У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від

22 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 30 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Білоконь Світлана Іванівна, про визнання договору дарування недійсним,

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Білоконь С.І., про визнання договору дарування недійсним.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що у 2011 році в нього було виявлено онкологічне захворювання, яке потягло за собою витрати матеріального характеру. Позивач вказував, що самостійно він не міг себе забезпечувати, а тому відповідачка, будучи його знайомою, запропонувала йому надавити матеріальну допомогу на оздоровлення взамін на те, що він подарує їй належну йому на праві власності 19/100 частини будинку АДРЕСА_1. Зазначав, що 28 серпня 2013 року вони уклали договір дарування вищевказаної частини будинку. Однак, відповідачка взяті на себе зобов'язання матеріального характеру не виконує, допомоги йому не надає, а тому позивач на підставі ст. 229 ЦК України просив визнати договір дарування 19/100 частини будинку АДРЕСА_1 недійсним, оскільки при його вчиненні він помилявся щодо обставин, які мають істотне значення.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від

22 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 30 червня 2015 року, відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову про визнання договору дарування недійсним, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди представника заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Білоконь Світлани Іванівни, про визнання договору дарування недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк