Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/4773/15-ц
провадження № 2/369/2316/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.06.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Рябець А.В..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Після настання строку повернення боргу-30 грудня 2012 року, вона особисто багато разів зверталась до ОСОБА_2, неодноразово йому телефонувала з проханням повернути борг, і саме її наполегливі звернення змушували мабуть його тільки у 2014 році сплатити їй вказану частину коштів у розмірі 7000 доларів США.
Однак, її очікування того, що він виконає добровільно свої зобов»язання у повному обсязі, як зазначалось ним особисто у розписці, були марними. ОСОБА_2 до даного часу свої зобов»язання по поверненню коштів не виконав, борг їй не повернув. Крім того, ОСОБА_2 став переховуватись і уникати з нею спілкування.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 528 250 грн., що еквівалентно 25 000 доларів США, проценти за прострочення виконання зобов»язання в розмірі 37 180 грн. 67 коп., а всього-565 430 грн. 67 коп. і понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1000 грн..
У судове засідання позивач ОСОБА_1 і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, суду надана заява представника позивача, у якій він позов підтримав і просив його задовольнити та розглянути справу у відсутності позивача і представника позивача.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки представник позивача у поданій до суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, з»ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
З матеріалів справи вбачається, що за договором позики ОСОБА_2 16 грудня 2011 року взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 32 доларів США і зобов»язався повернути борг в повному обсязі до 30 грудня 2012 року, про що видав письмову розписку. Зазначена письмова розписка була написана ОСОБА_2 в присутності і з дозволу його дружини ОСОБА_3 і двох свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, відомості про яких вказано у тексті боргової розписки із зазначенням їх паспортних даних. Як вказувала позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, протягом всього часу користування позиченими коштами ОСОБА_2 повернув їй частину позичених коштів у розмірі 7000 доларів США, і на даний час сума боргу складає 25 000 доларів США. Саме ця сума боргу залишилась неповернутою і за офіційним курсом НБУ становить 528 250 грн.. Як зазначала позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 до даного часу борг в добровільному порядку не повернув.
Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1000 грн. слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1, та 2 654 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за договором позики від 16 грудня 2011 року 528 250 грн., що еквівалентно 25 000 доларів США, три проценти річних за прострочення виконання зобов»язання в розмірі 37 180 грн. 67 коп., а всього-565 430 грн. 67 коп., та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 000 грн..
Стягнути з ОСОБА_2 2 654 грн. судового збору на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.