Провадження №2/761/1094/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 червня 2101 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Іовенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про захист прав споживачів та стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та ПАТ «ВАБ» 15.06.2013р. та 15.07.2013 р. було укладено кілько договорів банківського вкладу, а саме: договір банківського вкладу «Подарунок «Постійний» № 598215/2013 від 15.06.2013 р. на суму 100 000,00 грн., процентна ставка - 23% річних; договір банківського вкладу «Англійський «Постійний» № 598216/2013 від 15.06.2013 р. на суму 235 000,00 грн., процентна ставка - 21% річних; договір банківського вкладу «Японський постійний» № 616737/2013 від 15.07.2013 р. на суму 20 000,00 грн. (з наступним внесенням 125 000,00 грн.), процентна ставка - 20,75% річних. Загальна сума внесений позивачем грошових коштів становить 480 000,00 грн. Також між ОСОБА_1 та банком були укладені договори банківських вкладів на вимоги «До виплат» НОМЕР_1 від 15.06.2013 р. та 16.07.2013 р. За умовами зазначених договорів банк відкрив рахунок-кореспондент на які були переведені депозитні вклади за договорами банківського вкладу «Подарунок «Постійний», «Англійський «Постійний» та «Японський «Постійний».17 червня 2014 р. після закінчення строку дії договорів позивач звернувся до банку з проханням виплатити нараховані відсотки та повернути суми вкладів, у зв'язку із чим протягом з 19.06.2014 р. по 23.07.2014 п. позивач отримав лише 195 000,00 грн., решта коштів повернута не була. З таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за банківськими вкладами з урахуванням положень ст. 625 ЦК України у розмірі 320 134,91 грн.

В подальшому ОСОБА_1 уточнював вимоги та остаточно просив суд стягнути з відповідача, у зв'язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції у сумі 213 892,40 грн., 3% річних від простроченої суми 4 512,50 грн., пеню у розмірі 34 069,22 грн., а всього 252 474,12 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача надав заперечення на позов, просив відмовити у задоволенні позову у зв'язку із запровадженням у банку тимчасової адміністрації та призначенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрації в ПАТ «Вій Бі Банк» та розглянути справу за його відсутністю.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що 15.06.2013 р. між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено договір банківського вкладу «Подарунок «Постійний» № 598215/2013 від 15.06.2013 р. на суму 100 000,00 грн., процентна ставка - 23% річних; договір банківського вкладу «Англійський «Постійний» № 598216/2013 на суму 235 000,00 грн., процентна ставка - 21% річних та 16.07.2013 р. договір «Японський «Постійний» № 616737/2013 на суму 20 000,00 грн. (з наступним внесенням 125 000,00 грн.), процентна ставка - 20,75% річних.

Відповідно до положень ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Як свідчать матеріали справи позивачем на виконання умов договорів банківського вкладу внесено грошові кошти на загальну суму 480 000,00 грн. Дана обставина не заперечується представником ПАТ «Ві Ай Бі Банк».

Після закінчення строку дії договорів ОСОБА_1 звернувся до банку з вимогою про повернення сум вкладів та нарахованих процентів, відповідно до умов договору.

В судовому засіданні встановлено, що на день розгляду справи ПАТ «Ві Ай Бі Банк» не виконав повною мірою взятих на себе зобов'язань за договорами банківського вкладу.

За наданою представником відповідача випискою по особовим рахункам позивача, станом на 30.12.2014 р. залишок коштів за поточним рахунком позивача становить 185 926,05 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції у сумі 213 892,40 грн., 3% річних від простроченої суми 4 512,50 грн., пеню у розмірі 34 069,22 грн., а всього 252 474,12 грн.

В свою чергу представник ПАТ «Ві Ай Бі Банк» вважає, що запровадження тимчасової адміністрації у банку є підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 р. № 733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 р. № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Ві Ай Бі Банк», згідно до якого з 21.11.2014 р. у фінансовій установі запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

За положеннями ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Приписами п. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Положеннями ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За приписами ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом стягнення з відповідача суми вкладу, нарахованих відсотків та штрафних санкцій порушує порядок здійснення процедури виведення Фондом банку з ринку та суперечить положенням Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому вважає за можливе відмовити у задоволенні позову.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 3,11,57,60,88,212-215 ЦПК України, ст. 1058 ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя