У Х В А Л А

22 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Оніпко О.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

за участі: прокурора Прищепи О.М. і представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Заступника прокурора Рівненської області на ухвалу Рівненського районногоо суду від 22 травня 2015 року у справі за позовом Заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Рівненського районного суду від 22 травня 2015 року зупинено провадження у справі за позовом Заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та Відкритого акціонерного товариства "Рівненський завод тракторних агрегатів" (далі ВАТ "РЗТА") до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно.

У поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі Заступник прокурора Рівненської області покликався на неправильне застосування норм процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначалося про те, що правила п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України слід було застосувати лише у разі неможливості розгляду справи з підстав, коли це унеможливлюється розглядом іншої справи. Вважає, що питання судом вирішено з невідповідністю розясненням п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції".

Висновки суду про наявність ухвали Рівненського районного суду від 21 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ "РЗТА" про визнання мирової угоди як правочину (договору) укладеним, що перешкоджає окремому розгляду цієї справи, є хибними.

Натомість підставою для предявлення прокурором позову є ухвала господарського суду Рівненської області від 24 березня 2011 року, а не мирова угода, яку ОСОБА_2 намагається визнати в судовому порядку як договір купівлі-продажу.

В звязку з цим підстав вважати, що під час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 до ВАТ "РЗТА" буде встановлено обставини, що матимуть значення для вирішення цієї справи, у суду першої інстанції не було.

З наведених міркувань просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити справу до того самого суду для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи прокурора, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що в провадженні суду перебуває інша справа, предметом позову в якій є те ж саме нерухоме майно. Оскільки позивач в цій справі намагається довести правомірність набуття права на спірне майно, тому встановлені при розгляді справи обставини матимуть преєюдиційне значення при вирішенні цієї справи.

Проте з такими висновками погодитися не можна.

Як убачається, провадження у справі за позовом Заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та ВАТ "РЗТА" до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно відкрите у червні 2014 року (а.с. 7).

Між тим, у справі за позовом ОСОБА_2 до ВАТ "РЗТА" про визнання мирової угоди як правочину (договору) купівлі-продажу укладеним провадження відкрите 21 травня 2015 року.

Тобто з урахуванням вимог ч. 1 ст. 157 ЦПК України процесуальних перешкод для закінчення розгляду справи, провадження в якій відкрите майже на рік раніше, у суду першої інстанції не було і не могло бути.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається у порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Ця підстава для зупинення провадження у справі виникає в процесі, коли ухвалення рішення можливе після підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для справи, в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Застосування судом норми п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України допускається лише тоді, коли розглядати справу далі неможливо. Ця неможливість полягає у тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі, і рішення суду в цій справі безпосередньо впливає на вирішення цивільно-правового спору.

Оскільки від обставин, що будуть встановлені при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 до ВАТ "РЗТА" про визнання мирової угоди як правочину (договору) купівлі-продажу укладеним, не залежить вирішення справи за позовом Заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та ВАТ "РЗТА" до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно, тому достатніх підстав для зупинення провадження у справі в суду не було.

Відповідно до п. 4 ст. 311 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Рівненської області задовольнити.

Ухвалу Рівненського районного суду від 22 травня 2015 року скасувати, а справу направити до того самого суду для продовження розгляду.

Головуючий: Судді: