У х в а л а

іменем україни

20 травня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3, третя особа - приватне акціонерне товариство «Турбота», про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Турбота» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2013 року, додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 04 червня 2013 року між ОСОБА_3 та акціонерним комерційним банком «Форум» (далі - АКБ «Форум»), правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі у розмірі 1 700 000 доларів США зі строком повернення кредиту не пізніше 03 червня 2013 року, а позичальник зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 13,5 % річних; повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитними коштами визначено щомісячними платежами. 18 листопада 2011 року між кредитором та позичальником було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору від 04 червня 2008 року, відповідно до умов якого сторони домовилися провести реструктуризацію кредитної заборгованості позичальника шляхом приєднання до суми кредиту 50 % несплачених процентів за користування кредитними коштами в іноземній валюті, нарахованих за період з грудня 2010 року по листопад 2011 року. Крім того, додатковим договором № 1 було змінено валюту зобов'язання за кредитним договором з долара США на гривню шляхом проведення конвертації залишку заборгованості в сумі 1 248 881,78 доларів США за курсом 8,03 грн. за 1 долар США, що становила 10 028 520,70 грн. Також додатковим договором № 1 змінено строк дії кредитного договору до 03 червня 2021 року та збільшено розмір відсотків, які зобов'язався сплачувати позичальник за користування кредитними коштами, до 14,5 % річних. Оскільки позичальником порушувався порядок повернення кредиту та порядок сплати процентів і належним чином не виконуються умови вищевказаного договору, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2013 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 628 536,14 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» пеню за кредитним договором у розмірі 82 831,42 грн.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі приватне акціонерне товариство «Турбота», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вірно виходив із того, що відповідачем порушено передбачений кредитним договором, з урахуванням внесених додатковим договором змін, порядок погашення заборгованості, у зв'язку з чим у ОСОБА_3 виникла заборгованість перед банком. Крім того, безпідставними є посилання відповідача на дію світової фінансової кризи, як на істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладені договору, оскільки вказана обставина не може бути підставою для перерахунку заборгованості за кредитним договором у спірних правовідносинах.

Такі висновки колегія суддів вважає правильними і такими, що узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Установлено, що 04 червня 2008 року між АКБ «Форум», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 1 700 000 доларів США зі строком повернення кредиту не пізніше 03 червня 2013 року, а позичальник зобов'язався сплачувати відсотки за користування ним у розмірі 13,5 % річних.

18 листопада 2011 року між кредитором та позичальником укладено додатковий договір № 1, відповідно до умов якого сторони домовилися провести реструктуризацію кредитної заборгованості позичальника шляхом приєднання до суми кредиту 50 % несплачених процентів за користування кредитними коштами в іноземній валюті, нарахованих за період з грудня 2010 року по листопад 2011 року.

Крім того, відповідно до п. 1 додаткового договору № 1 змінено валюту зобов'язання за кредитним договором з долара США на гривню шляхом проведення конвертації залишку заборгованості в сумі 1 248 881,78 доларів США за курсом 8,03 грн. за 1 долар США, що становила 10 028 520,70 грн.

Додатковим договором № 1 було також змінено строк дії кредитного договору, а саме продовжено його до 03 червня 2021 року та збільшено розмір відсотків, які зобов'язувався сплачувати позичальник за користування кредитними коштами до 14,5 % річних.

Відповідно до п. 2.3. кредитного договору, до якого додатковим договором № 1 були внесені зміни, позичальник здійснює повернення основної заборгованості по кредиту частинами, протягом кожного місяця, з грудня 2011 року в сумі не менше 87 205 грн.

Банком умови кредитного договору були виконані належним чином - відповідачеві були надані кредитні кошти у розмірі, визначеному умовами договору, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до змісту статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Разом з тим, відповідач умови вищевказаного договору належним чином не виконував, в зв'язку із чим станом на 16 січня 2013 року ним були порушені умови кредитного договору щодо порядку сплати кредиту та нарахованих відсотків.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Згідно довідки, наданої представником позивача заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором станом на 22 травня 2013 року складала: прострочена заборгованість по виплаті кредиту - 1 108 378, 96 грн., поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 8 546 035,70 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 974 121,48 грн.

Під час розгляду справи апеляційним судом відповідач звернувся до суду із клопотанням про призначення економічної експертизи. Свої вимоги обґрунтовував тим, що остаточний законний розмір заборгованості за кредитним договором не визначений відповідно до чинного законодавства, таке визначення потребує спеціальних знань у галузі економічних та кредитно-фінансових операцій, а тому, з метою ухвалення законного та обґрунтованого рішення, у справі має бути призначена вказана експертиза.

Згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою апеляційного суду від 27 лютого 2014 року у справі призначено економічну експертизу, за результатами проведення якої експертом надано висновок від 31 липня 2014 року.

Апеляційний суд, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вірно виходив із того, що висновок проведеної у справі експертизи підтвердив правильність висновків суду першої інстанції з приводу визначення розміру заборгованості, що підлягала стягненню з відповідача на користь позивача.

Також апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що посилання відповідача на дію світової фінансової кризи, як на істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладені договору, не може бути підставою для перерахунку заборгованості за кредитним договором.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків місцевого та апеляційного судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування цими судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Турбота» відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2013 року, додаткове рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2013 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька

Судді: М.К. Гримич

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська