Справа № 487/4036/15-ц
Провадження № 2/487/1874/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ТЕМНІКОВОЇ А.О.,

при секретарі - ІГНАТЬЄВІ А.О.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1 зазначила, що знаходиться з відповідачем у шлюбі з 04.12.2009 року. Від спільного життя сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка зазначає, що сумісне життя не склалася внаслідок непорозуміння, різних поглядів на шлюб та сімю. Шлюбні відносини між сторонами фактичного припинені, спільне господарство не ведеться. З огляду на викладене, подальше спільне життя і збереження сімї позивачка вважає неможливим та просить розірвати шлюб з ОСОБА_2

Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, надавши суду пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що відповідачем вчинялись щодо неї неправомірні дії шляхом заподіяння тілесних пошкоджень, у звязку з чим вона була змушена звертатися до правоохоронних органів (Ленінський РВ ЛМУ УМВС України в Миколаївській області).

Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечував, але підстави не зазначив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, суд вважає, що є підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України).

Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 04.12.2009, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії 1-ФП № 058279, видане Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №637. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 117468, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №293.

Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб та сімю, непорозуміння, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. ОСОБА_4 не бажає продовжувати шлюбні стосунки, вважає неможливим їх відновлення та не згодна на примирення у звязку з чим просить розірвати шлюб.

Відповідач проти розірвання шлюбу заперечує, але підстави не зазначає.

Згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї.

З огляду на викладене, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши відповідність заявлених вимог чинному законодавству України, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та не відповідає засадам добровільності шлюбу, визначеним ст. 24 СК України, у звязку з чим шлюб має бути розірвано.

Вимоги про поділ майна та місце мешкання дитини не заявлені.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачка виявила бажання після розірвання шлюбу іменуватися дошлюбним прізвищем «Аркушина».

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених вимог з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 243 гривні 60 копійок.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 10, 11, 59, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 24, 105, 110, 111, 112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 04.12.2009 Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №637, між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Аркушина) ОСОБА_5 - розірвати.

Після розірвання шлюбу змінити прізвище позивачки на «Аркушина».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: А.О. ТЕМНІКОВА