ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/172/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Радченко Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві КОРЕЦЬКОЇ О.М., суд -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_2 в порядку ст. 383 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві КОРЕЦЬКОЇ О.М. Мотивуючи свої вимоги тим, що державним виконавцем у порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», у супереч змісту рішенням суду та змісту виконавчих листів, виданих 25 березня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва про: 1) стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2014 року й до досягнення нею повноліття; 2) стягнення з нього на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини від доходу щомісячно на період навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою ОСОБА_7 23-х років, починаючи з 21.05.2014 року. Так, в постанові державний виконавець від 26.03.2015 року вказав проводити стягнення за місцем роботи боржника з розрахунку 50% з усіх видів доходу (заробітної плати) щомісячно: 16, 67% - поточні аліменти та 33, 33% - рахунок погашення заборгованості, яку головному бухгалтеру нараховувати відповідно до заробітної плати боржника з 21.05.2014 року. Після погашення заборгованості проводити стягнення 1/6 частини всіх видів доходів (заробітної плати) боржника, щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_3. Ввважає, що державним виконавцем порушено п.4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» й не враховане максимальне 50% обмеження стягнення по заробітній платі; безпідставно надано розпорядження стягувати заборгованість по аліментам, оскільки він у добровільному порядку перераховував кошти в рахунок аліментів на розрахунковий рахунок стягувача й ці кошти державним виконавцем не враховані; всупереч рішення суду про стягнення з нього на користь повнолітньої дочки аліментів на період її навчання, державний виконавець самостійно визначив період стягнення аліментів - до досягнення нею 23 - річного віку - ІНФОРМАЦІЯ_3, що є підставою для визнання дій протиправними та скаування оскаржуваних постанов, й зобов»язання здійснити розрахунок заборгованості з урахуванням проведених ним переказів через банківські установи.

В судовому засіданні скаржник та його представник ОСОБА_6, діючий на підставі договору про надання правової допомоги від 04 грудня 2013 року (а.с.19), скаргу підтримав з тих же підстав та просив її задовольнити, тим самим, поновивши права скаржника в межах виконавчого провадження.

В судове засідання державний виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа (а.с.20).

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати скаргу за відсутності державного виконавця на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, й за погодженням скаржника.

Вислухавши скаржника, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги із наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві КОРЕЦЬКОЇ О.М. знаходиться два виконавчих листи, виданих 25 березня 2015 року Дарницьким районним судом м. Києва про: 1) стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.05.2014 року й до досягнення нею повноліття; 2) стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини від доходу щомісячно на період навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою ОСОБА_7 23-х років, починаючи з 21.05.2014 року.

Постановою держаного виконавця від 26.03.2015 року про звернення стягнення на заробітку плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів в розмірі 1/6 частини постановлено проводити стягнення за місце роботи боржника з розрахунку 50% з усіх видів доходу (заробітної плати) щомісячно: 16, 67% - поточні аліменти та 33, 33% - рахунок погашення заборгованості, яку головному бухгалтеру нараховувати відповідно до заробітної плати боржника з 21.05.2014 року. Після погашення заборгованості проводити стягнення 1/6 частини всіх видів доходів (заробітної плати) боржника, щомісячно до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7-8).

Скаржник ввважає, що державним виконавцем порушено п.4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» й не враховане 50% максимальне обмеження стягнення по заробітній платі; безпідставно надано розпорядження стягувати заборгованість по аліментам, оскільки він в добровільному порядку перераховував кошти в рахунок аліментів на розрахунковий рахунок стягувача й ці кошти державним виконавцем не враховані; всупереч рішення суду про стягнення з нього на користь повнолітньої дочки аліментів на період її навчання, державний виконавець самостійно визначив період стягнення аліментів - до досягнення нею 23 - річного віку - ІНФОРМАЦІЯ_3, що є підставою для визнання дій протиправними та скаування оскаржуваних постанов, й зобов»язання здійснити розрахунок заборгованості з урахуванням проведених ним переказів через банківські установи.

Проте, з такою позицією погодитися не можна, оскільки за наявності вказаного рішення суду та такого змісту редакції його резолютивної частини, й з урахуванням наявної заборгованості по аліментам та визначений період стягнення такої заборгованості, який носить тимчасовий характер, державний виконавець діяв відповідно до повноважень та вимог Закону України «Про виконавче провадження» й з урахуванням 50% максимального обмеження стягнення по заробітній платі.

Рішення суду є обов"язковим до виконання. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст.11 вказаного Закону).

Належних та допустимих доказів про те, що державним виконавцем безпідставно надано розпорядження стягувати зі скаржника заборгованість по аліментам, оскільки він у добровільному порядку перераховував кошти в рахунок аліментів на розрахунковий рахунок стягувача й ці кошти державним виконавцем не враховані, скаржник не надав, а тому такі доводи є необгрунованими й такими, що не підлягають задволенню.

Позиція скаржника про те, що з вказаних ним підстав дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є безпідставним.

Відповідно, судом встановлена правомірність дій державного виконавця, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.

Будь-які докази, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавста прав боржника, як сторони виконавчого провадження, щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір». За таких підстав, приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення 88 ЦПК України й компенсувати за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 386, 387, 388 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

У задововоленні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві КОРЕЦЬКОЇ О.М., відмовити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Коренюк А.М.