Справа № 707/6521/2012
У Х В А Л А

Іменем України

10 липня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Мукачівського міського комунального підприємства «Ремонтно-будівельне управління» на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 жовтня 2012 року за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Мукачівського міського комунального підприємства «Міська служба пасажирських перевезень», Мукачівського міського комунального підприємства «Ремонтно-будівельне управління», третя особа без самостійних вимог - Територіальна державна інспекція праці в Закарпатській області, про визнання наказу незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, ОСОБА_4 і ОСОБА_3 звернулися у суд із позовом до Мукачівського міського комунального підприємства «Міська служба пасажирських перевезень» (надалі - Відповідач) і Мукачівського міського комунального підприємства «Ремонтно-будівельне управління» (надалі - Співвідповідач) у липні 2012 р.

Після зміни предмету позовних вимог остаточно просили визнати незаконними та скасувати наказ № 8 від 31.05.2012 р. про їх звільнення з роботи за ст. 40 ч.1 КЗпП України, зобов'язати Відповідача чи належного правонаступника поновити їх на роботі за попередніми посадами, виплатити їм середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу та затримки розрахунку при звільненні за період з 31.05.12 р. по 03.08.12 р.

На обґрунтування зазначали, що Відповідачем їх незаконно було звільнено з роботи в зв'язку з реорганізацією підприємства, оскільки зміна підпорядкованості не припиняє дії трудового договору.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 13.11.12 р. позов задоволено частково: визнано незаконними та скасовано наказ директора Мукачівського міського комунального підприємства «Міська служба пасажирських перевезень» № 8 від 31.05.2012 р. в частині звільнення із 31.05.12 р. ОСОБА_2 з роботи за посадою старшого диспетчера, ОСОБА_3 - з посади диспетчера, та ОСОБА_4 - з посади бухгалтера-касира; поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого диспетчера, а ОСОБА_3 - на посаді диспетчера Співвідповідача, з 31.05.12 р.; змінено запис у трудовій книжці ОСОБА_4 від 31.05.12 р. «звільнена з роботи з посади бухгалтера-касира згідно ст. 40 п.1 КЗпПУ» та записати в трудову книжку «звільнена з роботи по ст. 40 п.1 КЗпПУ в зв'язку зі скороченням чисельності працівників»; стягнуто зі Співвідповідача на користь ОСОБА_2 3139.66 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 6393.79 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнуто зі Співвідповідача на користь ОСОБА_3 6181.54 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнуто зі Співвідповідача на користь ОСОБА_4 4206.70 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 2065.70 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні; вирішено питання судових витрат; рішення у частині поновлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає негайному виконанню.

Апелянт просить скасувати дане рішення та увалити нове про відмову в позові у зв'язку з порушенням судом норм процесуального та матеріального права. Посилається на дотримання трудового законодавства при звільненні позивачів. Указує на пропуск позивачами строку звернення до суду, оскільки такі одержали копію трудової книжки 31.05.2012 р.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до вимог ч.2, ч.3 ст. 36 цього Кодексу зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У випадку зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП).

За правилами ч.2 ст. 40 КЗпП звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

Аналогічні роз'яснення містяться також у п.19 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.92 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням 20 позачергової сесії 6 скликання Мукачівської міської ради № 437 від 23.12.11 р. «Про реорганізацію комунальних підприємств» було вирішено реорганізувати Мукачівське міське комунальне підприємство «Міська служба пасажирських перевезень» шляхом приєднання до Мукачівського міського комунального підприємства «Ремонтно-будівельне управління», яке визнано правонаступником усіх майнових і немайнових прав і обов'язків приєднаного підприємства відповідно до передавального акту з моменту внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про припинення діяльності останнього (т.1, а.с.30).

За повідомленням державного реєстратора запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи (Мукачівського міського комунального підприємства «Міська служба пасажирських перевезень») внесено 11.09.12 р. (т.1, а.с.223).

ОСОБА_2 працював у Відповідача на посаді старшого диспетчера з 02.01.02 р., ОСОБА_3 - на посаді диспетчера з 13.08.02 р., а ОСОБА_4 - на посаді бухгалтера-касира з 28.01.03 р. (т.1, а.с.12-16). Наказами Відповідача від 29.01.12 р. і від 03.02.12 р. «Про зміну в організації виробництва та звільнення працівників підприємства» позивачі повідомлялися про наступне вивільнення, а наказом № 8 від 31.05.12 р. були звільнені з роботи на підставі ст. 40 п.1 КЗпП - у зв'язку з реорганізацією (а.с.4, 28-29).

Оскільки факту скорочення чисельності або штату працівників у Відповідача не було (зворотних даних немає) і питання переведення позивачів за їх згодою на іншу роботу ним не розглядалося, то висновок суду першої інстанції про порушення трудових прав позивачів є цілком правильним. Доводи апеляційної скарги щодо законності звільнення не заслуговують на увагу.

Також безпідставним є посилання апелянта на пропуск позивачами місячного строку для звернення до суду із зазначенням, що трудові книжки позивачі отримали 31.05.2012 р., в Книзі обліку руху трудових книжок наявні лише підписи позивачів про їх отримання, без зазначення дати (т.1 а.с.151).

При цьому матеріали справи містять заяви позивачів від 06.06.2012 року з проханням видати їм трудові книжки (т.1 а.с.17-19).

Таким чином матеріали справи не дають можливості достеменно встановити дату видачі позивачам трудових книжок, а тому, виходячи з принципу трудового законодавства згідно якого обов'язок доведення правомірності звільнення лежить на роботодавцеві - дані доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню.

Таким чином доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Мукачівського міського комунального підприємства «Ремонтно-будівельне управління» відхилити .

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач:

Судді: