Справа № 686/5110/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого - судді Продан Б.Г., при секретарі Дорош Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Лізинг Україна», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ТОВ «Порше Лізинг Україна», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В підтвердження позовних вимог пояснює, що 25.11.13р. між сторонами було укладено договір про фінансовий лізинг за № 00009065. Даний договір за своєю природою є змішаним договром, який містить елементи договру оренди (найм) та договору купівлі-продажу в кредит з розстроченням платежу.

Відповідно до вимог ст. 806 ч. 2 ЦК України, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм(оренду) з врахуванням особливостей, встановлених цим пераграфом та законом. Згідно ч. 2 ст. 799 ЦК України встановлено, що договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Про те договір лізингу, який укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Лізинг Україна» нотаріально посвідченим не був, тому в силу ст. 220 ч. 1 ЦК України є нікчемним.

Крім цього, укладений договір між сторонами від 25.11.13р. у частині купівлі-продажу автомобіля безспірного порядку повернення автомобіля не передбачає, в частині оренди (найму) автомобіля є нікчемним. Навіть якщо урахувати положення підпунту 13.1 п. 13 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, якими урегульовані питання вилучення об»єкту лізингу, то позивач зобов»язаний повернути автомобіль відповідачу у випадках: дострокового закінчення строку лізингу; розірвання контракту, крім випадків, коли позивач набуває право власності на об»єкт лізингу відповідно до умов контракту. В даному випадку строк договору не закінчився, договір про купівлю-продаж автомобіля в установленому порядку не розірвано.

17.03.14р. ТОВ «Порше Лізинг Україна» відмовилося від договору у повному обсязі, про що повідомило позивача листом від 17.03.14р. за вихідним № 00009065.

Відповідно до вимог ст. 653 ч. 2 ЦК України, у разі розірвання договору, зобов»язання сторін припиняються. Про те, виконавчий напис нотаріуса від 09.02.15р. було вчинено на тій підставі, що за період з 16.07.14р. по 16.10.14р. ОСОБА_1 заборгував ТОВ «Порше Лізин Україна» 70595 грн. несплачених лізингових платежів та 3065 грн. штрафних санкцій. Нарахування платежів по виконавчому напису нотаріуса відбулося після того, як договір було розірвано.

В судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав і просить позов задоволити, пояснивши суду, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вимог діючого законодавства, зокрема: ЗУ «Про нотаріат», Постанови КМ України № 1172 від 29.06.99р., Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12р.

Представник відповідача проти позову заперечує, пояснивши суду, що виконавчий напис нотаріуса було вчинено відповідно до вимог закону. Так між сторонами було укладено 25.11.13р. договір про фінансовий лізинг відповідно до вимог ст. 806 ЦК України. За даним договором позивач право власності міг набути тільки після сплати всіх платежів і після цього сторони мали підписати додаткову угоду до договору. Договір купівлі-продажу між сторонами не укладався. За своєю природою договір про фінансовий лізинг не є договором купівлі-продажу. За договором у позивача станом на 16.10.14р. виникла заборгованістья, яка склала 70595 грн. Крім цього, позивачу було нараховано штрафні санкції в сумі 3065 грн. 31 коп. які передбачені договром. Загальний розмір заборгованості станом на 16.10.14р. становив 82008 грн. 71 коп. На дану суму і було вчинено виконавчий напис нотаріуса.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так в судовому засіданні об»єктивно встановлено що між сторонами 25.11.13р. було укладено договір про фінансовий лізинг за № 00009065.

09.02.15р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис нотаріуса, яким зобов»язано ОСОБА_1 повернути ТОВ «Порше Лізинг Україна» автомобіль VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, шасі (кузов, рама) - WVGZZZ7PZED020714, 2013 року виробництва, д/з АА 8998 ОЕ, вартістю 926043 грн.

Відповідно до вимог ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», визначено, що нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, а перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМ України № 1172 від 29.06.99р. Для одержанння виконавчого напису нотаріуса про повернення об»єкту лізингу необхідно подати: оригінал договору лізингу; засвідчену лізингодавцем копію рахунку, напрвленого лізингоодержувачу з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення.

Однак, при вчиненні виконавчого напису, копія рахунка, направленого лізингоодержувачу, нотаріусом не витребовувалась. Замість цього, нотаріусом долучено виписку з особового рахунку боржника (лізингоодержувача) із зазначенням сум сплачених коштів з відміткою відповідача про те, що станом на 06.02.15р. рахунки не сплачені.

Позивач копію рахунку не отримував, і цим самим був позбалений можливості заперечувати проти нарахованої заборгованості. Заборгованість позивачу була нарахована за період з 16.07.14р. по 16.10.14р., тоді як відповідач своїм листом від 17.03.14р. повідомив позивача про розірвання договору про фінансовий лізинг, який був укладений 25.11.13р. Тому суд вважає, що заборгованість не є безспірною.

Також зазначена у заяві ТОВ «Порше Лізинг Україна» сума заборгованості не відповідає внесеним до виконавчого напису відомостям, зокрема зазначено про суму штрафних санкцій за прострочення платежів та витрати, понесені лізингодавцем за повернення простроченої заборгованості.

За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства. Тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 214; 215 ЦПК України; ст. 806 ЦК України; ЗУ «Про фінансовий лізинг»; ЗУ «Про нотаріат», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 № 161 від 09.02.2015р. про зобов»язання ОСОБА_1 повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» автомобіль.

На рішення суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: