Номер провадження: 22-ц/785/3911/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі - Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерного банка "Південний" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

13.10.2014 року, публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Південний" (далі-Банк) звернулось із позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором , і, остаточно уточнивши вимоги, просив стягнути заборгованість станом на 02.02.2015 року у сумі 11 499,42 євро.

Позов обгрунтовано тим, що 31.03.2008 року між Банком і ОСОБА_3 укладено кредитний договір за умовами якого ОСОБА_3отримала кредит у сумі 26 000 євро на строк до 30.03.2015 року зі сплатою 13% за користування кредитом. Крім того, 31.03.2008 року, у забезпечення виконання зобов'язання, між Банком і ОСОБА_4укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язалась солідарно із ОСОБА_3відповідати за неналежне виконання умов зобов'язання за кредитним договором, як по сплаті основного боргу за кредитом у розмірі неповернутої у термін суми кредиту, так і по сплаті неустойки у вигляді штрафа, пені й збитків.

Посилаючись на те, що позичальник ОСОБА_3 порушила умови зобов'язання і допустила заборгованість зі сплати кредиту, відсотків та пені, Банк просив позов задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_3позов не визнала.

Відповідачка ОСОБА_4не приймала участі у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 05.03.2015 року позов задоволено: суд стягнув з відповідачів у солідарному порядку заборгованість у сумі 11 499,28 євро, з яких 7 982,28 євро заборгованість за кредитом, 687,59 заборгованість по відсоткам, 1 075,94 євро пеня за прострочення кредиту і 1 753,1 євро штраф за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на незаконність рішення суду, зокрема на: порушення підсудності справи; невідповідність валюти зобов'язання вимогам закону; порушення строків позовної давності стосовно вимог про стягнення неустойки; невідповідність кредитного договору вимогам Закону України "Про захист прав споживачів"; необгрунтованість збільшення Банком процентної ставки.

У засіданні колегії суддів: представник ОСОБА_3скаргу підтримала; представник Банка скаргу не визнала.

Відповідачі ОСОБА_3.і ОСОБА_5.у засідання колегії суддів не з'явились.

Рішення суду першої інстанції у частині підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

Згідно зі ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права.

Позивач, остаточно уточнивши вимоги, просив стягнути з позичальника і його поручителя за кредитним договором і договором поруки від 31.03.2008 року станом на 02.02.2015 року заборгованість у сумі 11 499,42 євро, з яких: 7 928,28 євро прострочена заборгованість за кредитом, 687,69 євро відсотки за користування кредитними коштами; 1 075,94 євро пеня за прострочення повернення кредиту і 1 753,61 євро штраф за прострочення сплати відсотків за користування кредитним коштами (а.с.2-7,136,137 т.1).

Суд, задовольняючи позов, виходив з того, між сторонами існують зобов'язання з кредитного договору і договору поруки, зобов'язання належним чином не виконувались позичальником та його поручителем, має місце заборгованість з повернення кредиту та сплати відсотків, яка підлягає стягненню у солідарному порядку.

Висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону - ст.ст. 525,526,530,549,553,554,610,611, 612,1046-1049,1054 ЦК України.

Встановлено, що 31.03.2008 року між Банком і ОСОБА_3укладено кредитний договір за умовами якого Банк надав ОСОБА_3кредит у сумі 26 000 євро на строк до 30.03.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом - 13% річних. 31.08.2008 року між Банком та ОСОБА_3укладено іпотечний договір, яким забезпечено виконання кредитного договору шляхом передачі в іпотеку квартири АДРЕСА_1 26.11.2012 року між Банком і ОСОБА_3 укладено додаткову угоду до кредитного договору, якою було змінено графік повернення кредиту. Крім того, у забезпечення виконання кредитного договору, між Банком та ОСОБА_4 31.03.2008 року і 26.11.2012 року укладені договори поруки, за умовами яких ОСОБА_4 зобов'язалась солідарно відповідати за невиконання чи неналежне виконання ОСОБА_3 умов основного зобов'язання (а.с.8-32,49-51,103-109, 211-213).

Оскільки позичальник належним чиному не виконувала зобов'язання, допустила заборгованість з поверення кредиту та сплати відсотків, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позову про стягненя заборгованості з позичальника і його поручителя.

Доводи представника ОСОБА_3про те, що: договору поруки від 31.03.2008 року між Банком та ОСОБА_4 не існує; Банк належним чином не сплатив судовий збір за подачу позову і під час уточнення позовних вимог; судом порушені вимоги щодо підсудності справи; зобов'язання укладені в іноземній валюті, що є порушенням ст. 533 ЦК України та ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів"; заборгованість по кредиту не доведена; пеню і штраф стягнуто з порушенням строків позовної давності; відсутні підстави для солідарної відповідальності, - не заслуговують на увагу виходячи із наступного.

Суду апеляційної інстанції надано договір поруки від 31.03.2008 року, укладений між Банком та ОСОБА_4 (а.с.211-213).

Відповідно до ст. 6 ч.2 п.п1,2 Закону України "Про судовий збір", позивач здійснював сплату судового збору за подачу позовної заяви до суду, а також під час уточнення позовних вимог (а.с.1,87,135).

Позов подано до Київського районного суду з дотриманням вимог ст. 110 ЦПК України, за вибором позивача, оскільки у даному випадку, один із відповідачів зареєстрований у Київському районі м. Одеси, крім того, п.6.2 кредитного договору визначено, що місцем виконаня договору є офіс Банку, який також розташований у Київському районі м. Одеси.

Позивач, як Банк, має банківську ліцензію і письмовий дозвіл на здійснення ним операцій з валютними цінностями, такі дозволи Банк мав й на час укладення кредитного договору, договору поруки та іпотечного договору.

Стаття 11 ч.1 Закону України "Про захист прав споживачів", якою заборонено надання кредиту в іноземній валюті на території України набула чинності з 22.09.2011 року, тобто більше як через три роки після укладення правочинів, що є предметом розгляду у даній справі.

Заборгованість позичальника по кредиту у сумі 7 982,28 євро доведена витягом із позичкового рахунка НОМЕР_1 та витягом з рахунку обліку простроченої заборгованості за кредитом НОМЕР_2, які є первинними документами бухгалтерського обліку і підтверджують наявність заборгованості позичальника перед Банком (а.с.33-47).

Відповідачка, всупереч ст. 60 ЦПК України, належними та допустимими доказами не спростувала факту заборгованості за кредитом.

Згідно розрахунку Банка від 06.02.2015 року, пеня і штраф розраховані за період з 03.02.2014 року по 02.02.2015 року, тобто у межах строку позовної давності, визначеного ст. 258 ЦК України (а.с.139).

У даному випадку боржник і поручитель, відповідно до ст. 554 ЦК України, відповідають перед кредитором як солідарні боржники, оскільки договором поруки від 31.03.2008 року між Банком та ОСОБА_4не встановлена додаткова /субсидіарна/ відповідальність поручителя.

Інших, правових доводів, апеляційна скарга не містить.

В апеляційній скарзі поставлено питання про скасування рішення суду у повному обсязі, зокрема, відносно поручителя ОСОБА_4

Між тим, в силу ст. 11 ч. 2 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

ОСОБА_4 не уповноважувала ОСОБА_2на представництво її інтересів у суді, зокрема на подачу апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів перевірила законність і обгрунтованість рішення суду стосовно ОСОБА_3, представником якої є ОСОБА_6

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення заборгованості з позичальника ОСОБА_3, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду у частині - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 березня 2015 року у частині стягнення у солідарному порядку зі ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором, а також стягнення судового збору - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська Н.Д. Плавич