АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Борисової О.В., Шиманського В.Й.

при секретарі Хоменку О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 752/620/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/10387/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Новак А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визнати поширену відповідачем наступну інформацію - «борги по опаленню виникли через те, що лічильник не був зареєстрований у Київенерго. Правління не було допущено до управління, за 2006-2012 рік є несанкціоновані правлінням та загальними зборами витрати, підтверджень цих витрат не надано. В кооперативі невиправдано завищені витрати на суди. На захист кооперативу приблизно 4200 грн., в той час як на захист особистих інтересів витрачено біля 14000 грн. Цю суму 18000 грн. визначила сама ОСОБА_1, а це кошти кооперативу. Тільки на експертизу Українського лінгвістичного бюро НАН України витрачено біля 9000 грн. звідки ці гроші. Відкрито виконавче проведення, на даний час призупинено до рішення апеляційного суду. Вважаю, що роботу голови правління можливо оцінити незадовільно, роботу правління незадовільно з плюсом», як недостовірну негативну, що не відповідає дійсності та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 Також просила зобов'язати відповідача спростувати вказану інформацію шляхом письмового звернення до кожного з присутніх на зібранні від 05.11.2014 року у строк 10 днів після вступу рішення в законну силу.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 05 листопада 2014 року на позачергових загальних зборах членів ЖБК «ТЕМП-15» відповідач поширив про неї, шляхом публічного виступу перед мешканцями будинку АДРЕСА_1 в місті Києві, вказану недостовірну негативну інформацію у формі фактичного твердження. Оскільки, на її думку, дана інформація є недостовірною, такою що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, звернулася до суду з вказаним позовом.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне та неправильне встановлення судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог, апелянт посилалася на те, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що вказана інформація не стосувалася її, як фізичної особи та не могла принижувати її честь, гідність та ділову репутацію, оскільки у висловах відповідача, фактично, містилися посилання на вчинення позивачем злочину, а саме про «несанкціоновані правлінням та загальними зборами витрати». Також, на думку апелянта, судом не враховано, що обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, згідно положень ст. 277 ЦК України, а також те, що нею була надана копія квитанції про сплату особистих коштів за судовий збір за призначення експертизи Українського лінгвістичного бюро НАН України, у розмірі 900 грн. Відповідач же, в своєму виступі повідомляв про оплату вказаної експертизи у розмірі 9000 грн. та за рахунок кооперативу, що не відповідає дійсності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 очолювала Правління ЖБК «ТЕМП-15» з жовтня 1996 року по 05 листопада 2014 року, що не оспорюється сторонами.

05 листопада 2014 року відбулися позачергові загальні збори членів ЖБК «ТЕМП-15», під час яких ОСОБА_2, зокрема, озвучив інформацію наступного змісту: «я вважаю, що борги по опаленню виникли через те, що лічильник не був зареєстрований у Київенерго. Правління не було допущено до управління, за 2006-2012 рік є несанкціоновані правлінням та загальними зборами витрати, підтверджень цих витрат не надано. В кооперативі невиправдано завищені витрати на суди. На захист кооперативу приблизно 4200 грн., в той час як на захист особистих інтересів витрачено біля 14000 грн. Цю суму 18000 грн. визначила сама ОСОБА_1, а це кошти кооперативу. Тільки на експертизу Українського лінгвістичного бюро НАН України витрачено біля 9000грн. звідки ці кошти? Відкрито виконавче провадження, на даний час призупинено до рішення апеляційного суду. Вважаю, що роботу голови правління можливо оцінити незадовільно, роботу правління незадовільно з плюсом», згідно протоколу зборів від 05.11.2014 року (а.с.8-16)

Ст. 277 ЦК України передбачено право фізичної особи, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що згідно положень ст. 277 ЦК України, обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, не відповідають дійсності, оскільки частина третя статті 277 ЦК України, яка передбачала цю вимогу, виключена на підставі Закону №1170-VII від 27.03.2014 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказуванню не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Враховуючи викладене, аналізуючи поширену відповідачем інформацію, колегія суддів вбачає, що вона має характер оціночного судження, оскільки не містить фактичних даних, а є критикою та оцінкою дій діяльності членів правління та голови правління ЖБК «ТЕМП-15» ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно долученої до матеріалів справи квитанції, позивачем були сплачені особисті кошти у розмірі 900 грн. за проведення експертизи Українського лінгвістичного бюро НАН України, в той час як відповідач повідомляв про 9000 грн., які належать кооперативу, колегія суддів також не бере до уваги, оскільки неможливо встановити як належність сплачених коштів, так і тотожність оплаченої позивачем експертизи з тією, про яку повідомляв відповідач.

Враховуючи викладене, рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року колегія суддів вважає таким, що ухвалене з додержанням вимог закону. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2015 року - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді