід до місця проживання боржника, боржник був вдома, але відмовився виконувати законні вимоги державного виконавця та не впустив до помешкання, від підпису акту відмовився.

Станом на 23.01.2015 року боржником рішення суду не було виконано.

Просив постановити рішення суду про примусове проникнення до житлового будинку боржника ОСОБА_2 в межах судового рішення.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2015 року в задоволенні подання відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2015 року, постановити нову ухвалу, якою подання державного виконавця задовольнити, надати дозвіл ВПВР УДВС ГУЮ у Київській області для на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2

Зазначив, що ухвала незаконна, постановлена в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи.

Також зауважив, що державним виконавцем було здійснено всі заходи передбачені Законом для належного повідомлення боржника, проте судом першої інстанції не надано належної оцінки цього факту.

В свою чергу не погоджуючись з вказаною ухвалою представник ВПВР УДВС ГУЮ у Київській області подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2015 року, постановити нову ухвалу, якою подання державного виконавця задовольнити.

Зазначив, що ухвала незаконна, постановлена в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи. Судом першої інстанції не надано належної оцінки діям боржника, які очевидно свідчили про його ухилення від виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до задоволення виходячи із наступних обставин справи.

Відмовляючи у задоволенні подання суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів отримання боржником постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, а також те що божником подана апеляційна скарга на рішення суду на підставі якого було відкрите виконавче провадження.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не можливо погодитися виходячи із наступних обставин.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 31.07.2014 р. року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Обухівського районного суду Київської області від 25.06.2014 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики №01-04/09 від 27.07.2011 р. 6 441 710, 89 грн.

Згідно реєстру відправлених листів рекомендованою поштою від 05.08.2014 р. Головного управління юстиції у Київській області постанова про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2014 р., була направлена за адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі, оскільки інформації про зміну свого проживання/перебування до відділу не надходило.

Таким чином боржник, ОСОБА_2, офіційно зареєстрований територіальними органами Державної міграційної служби України за адресою: АДРЕСА_2, надав до Відділу єдину зазначену адресу для офіційного листування та вручення офіційної кореспонденції, а отже, мав змогу та повинен був отримати лист Відділу з постановою про відкриття виконавчого провадження. Той факт, що ОСОБА_2 не знаходився під час спроби вручення йому працівником поштамту листа за адресою не означає, що він не був належним чином повідомленим (повинен був дізнатися) про направлення йому постанови про відкриття виконавчого провадження.

За клопотанням стягувача державним виконавцем відділу відповідно до вимог ст.ст.11,52 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника, копію якої направлено на виконання до реєструючих установ то сторонам до відома.

01.08.2014 р. державним виконавцем відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» до Управління держземагенства в Обухівському районі, УДАІ ГУ МВС України в м. Києві та Київській області, державної інспекції сільського господарства в Київській області Національної комісії з цінних паперів направлено вимогу щодо надання інформації про наявність зареєстрованого за боржником майна.

Згідно отриманих відповідей встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником ОСОБА_2 (НОМЕР_1) зареєстровано право власності на земельні ділянки кадастровий номер :02:001:0127, кадастровий номер :02:001:0127 та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1. Земельна ділянка з кадастровим номером :05:092:0031, кадастровим номером :05:092:0031 та будинок за адресою: АДРЕСА_2.

В ході здійснення виконавчого провадження боржником не виконано рішення суду в добровільний строк наданий державним виконавцем, в зв»язку з чим 05.09.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про опис майна боржника, копію якої направлено сторонам.

05.09.2014 р. до відділу примусового виконання рішень надійшла заява стягувача з клопотанням звернутись до суду із поданням щодо тимчасового обмеження права виїзду за межі України.

08.09.2014 р. державним виконавцем до Подільського районного суду м. Києва направлено подання щодо обмеження права виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документу.

Згідно відповіді ДПС України від 08.09.2014 р. встановлено, що інформація про суми доходу, нарахованого податковим агентом на користь платників податку та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді ДПС України від 08.09.2014 р. встановлено, що боржником відкрито розрахункові рахунки в банківських установах.

08.09.2014 р. до відділу надійшла відповідь УДАІ ГУ МВС України в Київській області про відсутність зареєстрованих за ОСОБА_2 автотранспортних засобів.

10.09.2014 р. державним виконавцем до Адміністрації державної прикордонної служби України направлено вимогу надати відомості щодо перетину боржника кордону України.

10.09.2014 р. державним виконавцем направлено вимогу до Головного управління ДМС у Київській області для встановлення відомостей щодо реєстрації боржника.

11.09.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, відкритих на розрахункових рахунках в банківських установах, копію якої направлено до виконання до банківських установ та сторонам до відома.

11.09.2014 р. державним виконавцем направлено запит до ГУ ДМС України в м. Києві щодо встановлення місця реєстрації боржника.

11.09.2014 р. державним виконавцем на адресу ОСОБА_2 направлено виклик з»явитися до відділу для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду.

16.09.2014 р. державним виконавцем до банківських установ направлено платіжні вимоги для здійснення безконцептного списання коштів з розрахункових рахунків боржника, які повернулись до відділу з частковою оплатою в розмірі 209,02 грн., в межах залишку коштів на рахунках боржника.

24.09.2014 р. до відділу надійшов супровідний лист з відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції у Київській області з актами державного виконавця від 18.09.2014 р. та 24.09.2014 р. Згідно акту державного виконавця від 18.09.2014 р. встановлено, що виїздом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 для здійснення опису та арешту майна боржника, двері будинку відчинив сам боржник ОСОБА_2 та відмовився виконувати законні вимоги державного виконавця та не впустив до помешкання, від підпису в акті державного виконавця відмовився.

24.09.2014 р. до відділу надійшла ухвала Подільського районного суду м. Києва від 16.09.2014 р. якою ухвалено тимчасово обмежити право виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

02.10.2014 р. до відділу надійшла відповідь Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_2 за 2014 рік перетинав неодноразово кордон України.

Згідно відповіді від 22.09.2014 р. з АТ «Піреус Банк» встановлено, що боржником в даній фінансовій установі рахунок закрито.

Згідно відповіді ПАТ «ПроКредит Банк» від 19.09.2014 р. встановлено, що кошти на арештованих рахунках боржника відсутні.

Відповідно до відповіді ПАТ «Легбанк» від 23.09.2014 р. встановлено, що кошти для забезпечення постанови про арешт коштів не накопичені.

09.10.2014 р. до відділу надійшла відповідь Головного управління в м. Києві Державної міграційної служби України відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

14.11.2014 р. державним виконавцем, відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору за невиконання рішення суду в добровільний строк, наданий державним виконавцем, копію якої направлено на адресу боржника.

Відповідно до ухвали судді Апеляційного суду Київської області від 17.02.2015 р., ОСОБА_2, відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на рішення Обухівського районного суду Київської області від 07.05.2014 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Згідно ч.3 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла, а відповідно до ч.1 ст.11 цього Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.11 цього Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Стаття 27 цього Закону передбачає, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього ж Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За змістом ст.376 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Боржник не скористалася своїм правом самостійно виконати рішення у встановлений законом строк і як результат не надав державному виконавцю документальне підтвердження про повне або часткове виконання рішення суду.

Крім того боржник у добровільному порядку не надав доступ до належного йому житлового приміщення, про що свідчать акти державного виконавця від 18 та 24 вересня 2014 року.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про відмову в задоволенні подання, оскільки проникнення до житла боржника необхідне для виконання рішення суду, яке набрало законної сили і його виконання не можливе без вказаного заходу.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали про надання дозволу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області на примусове проникнення до житлового приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, для визначення вартості майна боржника.

Керуючись ст.ст.209,218,303,307,312-315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила :

апеляційні скарги ОСОБА_1 та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області задовольнити.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 30 січня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про примусове проникнення до житла боржника задовольнити.

Надати дозвіл Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області на примусове проникнення до житлового приміщення - будинку за адресою: АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, для визначення вартості майна боржника.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді