АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6524/15 Справа № 206/4919/14 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Комунальне підприємство «ДМБТІ», Дніпропетровська міська рада, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який згодом було уточнено, посилаючись на те, що 27 грудня 2007 року помер його батько ОСОБА_7. Після смерті останнього він має права на спадкування за законом в першу чергу, інших спадкоємців, які мають право на спадщину за законом в першу чергу після смерті ОСОБА_7 немає. Заповіту батьком складено не було. У передбачений законом строк він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Державний нотаріус прийняла заяву та відкрила спадкову справу. До складу спадщини, яка відкрилась після померлого входять: автомобіль, грошові вклади та частина домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чаплинська, будинок 55. Після закінчення шестимісячного терміну він отримав від нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на автомобіль та грошові вклади. В отриманні свідоцтва про право на спадщину на частину домоволодіння № 55 йому було відмовлено нотаріусом на підставі відсутності оригіналу свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 листопада 1985 року на імя батька ОСОБА_7 після смерті діда ОСОБА_8 У нього залишився лише тільки нотаріально посвідчений дублікат вищезазначеного свідоцтва. Крім вищезазначених обставин фактичного прийняття спадщини, підтвердженням є постійне користування після смерті спадкодавця земельною ділянкою № 55 по вул. Чаплинській, що в місті Дніпропетровську, яку він обробляє та сплачує земельний податок. Крім цього, він здійснює поточний ремонт будівлі й огорожі домоволодіння, сплачує грошові виплати за комунальні послуги, електроенергію, газопостачання. Право власності спадкодавця ОСОБА_7 підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02 листопада 1985 року після смерті його батька ОСОБА_8, померлого 28 листопада 1984 року. Це свідоцтво було оскаржено в Дніпропетровському обласному суді ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 і рішенням суду від 23 лютого 1998 року було визнано частково недійсним в розмірі 3/8 частин свідоцтва про право власності на спадщину, видане на імя батька ОСОБА_7 Восьмої Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 02 листопада 1986 року. За рішенням Дніпропетровського обласного суду від 23 лютого 1998 року за ОСОБА_9 визнано право власності в порядку спадкування на 1/8 частину домоволодіння № 55 по вул. Чаплинській в м. Дніпропетровську і виділено їй разом з ОСОБА_6 на праві власності в будинку А1 житлові приміщення: 2-2, 2-3 площею 18,6 м.кв. сіни а-1, вбиральня З, огорожі № 2, 3; колодязь К, паркан № 1 і мостіння 1 залишено в загальному користуванні, а всього на суму 3478 грн., що складає 39/100 частин від всього домоволодіння, за ОСОБА_10 визнано право власності в порядку спадкування на 1/8 частину вказаного домоволодіння та виділено йому сумісно з батьком ОСОБА_7 на праві власності в будинку А-1 житлові приміщення 1-2, 1-3 площею 20,3 м.кв. сіни а (приміщення 1-1), ганок а-2, сарай В, погріб під В, вбиральню Г, навіс Б, огорожа № 5, 4; колодязь К, паркан 1, мостіння 1 залишено в загальному користуванні, а всього на суму 5400 грн., що складає 61/100 частину від всього домоволодіння. Зі співвласником ОСОБА_6 спору стосовно права на спадкування у нього немає. Його дядькові ОСОБА_10 Дніпропетровським обласним судом було визначено право власності на 1/8 частину домоволодіння, яку за даними технічної експертизи, призначеної ухвалою Дніпропетровського обласного суду та здійсненою виробничим кооперативом «Спектр», було неможливо виділити в натурі через відсутність приміщень в домоволодінні площею не менше 8 м.кв. Через це 1/8 частину дядька ОСОБА_10 було включено в частку його батька і залишено в сумісному користуванні, що в сумі складало 61/100 частини домоволодіння. Таким чином, рішенням суду від 23 лютого 1998 року ОСОБА_10 було виділено частину домоволодіння № 55 по вул. Чаплинській у м. Дніпропетровську в спільну часткову власність 1/8 частини спірного домоволодіння, а ОСОБА_7 було виділено частину спірного домоволодіння в спільну сумісну власність, не виділивши його частку. Через це протиріччя в рішенні суду його батько не зміг правильно оформити право власності на свою частку у КП МБТІ. 21 січня 2004 року його батько ОСОБА_7 звернувся до КП МБТІ з заявою про реєстрацію права власності на належну йому частину домоволодіння № 55 по вул. Чаплинській у м. Дніпропетровську. Але, КП МБТІ зареєструвало право власності батька в спільну сумісну власність з його братом ОСОБА_10 по 61/200 частині домоволодіння в рівних частках не виділивши ідеальні долі співвласників, що не відповідає рішенню Дніпропетровського обласного суду 1998 року. Ще за життя його батько намагався оспорити своє порушене право власності на частину домоволодіння № 55 по вул. Чаплинській у м. Дніпропетровську, звертався до КП МБТІ з заявою про помилкову реєстрацію його права власності та невідповідність її рішенню суду від 1998 року. Таким чином, спадкодавець ОСОБА_4Г володів 61/100 частинами спірного домоволодіння, що знаходиться у спільній власності з 1/8 частин домоволодіння його брата ОСОБА_10, без виділення ідеальних часток співвласників. В 2013 році помер його дядько ОСОБА_10 Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини спірного домоволодіння. До спадкоємців першої черги після його смерті належали його сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дружина померлого ОСОБА_5 Але померлий ОСОБА_10 заповідав частину домоволодіння своєму сину ОСОБА_3 на підставі заповіту. Дружина померлого у встановлений законом термін відмовилась від обовязкової частки в спадковому майні на користь спадкоємця ОСОБА_3 14 травня 2014 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право на спадщину на 61/200 частину домоволодіння № 55 по вул. Чаплинській у м. Дніпропетровську на підставі реєстрації права власності за померлим ОСОБА_10 Реєстрація права власності в порядку спадкування за заповітом відповідача та свідоцтво про право на спадщину від 14 травня 2014 року не відповідає рішенню суду від 1998 року, за яким це право власності було встановлено в частині визначення частки спадкодавця ОСОБА_3 та її оцінка. На сьогодні у його фактичному користуванні після смерті батька ОСОБА_7 перебуває 48/100 частин домоволодіння: в будинку А-1 житлові приміщення 1-2, 1-3 площею 20,3 м.кв., сіни а (приміщення 1-1) ганок а-2, сарай літ. В, погріб під В, вбиральня Г, навіс Б; колодязь літ. К, тин № 1, замощення 1 знаходиться в загальному користуванні всіх співвласників домоволодіння, вартістю 194671 грн. Це було підтверджено висновком судово-технічної експертизи від 13 травня 2015 року. В користуванні відповідача за результатами експертизи перебуває 13/100 частин домоволодіння, яка складається з: будинку А-1 житлові приміщення 1-2, 1-3 площею 20,3 кв.м.; сіни а (приміщ. 1-1); ганок а-2; сарай літ. В; погріб під В; вбиральня Г; навіс Б; колодязь літ. «К»; тин № 1 загальною вартістю 52723 грн., а замощення 1 знаходиться в загальному користуванні співвласників домоволодіння. Також зауважує, що у свідоцтві про право на спадщину від 14 травня 2014 року, що видано на імя відповідача ОСОБА_3 зазначено, що його спадщина складається з 61/200 частин домоволодіння й її вартість становить 115518 грн. Вважає таку частку, зазначену нотаріусом помилковою, а оцінку такою, що не відповідає дійсності оскільки за рішенням Дніпропетровського обласного суду від 1998 року спадкодавцеві ОСОБА_10 належала 1/8 частина домоволодіння, яка на сьогодні за висновками судово-технічної експертизи від 18 березня 2015 року складає 13/100 частин, а її вартість складає 52723 грн.

Просить визнати за ним право власності на 48/100 частин домоволодіння № 55 по вул. Чаплинській в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після померлого 27.12.2007 року ОСОБА_7, що складається з: в будинку А-1 житлові приміщення 1-2, 1-3 площею 20,3 м.кв., сіни а (приміщення 1-1) ганок а-2, сарай літ. В, погріб під В, вбиральня Г, навіс Б; колодязь літ. К, тин № 1, замощення 1, залишити в загальному користуванні співвласників домоволодіння; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.05.2014 року на імя ОСОБА_3, на 61/200 частин домоволодіння № 55 по вулиці Чаплинська в м. Дніпропетровську, як такого що суперечить рішенню Дніпропетровського обласного суду від 23.02.1998 року та скасувати реєстрацію права власності на 61/200 частини домоволодіння № 55 по вул. Чаплинській в м. Дніпропетровську на імя ОСОБА_3

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і позовну заяву залишити без розгляду, відповідно до норм ст. 310 ЦПК України.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 листопада 1985 року спадкоємцем майна ОСОБА_8 Євсеєвича, зазначеного в заповіті, а саме: жилий саманний обкладений цеглою будинок, житловою площею 18,6 кв.м., сарай Б саманний, льох бутовий, вбиральня Г дощата, паркан № 1, спорудження I, К, розташованих на земельній ділянці радгоспу, розташованих в м. Дніпропетровську, вул. Чаплинська, № 55, належавших померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на будинок, є ОСОБА_7 (т.1 а.с. 24, т. 2 а.с. 63).

Батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_7 та ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про народження № 703586 (т. 1 а.с. 14, 15, 76).

22 вересня 1987 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу II КИ № 489641 (т. 1 а.с. 75).

З інформації, наданої МБТІ від 18 січня 1995 року № 12 встановлено, що першочергові документи на домоволодіння № 55 по вул. Чаплинській у м. Дніпропетровську були оформлені на імя ОСОБА_8, після його смерті спадщину прийняв його син ОСОБА_7 Після оформлення права власності за ОСОБА_8 до будинку самовільно були прибудовані сіни а-I розміром 3,7 х 1,90 та сарай В 5,25 х 3,65, які рішенням РІК № 622 були узаконені. В 1986 році ОСОБА_7 подарував 16/100 частин домоволодіння ОСОБА_9, 16/100 частини складались із жилої кімнати 2-I площею 4,1, частина приміщення 1-6, 2-2 пл. 5,0 м.кв., бив. пом. 1-5 та сарай Б. 13 серпня 1986 року ОСОБА_9 подарувала 16/100 частини ОСОБА_6, який до своєї частини добудував сіни а-I розміром 3,14 х 3,43 м., які були узаконені рішенням РВК № 223/5. Станом на 01 січня 1995 року за ОСОБА_7 зареєстровано 84/100 частини домоволодіння по вул. Чаплинській, буд. 55, а за ОСОБА_6 16/100 частини (т. 2 а.с. 8).

Отже, 30 серпня 1986 року ОСОБА_9 подарувала, а ОСОБА_6 прийняв у дар 16/100 частину жилого саманного, обкладеного цеглою будинку №55, що знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Чаплинській (т. 1 а.с. 177-178).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів від 24 квітня 1987 року № 223/5 узаконено самовільно зроблені прибудови до жилих будинків, самовільно збудовані сараї, гаражі, літні кухні за ОСОБА_6 прибудову сені аI- I пл. 8,2 кв.м. (т. 1 а.с. 172).

Рішенням Виконавчого комітету Самарської районної ради від 26 листопада 1998 року вирішено оформити правовстановлюючі документи на самовільно побудовані будівлі за ОСОБА_6 гараж Д розміром 5,4 х 7,4 м., літню кухню Ж розміром 5,10 х 4,10 м. (т. 1 а.с. 171).

ОСОБА_12 рішення Дніпропетровського обласного суду від 23 лютого 1998 року визнано частково недійсним в розмірі 3/8 ч. свідоцтво про право власності на спадкове майно, видане на імя ОСОБА_7 Восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 02 лютого 1986 року. Прийнято за ОСОБА_9 право власності в порядку спадкування на 1/8 ч. домоволодіння № 55 по вул. Чаплінській в м. Дніпропетровську та виділено їй спільно з ОСОБА_6 на праві власності в будинку А-1 житлові приміщення: 2-2, 2-3 площею 18,6 кв.м., сіни а-1, вбиральню «3», огорожі № 2, 3; колодязь «К», паркан № 1 і мощення 1 залишено в спільному користуванні, а всього на суму 3478 грн., що складає 39/100 частки від всього домоволодіння. Визнано за ОСОБА_10 право власності в порядку спадкування на 1/8 частину вказаного домоволодіння та виділено йому спільно з ОСОБА_7 на праві власності в будинку А-1 жилі приміщення 1-2, 1-3 площею 20,3 кв.м., сіни а (пом. 1-1), ганок а-2, сарай В, льох під В, вбиральню Г, навіс Б; огорожі № 5,4; колодязь К, паркан № 1, мостіння 1 залишено в спільному користуванні; а всього на суму 5400 грн., що складає 61/100 частки від всього домоволодіння (т. 1 а.с. 25-30, т. 2 а.с. 21-26, 56-61).

Ухвалою Верховного суду України від 27 травня 1998 року рішення Дніпропетровського обласного суду від 23 лютого 1998 року залишено без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення (т. 2 а.с. 29-32).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2009 року відмовлено ОСОБА_2 в прийнятті заяви про розяснення рішення судової колегії по цивільним справам Дніпропетровського обласного суду від 23 лютого 1998 року. В мотивувальній частині ухвали зазначено, що в звязку з тим, що ОСОБА_2 не приймав участь у справі, а тому не є стороною по справі, яка має право на звернення до суду з заявою про розяснення рішення (а.с. 160).

ОСОБА_12 договору дарування 39/200 частин домоволодіння ОСОБА_9 09 грудня 2003 року подарувала, а ОСОБА_6 прийняв у дар 39/200 частин домоволодіння № 55, що знаходиться в м. Дніпропетровську по вул. Чаплинській. Ці 39/200 частин домоволодіння № 55 належать дарителю ОСОБА_9 на підставі рішення Дніпропетровського обласного суду від 23 лютого 1998 року, зареєстрованого Дніпропетровським МБТІ (т. 1 а.с. 179, т. 2 а.с. 53).

Відповідно до технічного паспорту на садибний будинок № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську, виготовленого КП «ДМБТІ» ДОР станом на 17 жовтня 2003 року, власниками спірного домоволодіння зазначено ОСОБА_9 в частині 39/200 та ОСОБА_6 в частині 39/200+39/200 (т.1 а.с. 173-176).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 12 січня 2004 року КП «ДМБТІ», домоволодіння № 55 по вул. Чаплинській у м. Дніпропетровську в частині 39/200 зареєстровано за ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 180).

19 грудня 2003 року ОСОБА_7 звернувся до КП ДМБТІ з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно, а саме права власності на частку домоволодіння по вул. Чаплинській на підставі рішення суду від 23 лютого 1998 року (т. 2 а.с. 55).

02 березня 2009 року постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до КП «ДМБТІ» ДОР, треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_6 про зобовязання вчинити певні дії відмовлено. В мотивувальній частині постанови зазначено, що відповідач, тобто КП «ДМБТІ» ДОР здійснив реєстрацію права власності на частку домоволодіння у розмірі 61/100 сумісно у рівних частках між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 Відповідач не має повноважень давати оцінку судовому рішенню та робити самостійний розрахунок часток, внаслідок якого міг би зробити висновок про розмір частки ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 194-195, т. 2 а.с. 104-107).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «ДМБТІ» від 21 січня 2004 року, власником частки 61/200 домоволодіння № 55 по вул. Чаплинській у м. Дніпропетровську зазначено ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 62).

ОСОБА_12 витягу про державну реєстрацію прав, виданого 26 серпня 2011 року КП «ДМБТІ», власником 61/200 домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську є ОСОБА_10 на підставі рішення Дніпропетровського обласного суду від 23 лютого 1998 року (т. 1 а.с. 148).

28 листопада 2008 року ОСОБА_10 на випадок своєї смерті заповів усе належне йому рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3М.(т. 1 а.с. 142).

27 грудня 2007 року помер ОСОБА_7, про що Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 8 (т. 1 а.с. 16, 71, т. 2 а.с. 64).

Відповідно до технічного паспорту на садибний будинок № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську, виготовленого КП «ДМБТІ» ДОР станом на 28 травня 2008 року, власником в частині 61/200 домоволодіння є ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 18-23, 48-53).

09 січня 2008 року ОСОБА_2 подано заяву до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної кконтори, відповідно до якої останній зазначив, що він приймає спадщину після смерті його батька ОСОБА_7 Спадкове майно складається з: автомобіль марки ГАЗ 31029, грошові внески з відповідними відсотками та компенсаціями, цінні папери, частина житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями та земельною ділянкою № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську (т. 1 а.с. 69).

15 липня 2008 року ОСОБА_2 подав заяву, в якій просив Восьму Дніпропетровську державну нотаріальну кконтору видати свідоцтво на його імя про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: грошові внески з відповідними відсотками та компенсаціями, автомобіль марки ГАЗ 31029, 1994 випуску (т. 1 а.с. 70).

15 липня 2008 року нотаріальною конторою видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно: автомобіль марки ГАЗ 31029, 1994 випуску та грошові внески з відповідними відсотками та компенсаціями (т. 1 а.с. 96).

07 листопада 2013 року ОСОБА_2 подав заяву, в якій просив нотаріальну контору видати йому додаткове свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, що складається з: 61/200 частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чаплинська, буд. 55 (т. 1 а.с. 98).

07 листопада 2013 року державним нотаріусом ОСОБА_13 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 61/200 частину домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську після смерті 27 грудня 2007 року батька ОСОБА_7, в звязку з відсутністю на руках правовстановлюючих документів на 61/200 частину вищевказаного домоволодіння на імя спадкодавця. Дана постанова позивачем не оскаржувалась (т. 1 а.с. 17, 102).

ОСОБА_12 витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого 24 липня 2008 року, домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську власниками в частині 39/200 зазначено ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 09 грудня 2003 року, та 61/200 частини за ОСОБА_7 на підставі рішення суду від 23 лютого 1998 року (т. 2 а.с. 85).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2010 року визнано, що ОСОБА_10 на праві власності належить 13/100 частин домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську. Визнано, що померлому 27 грудня 2007 року ОСОБА_7 за життя належало 48/100 частин домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 48/100 частин домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 суму внесених на депозитний рахунок суду, в рахунок компенсації вартості 13/100 частин домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську. Припинено право власності ОСОБА_10 на 13/100 частин домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 13/100 частин домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську. Визнано, що ОСОБА_2 в домоволодінні № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську на праві власності належить загалом 61/100 частина. Вирішено питання судових витрат (т. 2 а.с. 118-120).

Проте, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2011 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2010 року скасовано. ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_10, треті особи ОСОБА_6, Восьма Дніпропетровська державна нотаріальна контора, КП «ДМБТІ» ДОР, про визнання права власності на 61/100 частину домоволодіння, припинення права власності ОСОБА_10 на 13/100 частин домоволодіння шляхом стягнення грошової компенсації, визнання права власності на 61/100 частину домоволодіння по вул. Чаплинська, № 55 у м. Дніпропетровська в порядку спадкування за законом відмовлено. В мотивувальній частині рішення апеляційний суд зазначив, що визначаючи частки ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відповідно у розмірі 48/100 та 13/100 частин домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську, суд фактично припустився до тлумачення рішення обласного суду від 23 лютого 1998 року. В той час, як таке право суду не передбачено діючим законодавством (т. 1 а.с. 185, т. 2 а.с. 103, 115-117).

21 липня 2011 року ОСОБА_3 на підставі доручення від ОСОБА_10 звернувся до КП ДМБТІ з заявою про реєстрацію прав на частину домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську, згідно рішення Дніпропетровського обласного суду від 23 лютого 1998 року (т. 2 а.с. 101).

На підставі чого КП ДМБТІ прийняло рішення про державну реєстрацію прав, та зареєстровано 28 серпня 2011 року право власності за ОСОБА_10 на 61/200 частину домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську (т. 2 а.с. 108).

09 серпня 2013 року помер ОСОБА_10 про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть (т. 1 а.с. 130).

27 вересня 2013 року ОСОБА_3 подав до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву, відповідно до якої останній приймає спадкове майно за заповітом після померлого 09 серпня 2013 року ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 129).

В передбачений законом термін ОСОБА_3 подано заяву до Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, що складається з 61/200 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чаплинська, буд. 55 (т. 1 а.с. 142).

ОСОБА_12 витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 19651941 від 24 липня 2008 року, співвласниками домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську зазначено ОСОБА_6 в частині 39/200 на підставі договору дарування від 09 грудня 2003 року та ОСОБА_7 в частині 61/200 на підставі рішення суду від 23 лютого 1998 року виданого Дніпропетровським обласним судом (т. 1 а.с. 31, 56).

ОСОБА_12 звіту про незалежну оцінку вартості майна: домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську ринкова вартість обєкта оцінки станом на 2014 рік складає 113557 грн. (т. 1 а.с. 32-47).

Відповідно до технічного паспорту на садибний будинок № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську, виготовленого КП «ДМБТІ» ДОР станом на 17 червня 2011 року, власником в частині 61/200 домоволодіння є ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 149-152).

Відповідно до звіту про оцінку майна, а саме домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську вартість вказаного майна складає 378748 грн. без ПДВ в тому числі: вартість 61/200, що належить ОСОБА_10, складає 115518 грн. без ПДВ (т. 1 а.с. 153).

ОСОБА_12 з реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна і порядку доступу нотаріусів від 15 травня 2014 року: адреса нерухомого майна - домоволодіння № 55 по вул. Чаплинська в м. Дніпропетровську. Власником зазначеного домоволодіння в частці 39/200 є ОСОБА_6 на підставі договору дарування, ВАР № 789233, ОСОБА_7 власник частки 61/200 зазначеного домоволодіння на підставі рішення Дніпропетровського обласного суду від 23 лютого 1998 року, та ОСОБА_10 власник 61/200 на підставі рішення Дніпропетровського обласного суду від 23 лютого 1998 року. Рішенням виконкому Самарської райради від 26 листопада 1998 року № 669 «узаконено гараж літ. Д, літню кухню літ. Ж за ОСОБА_6 Узаконена житлова площа по літ. А-1 складає 38,9, загальна площа 53,5 кв.м. (т. 1 а.с. 163-164).

14 травня 2014 року державним нотаріусом Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_10 на підставі заповіту. Спадщина на яку видано свідоцтво складається з 61/200 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чаплинська, буд. 55, та розташований на земельній ділянці площею 1660 кв.м. До житлового саман+цегла будинку літ. А-1 з прибудовами А-1, а-1-цегла та ганком а бетонний, загальною площею 53,5 кв.м., житловою площею 38,9 кв.м., примикають господарсько-побутові будівлі: сарай В-цегла; погріб під В бут+камінь, убиральня Г- дерево, гараж Д - цегла, сарай Б - 66% метал, літня кухня Ж - 77% цегла, погріб під Ж цегла, ганок ж бетонний, убиральня З цегла, споруди № 1-8, I-II - колодязь, огорожа, тротуари, доріжки та майданчики, хвіртки. Ці 61/200 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями належала померлому на підставі рішення Дніпропетровського обласного суду від 23 лютого 1998 року, зареєстрованого в КП «Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації» (т. 1 а.с. 161, 191).

Відповідно до інформації наданої КП «ДМБТІ» станом на 31 грудня 2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чаплинська, буд. № 55 містяться відомості про право власності на 61/200 частини за ОСОБА_10 на підставі рішення Дніпропетровського обласного суду від 23 лютого 1998 року, 61/200 частини за ОСОБА_7 на підставі рішення Дніпропетровського обласного суду від 23 лютого 1998 року, 39/200 за ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 09 грудня 2003 року та 39/200 за ОСОБА_6 на підставі рішення Дніпропетровського обласного суду від 23 лютого 1998 року. Відомості щодо наявності акту ідеальних часток між співвласниками домоволодіння відсутні (т. 1 а.с. 181).

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.16, 316,317,319,321,328,392,1216,1217,1222,1223,1226,1233,1236,1268,1296-1298 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Посилання позивача ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи щодо невизначення кожному із співвласників спірного домоволодіння їх ідеальних часток, а виділення їх спільно; про те, що 48/100 часток спірного домоволодіння не були обєктом права власності спадкодавця ОСОБА_7; неприйняття судом до належної уваги висновку судової будівельно технічної експертизи, які є підставою для скасування рішення та залишення позову без розгляду, не можуть бути прийняті судом до уваги з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Зокрема, згідно п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд до завершення розгляду справи постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав про це відповідну заяву.

По даній справі судом першої інстанції ухвалено оскаржуване рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.70-76, том 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 304 ЦПК України, справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що відповідно до ст. 310 ЦПК України, якою передбачена можливість закриття провадження у справі та залишення позову без розгляду, позов не може бути залишений без розгляду судом апеляційної інстанції за заявою позивача, оскільки він вже вирішений по суті шляхом ухвалення рішення судом першої інстанції.

З огляду на наведене, позовну заяву на стадії апеляційного розгляду справи можна залишати без розгляду лише у разі встановлення апеляційним судом передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Порушень матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування або зміни рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_14