Справа № 202/9731/14-ц
№2/0202/5068/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Бєсєди Г.В.

при секретарі: Чумак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою прокурора Індустріального району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся прокурор Індустріального району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з позовом до Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» про стягнення суми авторської винагороди. В подальшому позовні вимоги прокурором в порядку ст. 31 ЦПК України були змінені, та прокурор в інтересах позивачів просив суд зобовязати Публічне акціонерне товариство «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» виконати умови п.п. 4.2 договору № 550061676, укладеного 20 вересня 2006 року між авторами винаходу «Сталева виливниця колісних злитків» та Публічним акціонерним товариством «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», здійснити розрахунок та виплатити авторську винагороду за кожен рік використання винаходу відповідно до умов договору, а також зобовязати Публічне акціонерне товариство «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» виконати умови п.п. 5.1 договору № 550061676, укладеного 20 вересня 2006 року між авторами винаходу «Сталева виливниця колісних злитків» та Публічним акціонерним товариством «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», а саме ознайомити винахідників винаходу «сталева виливниця колісних злитків» з розрахунками сум винагороди за кожен рік використання відповідачем винаходу та матеріалів, використаних для їх розрахунків.

В обґрунтування поданої заяви прокурором Індустріального району м. Дніпропетровську було зазначено, що позивачі є співавторами винаходу «Сталева виливниця колісних злитків», що підтверджується патентом № 784663, зареєстрованим в Державному реєстрі патентів на винаходи 15.03.2007 року на підставі договору «Про уступку права на отримання патенту» № 550061676 від 20 вересня 2009 року, укладеного між співавторами винаходу «Сталева виливниця колісних злитків та ПАТ «Нижньодніпровський трубопрокатний завод». Згідно розділу 4, пункту 4.2 зазначеного договору виплата винагороди відбувається при наявності патенту на винахід у випадку використання у власному виробництві. Порядок розрахунку розміру винагороди та його виплати проводиться у відповідності до розділу 7 Інструкції, якою затверджено Порядок складання, подачі, розгляду заяви на раціоналізаторські пропозиції, використання раціональних пропозицій, винаходів та виплати авторської винагороди. Пунктом 7.10. Інструкції передбачено, що розмір авторської винагороди не може бути меншим 10% доходу, щорічно отриманого підприємством від використання винаходу. Пунктом 5 договору визначено, що винахідники мають право знайомитись з розрахунком суми винагороди та з матеріалами використаними для їх розрахунку. Однак, всупереч зазначених умов договору відповідач не здійснив в повному обсязі виплату авторської винагороди у відповідності до умов договору, не надав співавторам інформацію щодо доходу, отриманого підприємством від використання винаходу в період дії договору, а саме за період з 2007 рік по 2012 рік. Посилаючись на ст. 526, 629 ЦК України, п. 5 ст. 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», ст. 52 Закону України «Про авторське право та суміжні права» наголошували на порушення прав винахідників та відповідно на законність та обґрунтованість позовних вимог. Також звернулись з клопотанням про поновлення строку позовної давності зазначаючи, що строк позовної давності на виплату винагороди за використання відповідачем винаходу у 2011 та 2012 роках не збіг та відповідно не пропущений, а строк позовної давності щодо виплати винагороди у 2007-2009 р.р., не пропущений у звязку з його перериванням. Відповідачем здійснювались виплати за договором позивачам в період їх трудової діяльності на підприємстві, останнього разу відповідачем приймалось рішення про здійснення виплат 17 листопада 2011 року, що свідчить про визнання боргу. Також про визнання боргу свідчать листи відповідача № 24-1-240 від 06.02.2012 та № 2802 від 30.01.2014 року. Тому вважають, що з урахуванням переривання строку позовної давності, строк є не пропущений.

Прокурор та позивачі в судовому засіданні підтримали викладені в позовній заяві обставини та просили суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також зявився, просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Надав письмові заперечення, в яких зазначив, що дійсно у серпні 2006 року між групою авторів винаходу «Сталева виливниця колісних злитків» та Відкритим акціонерним товариством «Нижньодніпровський трубопрокатний завод» було укладено договір № 550061676 про уступку авторами прав на патент. Згідно з умовами даного договору ВАТ «НТЗ» у березні 2007 року отримав патент № 78463, та офіційно сталева виливниця була введена в експлуатацію з 01.01.2007 року. Наказом № 1243 від 21.09.2005 року була встановлена максимальна сума винагороди за винаходи у розмірі 100 000 грн. В порядку, передбаченому інструкцією № НТЗ-С-62-2004 «Порядок складання, подання, розгляду заяв га раціоналізаторські пропозиції, використання раціоналізаторських пропозицій» та з урахування положень наказу № 1243 від 21.09.2005 року була прийнята постанова про виплату винагороди за перший рік використання винаходу (2007), затверджена головою Правління 04.09.2008 року. Відповідно до вказаної постанови авторам винаходу було сплачено 50 000 грн. При цьому дана постанова була також підписана одним з авторів винаходу ОСОБА_1 За другий рік використання (2008 рік) було видано розпорядження № 725 про виплату винагороди також у розмірі 50 000 грн. При цьому авторами винаходу було підписано і надано підприємству угоду про розподіл винагороди в розмірі 50 000 грн. Тобто, всі необхідні заходи були здійснені та грошові кошти були отримані авторами відповідно до договору № 550061676 від 20 вересня 2006 року та у встановленому підприємством порядку. Отже, підприємство виконало повністю свої обовязки щодо виплати авторської винагороди за договором № 550061676. Також зазначили, що позивачами пропущений строк позовної давності для звернення до суду для захисту своїх прав. Наголошували, що позов до суду поданий у вересні 2014 року, в той час як винагорода авторам була виплачена у 2008, 2010 р.р. Авторам було достовірно відомо про розмір та дату її виплати, таким чином строк позовної давності сплинув у 2013 році. Також представником відповідача були надані додаткові пояснення, в яких останній зазначив, що згідно з пунктом 7.6 Інструкції для виплати винагороди необхідний висновок постійної комісії з визначення розміру винагороди від використання винаходу з обовязковою участю головного інженеру, начальника нормативно-технічного відділу, головного бухгалтера та начальника планово-економічного відділу, в той час як довідки розрахунку економічного ефекту було підготовлені провідним економістом мартеновського виробництва ОСОБА_5 разом з позивачем по своєї ініціативі, отже судом розрахунок не може бути прийнятий до уваги.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 16, 432 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності.

Статтею 428 ЦК України регулюється здійснення права інтелектуальної власності, яке належить кільком особам спільно.

Пунктом 2 ч.1 ст. 464 ЦК України визначено, що майновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є виключне право дозволяти використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка (видавати ліцензії).

Згідно з ч. 1 ст. 465 ЦК України майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є чинними з дати, наступної за датою їх державної реєстрації, за умови підтримання чинності цих прав відповідно до закону.

Згідно п. 5 ст. 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» винахіднику належить право авторства, яке є невід'ємним особистим правом і охороняється законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» право на одержання патенту має винахідник, якщо інше не передбачено цим Законом. Винахідники, які спільно створили винахід (корисну модель), мають однакові права на одержання патенту, якщо інше не передбачено угодою між ними.

Матеріалами справи підтверджено, що в Державному реєстрі патентів України на винаходи 15 березня 2007 року відповідно до Закону України «Про охорону прав та винаходи і корисні моделі» був зареєстрований патент на винахід № 78463 «Сталева виливниця колісних злитків», відповідно до якого винахідниками є ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_4.

Між ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреності від інших винахідників та Відкритим акціонерним товариством «Нижньодніпровський трубопрокатний завод» 20 вересня 2009 року було укладено договір «Про уступку права на отримання патенту», згідно з пунктами 1.1, 1.2 якого винахідник уступає заводу право на отримання патенту України на створення винахідником винаходу «Сталева виливниця колісних злитків», а завод погоджується прийняти на себе право на отримання патенту України на вказаний винахід та зобовязується на протязі двох місяців подати матеріали в патентне відомство України, а також сприяти введенню винаходу в цивільний обіг та виплатити винахіднику винагороду згідно з розділом 4 даного договору.

Згідно з пунктами 4.1., 4.2 договору виплата винагороди заводом забезпечується при наявності патенту на винахід у випадку використання винаходу у власному виробництві та/або продажу ліцензії на винахід. Порядок та розрахунок розміру винагороди та його виплата здійснюється згідно з розділом Інструкції «Порядок складання, подачі, розгляду заяви на раціоналізаторські пропозиції, використання раціональних пропозицій, винаходів та виплати авторської винагороди» (И НТЗ-С-62-2004).

Згідно з пунктом 5 зазначеного договору винахідник має право знайомитись з розрахунком суми винагороди та матеріалами, які були використані для цих розрахунків, даними об умовах ліцензійних договорів та надходження по ним платежів.

04 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» було укладено договір про виплату авторської винагороди за використання винаходу.

Згідно з пунктами 2, 2.2 договору про виплату авторської винагороди за використання винаходу від 04 березня 2008 року, завод зобовязується у випадку використання винаходу та продажу ліцензії на використання винаходу третій особі, виплачувати винахіднику авторську винагороду, розмір та виплата авторської винагороди визначається на підставі розділу 7 Інструкції И НТЗ С 62 2004.

Розділом 7 Інструкції «Про порядок складання, подачі, розгляду заяви на раціоналізаторські пропозиції, використання раціональних пропозицій, винаходів та виплати авторської винагороди» (И НТЗ-С-62-2004) визначено розмір та порядок виплати авторської винагороди за використання раціоналізаторських пропозицій та винаходів.

Згідно з пунктом 7.3 зазначеної Інструкції автори винаходів, які використовуються на заводі та які захищені патентами України, мають право на винагороду, при цьому враховуються умови договору між авторами та власниками патенту.

Згідно пункту 7.7, 7.16, 7.18 зазначеної Інструкції розмір винагороди авторам винаходу не може бути меншим ніж 10 процентів доходу, який отримує підприємство щорічно від використання винаходу. Винагорода автору винаходу виплачується не пізніше трьох місяців після закінчення кожного року використання винаходу. Виплата винагороди авторам винаходів, які використовуються у виробництві здійснюється згідно постановам про виплату авторської винагороди.

Отже, виходячи з умов зазначених вище договорів та положень Інструкції И НТЗ С 62 2004 розмір винагороди авторам винаходу не може бути меншим ніж 10 процентів доходу, який отримує підприємство щорічно від використання винаходу.

Відповідно до положень ст. 525 ЦПК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 10.1, 10.4 договору «Про уступку права на отримання патенту», укладеного 20 вересня 2006 року між авторами винаходу «Сталева виливниця колісних злитків» та відповідачем умови договору можуть змінюватися лише за згодою сторін, а зміни та доповнення до даного договору повинні бути оформлені додатковим договором або двостороннім протоколом до даного договору з обовязковим підписанням сторонами.

Згідно матеріалів цивільної справи наказом голови Правління ВАТ «Нижньодніпровський трубопрокатний завод» № 1243 від 21 вересня 2005 року було визначено, що оформлення документів, необхідних для виплати авторської винагороди по винаходам проводити згідно з Порядком оформлення документів для виплати авторської винагороди по раціоналізаторським пропозиціям та винаходам.

27 вересня 2005 року затверджено Порядок оформлення документів для виплати авторської винагороди по раціоналізаторським пропозиціям та винаходам, а пунктом 2.4.1 встановлено граничну суму виплати авторської винагороди по винаходам в розмірі 100 000 грн. (на весь строк дії патенту на винахід та у випадку використання винаходу), в тому числі в перший рік використання не більше ніж 50 000 грн.

Згідно з постановою, затвердженою головою Правління 04 вересня 2008 року про виплату авторської винагороди за використання винаходу за патентом № 78463 «Сталева виливниця колісних злитків» сума авторської винагороди за перший рік використання склала 50 000 грн., з яких сума винагороди ОСОБА_9 склала 15 000 грн., ОСОБА_10 склала 15 000 грн., ОСОБА_1 склала 15 000 грн., та ОСОБА_4 5 000 грн., при цьому сума економічного ефекту склала 2 378 209 грн.

Згідно з розпорядженням № 725, яке затверджено головою Правління ВАТ «Інтерпайп НТЗ» про виплату авторської винагороди за використання патенту на винахід № 78463 «Сталева виливниця колісних злитків» за другий рік використання склала 50 000 грн., з яких сума винагороди ОСОБА_9 склала 15 000 грн., ОСОБА_10 склала 15 000 грн., ОСОБА_1 склала 15 000 грн., та ОСОБА_4 5 000 грн. Сума щорічного економічного ефекту 5 005 548, 78 грн.

Головою Правління ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» 07.12.2011 року видано наказ № 1550, згідно з яким необхідно виплати у четвертому кварталі 2011 року винагороду в розмірі 50 000 грн. авторам винаходу «Сталева виливниця колісних злитків» у відповідності до угоди про розподіл авторської винагороди: ОСОБА_9 30 відсотків, ОСОБА_10 30 відсотків, ОСОБА_1 30 відсотків, ОСОБА_4 30 відсотків.

Однак, суд не може прийняти доводи представника відповідача про правомірність дій ПАТ «Інтерпайп» щодо виплати авторської винагороди в розмірі 50 000 грн. за кожен рік використання на підставі наказу голови Правління ВАТ «Інтерпайп НТЗ» № 1243 від 21 вересня 2005 року, яким обмежувався розмір авторської винагороди, передбачений договором, та подальші накази та розпорядження відповідно до яких здійснювалась виплата авторської винагороди в розмірі 50 000 грн., з огляду на зазначені вище положення законодавства та відповідно до умов договору, укладеного між співавторами винаходу «Сталева виливниця колісних злитків» та відповідачем.

Розглядаючи заяву відповідача про застосування строків позовної давності та відповідно клопотання прокурора про їх поновлення суд виходить з положень ст. 267 ЦПК України.

Згідно ст. 261 ЦПК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Враховуючи викладені в заяві прокурора обставини в обґрунтування захисту прав позивачів та відсутності підстав для застосування строків позовної давності, положення ст. 267 ЦК України, суд вважає, що права позивачів підлягають захисту, а відповідно заява про застосування строків позовної давності відповідача задоволенню не підлягає.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобовязання Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» виконати умови п.п. 4.2 договору № 550061676, укладеного 20 вересня 2006 року між авторами винаходу «сталева виливниця колісних злитків» та Публічним акціонерним товариством «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», здійснити розрахунок та виплатити авторську винагороду за кожен рік використання винаходу відповідно до умов зазначеного договору є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Виходячи з положень ст. ст. 15, 16 ЦК України позовні вимоги щодо зобовязання Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» виконати умови п.п. 5.1 договору № 550061676, укладеного 20 вересня 2006 року між авторами винаходу «Сталева виливниця колісних злитків» та Публічним акціонерним товариством «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», а саме ознайомити винахідників винаходу «сталева виливниця колісних злитків» з розрахунками сум винагороди за кожен рік використання відповідачем винаходу та матеріалів, використаних для їх розрахунків,суд вважає такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву прокурора Індустріального району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» про зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» виконати умови п.п. 4.2 договору № 550061676, укладеного 20 вересня 2006 року між авторами винаходу «сталева виливниця колісних злитків» та Публічним акціонерним товариством «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», здійснити розрахунок та виплатити авторську винагороду за кожен рік використання винаходу відповідно до умов договору.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» на користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції.

Суддя: Г.В. Бєсєда