Справа № 340/650/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1443/2015
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Р. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Верховинської селищної ради та ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення Верховинської селищної ради та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Верховинського районного суду від 19 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

29.08.2014 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до Верховинської селищної ради та ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення Верховинської селищної ради від 16.10.2009 року в частині передачі ОСОБА_3 у приватну власність 0,1547 га земельної ділянки та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку від 26.04.2010 року, виданого на імя ОСОБА_3

В заяві зазначила, що рішенням Верховинської селищної ради №13 від 18.12.1997 року їй було надано у приватну власність 0,72 га земельної ділянки.

Посилаючись на те, що надана відповідачу рішенням Верховинської селищної ради від 16 жовтня 2009 року земельна ділянка площею 0,1547 га накладається на належну їй земельну ділянку площею 0,4998 га, чим перекриває проїзд до її господарства, а вона згоди на вилучення частини земельної ділянки не давала, просила задовольнити позов.

Рішенням Верховинського районного суду від 19 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено у звязку з пропуском позовної давності.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду та вважає невірним висновок суду про те, що про оскаржуване рішення Верховинської селищної ради від 16.10.2009 року їй стало відомо ще 21.01.2011 року під час розгляду іншої цивільної справи. При цьому суд не взяв до уваги її доводи про те, що про вказане рішення селищної ради вона дізналась 09.07.2014 року після отримання листа із відділу Держземагенства у Верховинському районі.

Апелянт вважає, що доказом порушення її права був саме висновок відділу Держземагенства у Верховинському районі від 09.07.2014 року, з якого вона дізналась про порушення її права, а не сам факт отримання нею оспорюваних рішення та Державного акту.

ОСОБА_2 зазначає, що зі змісту отриманих нею в іншій цивільній справі документів їй не стало відомо про порушення її права, оскільки для встановлення такого порушення необхідно було провести перевірку, за наслідками якої і виявися факт накладення земельних ділянок, а відповідно і порушення її права.

ОСОБА_2 також вказує на те, що в матеріалах справи відсутня заява про застосування позовної давності.

Не враховано судом і того, що вона отримала Державний акт на право власності на землю ще у 1999 році, згоди на вилучення частини земельної ділянки не давала, а тому вважає, що передача частини належної їй земельної ділянки ОСОБА_3 є незаконною.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що про оскаржувані рішення Верховинської селищної ради та Державний акт на право приватної власності на землю ОСОБА_2 дізналась у 2011 році під час розгляду іншої цивільної справи, а тому предявивши позов 29.08.2014 року пропустила позовну давність.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,7256 га, що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю, виданого 20.01.1999 року. Планом зовнішніх меж земельної ділянки передбачена підїзна дорога до її господарства.(а.с.5)

ОСОБА_3 володіє земельними ділянками площею 0,150 га, 0,0113 га та 0,1547 га, що підтверджено копіями Державних актів на право власності на землю відповідно від 06.11.2008 року, від 06.11.2008 року та від 26.04.2010 року.(а.с. 6-8).

Державний акт серії ЯК 971473 від 26.04.2010 року на земельну ділянку площею 0,1547 га виданий на підставі рішення Верховинської селищної ради від 16.10.2009 року (а.с.100).

Листом відділу Держземагенства у Верховинському районі №Д-22 від 09.07.2014 року на звернення ОСОБА_2 її повідомлено про те, що після встановлення меж її земельної ділянки в натурі, ділянка ОСОБА_3 площею 0,1547 га (державний акт серії ЯК 971473 від 26.04.2010 року) накладається на її ділянку площею 0,4998 га, чим перекриває проїзд до її господарства.(а.с.9).

Рішенням Верховинського районного суду від 02.04.2012 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Верховинської селищної ради, ДП «УДЗК» про зобовязання не чинити перешкод у користуванні підїзною дорогою, скасування державних актів на право приватної власності на землю ОСОБА_3 та визнання незаконним рішення селищної ради на землю ОСОБА_3

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 14.05.2012 року рішення Верховинського районного суду від 02.04.2012 року в частині позовних вимог про усунення перешкод у користуванні підїзною дорогою скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Постановлено зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні підїзною дорогою до її господарства. В решті рішення суду залишено без зміни.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Таким чином встановлено, що оскаржуваним рішенням селищної ради ОСОБА_3 була передана у власність частина належної ОСОБА_2 земельної ділянки без попереднього вилучення в установленому законом порядку, а тому таке рішення селищної ради є незаконним, а виданий на її підставі Державний акт на право власності на земельну ділянку недійсним.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про пропуск позовної давності, оскільки про порушене право ОСОБА_2 дізналась 09.07.2014 року з відповіді відділу Держземагенства у Верховинському районі з висновком про накладення частини земельної ділянки ОСОБА_3 на належну їй земельну ділянку та з долученої ситуаційної схеми земельної ділянки, на якій відображено таке накладення земельних ділянок.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України однією з підстав для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Верховинського районного суду від 19 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Верховинської селищної ради та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнання незаконним рішення Верховинської селищної ради від 16.10.2009 року в частині передачі ОСОБА_3 у приватну власність 0,1547 га земельної ділянки в смт. Верховина присілок Підобіч для ведення особистого селянського господарства.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК 971473 від 26.04.2010 року, виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1547 га.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 351,20 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

В.М. ОСОБА_4 Проскурніцький