Ухвала

іменем україни

03 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної О.О., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_5, Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області, третя особа - Реєстраційна служба Лубенського міськрайонного управління юстиції, про скасування рішення та державного акта на право власності на землю, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 03 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила скасувати рішення позачергової 24-ї сесії 6-го скликання Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області від 03 лютого 2012 року «Про розгляд та затвердження технічної документації та зміну рішень «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку» та виданий на його основі державний акт на право власності на земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_2. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, якою вона фактично користується та у 2013 році вирішила приватизувати. Рішенням позачергової 47-ї сесії 6-го скликання Засульської сільської ради від 06 грудня 2013 року їй надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,25 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, яка перебуває у власності Засульської сільської ради. Крім того, на її замовлення було виготовлено технічну документацію із землеустрою. Проте під час встановлення меж було виявлено, що без її відома та згоди батько відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6 у 2012 році приватизував суміжну земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 Вказана земельна ділянка була самовільно збільшена за рахунок земельної ділянки позивача на підставі рішення позачергової 24-ї сесії 6-го скликання Засульської сільської ради від 03 лютого 2012 року «Про розгляд та затвердження технічної документації та зміну рішень «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку», внаслідок чого ділянка позивача зменшена на 0,0134 га і в її користуванні залишилася площею 0,2366 га. За захистом свого права звернулася до суду з указаним позовом.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 січня 2015 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 03 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позову й ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив з недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Суд правильно виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження своїх доводів про протиправне збільшення земельної ділянки відповідача за рахунок її земельної ділянки, зокрема земельно-кадастрової документації, або інших належних доказів, які б підтверджували перенесення межі ОСОБА_6

При цьому, апеляційний суд встановив, що спір між сторонами у справі виник щодо розташування межі між будинковолодіннями, яку, на думку позивача, переніс ОСОБА_6, чим на 0,093 га зменшив фактичну площу земельної ділянки позивача, однак, як встановив суд, ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 158 ЗК України до органів місцевого самоврядування з цим питанням не зверталася, чим порушила порядок розгляду спорів вказаної категорії.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення в межах заявлених позовних вимог, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України це рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

В.М. Коротун