Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №323/618/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Фісун Н.В.
Провадження №22-ц/778/4447/15 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Бондар М.С.,

Судді Дашковська А.В.,

Кримська О.М.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що він є власником земельної ділянки загальною площею 10,2361 га, яка розташована на території Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно із договором оренди землі від 02 листопада 2009 року, зареєстрованим у Державному реєстрі земель 19.10.2010 року за №60, вказана земельна ділянка була надана позивачем у оренду ТОВ «Корпорація-Плюс».

Відповідно до п. 11 договору, орендна плата вноситься до 20 серпня поточного року, проте відповідач орендну плату за 2014 рік йому не сплатив.

Відповідно до п. 39 договору, допускається його розірвання в односторонньому порядку, якщо орендар затримує виплату орендної плати понад 3 місяці у відповідності до ст. 782 ЦК України.

Вартість землі станом на 2009 рік становила 86 456 грн. 13 коп. Оскільки згідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2011 року № 1185 «Про внесення змін до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів» до показників нормативної грошової оцінки ріллі застосовується коефіцієнт 1,756, то у 2014 році вартість земельної ділянки становить 151 816 грн. 96 коп., а заборгованість з орендної плати за 2014 рік, розрахованої з 3% від вартості землі відповідно до Указу Президента України від 02.02.2002 року № 92/2002, складає - 4 554 грн. 51 коп..

Згідно п. 14 договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожний день прострочення, отже, за один день прострочення по внесенню орендної плати нараховується пеня в сумі 13 грн. 66 коп. Таким чином, у період з 21.08.2014 року по 22.02.2015 року, тобто за 186 днів, сума пені становить 2 540 грн. 76 коп..

Загальна сума заборгованості по орендній платі з врахуванням нарахованої пені на невнесену у встановлені строки орендну плату становить 7 095 грн. 27 коп..

На звернення позивача від 12.12.2014 року із проханням сплатити заборгованість по орендній платі та достроково розірвати договір оренди землі від 02.11.2009 року у зв'язку із затриманням виплати орендної плати на підставі п. 39 договору, відповідач відповіді не надав.

Уточнивши позовні вимоги позивач, посилаючись на зазначені обставини, остаточно просив суд розірвати договір оренди землі, укладений між ним та відповідачем 02.11.2009 року, зареєстрований Оріхівським районним відділом Запорізької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земельну вчинено запис від 19.10.2010 року за № 60, стягнути заборгованість по несплаченій орендній платі та пені у розмірі 8 488 грн. 59 коп., а також судові витрати по справі.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Корпорація-Плюс» на користь ОСОБА_2 заборгованість по орендній платі у розмірі 3 050 грн., пеню за невнесення орендної плати у розмірі 2 635 грн.20 коп., в іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Корпорація-Плюс» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп..

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати в частині розірвання договору оренди землі та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги про розірвання договору оренди землі задовольнити.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки) та розпискою про отримання судової повістки (а.с.81-82).

Позивач та представник ТОВ «Корпорація-Плюс» в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, причини неявки в судове засідання не повідомили, будь - яких письмових клопотань, у тому числі і про перенесення розгляду справи, заперечень або пояснень по справі від них не надходило.

Позивач приймає участь в судовому засіданні через свого представника.

ТОВ «Корпорація-Плюс» надіслали апеляційному суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, де міститься клопотання про відхилення апеляційної скарги та оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін ( а.с.76-77).

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення в зв'язку з порушенням або неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про розірвання договору оренди земельної ділянки, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні договірні та законні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Проте, з таким висновком місцевого суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також укладеним між сторонами договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_2 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1, є власником земельної ділянки площею 10,2361 га, розташованої на території Новоандріївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, цільове призначення ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.51).

02 листопада 2009 року між позивачем та ТОВ «Корпорація-Плюс» було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 10 років, зареєстрований 19 жовтня 2010 року у Оріхівському районному відділі Запорізької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» (а.с.3-7).

Згідно до положень ст.. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно із п. п. 9-11 вищеназваного договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3050 грн. на один рік у разі отримання орендної плати у грошовій формі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. Орендна плата вноситься до 20 серпня поточного року ( а.с.3)

За умовами п. 13 договору розмір орендної плати переглядається один раз на три роки у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Умовами п. п. 38, 39 договору оренди передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди в односторонньому порядку допускається, якщо орендар затримує виплату орендної плати понад 3 місяці у відповідності із ст. 782 ЦК України ( а.с.6).

Сторонами визнана та не оспорюється та обставина, що орендна плата за 2011-2013 роки виплачувалась поза межами строку, який визначений договором оренди землі та орендна плата за 2014 рік позивачу взагалі не сплачена ( а.с.39,40,41-42)

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків ( ч. 1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до статті 627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає можливість сторін вільно (на власний розсуд) визначати зміст договору і формують його конкретні умови, якщо тільки зміст якої-небудь умови імперативно не визначений законом чи іншими правовими актами, які вони укладають (ст.628 ЦК).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

10 грудня 2014 року позивач направив заяву-повідомлення на адресу ТОВ «Корпорація-Плюс» про розірвання договору у зв'язку із затримкою оплати оренди понад три місяці, як це передбачено умовами укладеного договору оренди землі, яку товариство отримало 16 грудня 2014 року (а.с.12, 13).

Також позивачем на адресу відповідача була направлена угода про дострокове розірвання договору оренди землі від 02.11.2009 року, зареєстрованого в Державному реєстрі земель 19.10.2010 року №60, яку останній отримав 05 лютого 2015 року (а.с.14-15).

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Отже, в односторонньому порядку розірвання договору оренди землі можливе лише в тому випадку, якщо це прямо передбачено у договорі оренди землі.

Частиною 3 статті 15 Закону України «Про оренду землі» обумовлено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатись інші умови, в тому числі й обставини щодо припинення дії договору

Пунктом 39 спірного договору оренди визначено, що в односторонньому порядку допускається розірвання договору, зокрема, за вимогою однієї із сторін у випадку затримки виплати орендної плати понад 3 місяці у відповідності до ст.782 ЦК ( а.с.6).

Посилання на ст.. 782 ЦК не впливає на суть та домовленість сторін щодо розірвання правовідносин за укладеною угодою, оскільки обґрунтування підстав розірвання договору стосується затримки внесення орендної плати у строки, передбачені п. 11 Договору.

Отже, колегія суддів, вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо імперативності норм ст.141 ЗК України щодо системності несплати орендної плати як підстави для розірвання спірного договору.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі в частині розірвання договору оренди земельної ділянки є обґрунтованими, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог у цій частині.

В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено та колегією суддів, відповідно до ст.. 303 ЦПК України не переглядається.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 04 червня 2015 року у цій справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині наступного змісту:

«Розірвати договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація-Плюс» від 02 листопада 2009 року, зареєстрований Оріхівським районним відділом Запорізької регіональної філії державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» 19.10.2010 року за №60.»

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: