Справа № 455/55/15 Головуючий у 1 інстанції: Ференц О.І.
Провадження № 22-ц/783/4208/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В. ,

суддів: Приколоти Т.І. Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4 на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Новоміської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, Старосамбірської районної державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, Старосамбірська державна нотаріальна контора, Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Відділ Держземагентства у Старосамбірському районі Львівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом, та просив: визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 площею 65.2 кв. м. (житлова площа 45.6 кв. м.), літню кухню площею 25.8 кв. м., з верандою площею 6.5 кв. м., сарай площею 9.0 кв. м., погріб площею забудови 34.8 кв. м., стайню площею забудови 26.9 кв. м., стодолу площею забудови 18.3 кв. м., сарай площею забудови 36.0 кв. м., вбиральню, колодязь, огорожу, відмостку, право на земельну частку (пай) площею 2.0 га та 1.35 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоміської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, посвідчених сертифікатом на право на земельну частку ( пай) серії НОМЕР_1 і серії НОМЕР_2 ( зареєстрованих 25.06.1997 р. і 23.10.1996 р. у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_3 і за НОМЕР_4). Свої позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_6, яка проживала до дня смерті у АДРЕСА_1. На час смерті матері з нею проживав його батько ОСОБА_7, який фактично прийняв спадщину після смерті дружини. ІНФОРМАЦІЯ_2. його батько помер, не переоформивши на себе спадкове майно. Єдиними спадкоємцями майна його батьків є він та його рідний брат ОСОБА_5, який в установленому законом порядку подав нотаріально посвідчену заяву про відмову від своєї частки у спадковому майні. Оскільки внутрішня площа будинку за технічним паспортом МБТІ не співпадає на 0.2 м. кв. з даними, занесеними у Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08.08.2006р. та витяг про реєстрацію права власності НОМЕР_5, а також є різниця у даних про житлову площу, виникла необхідність у приведенні всіх даних садиби АДРЕСА_1 до їх фактичних значень шляхом визнання права власності на відповідне нерухоме майно. Позивач зазначав, що спадщину після смерті батька прийняв фактично, так як в шестимісячний строк з дня смерті батька вступив в управління і володіння спадковим майном по факту її прийняття. Щодо успадкування прав на земельну частку (пай) зазначав, що у звязку із відсутністю порядку видачі нового сертифікату спадкоємцю тієї особи, яка мала право на земельну частку (пай), тому належним способом захисту прав спадкоємця є його звернення з позовною вимогою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

15.04.2015р. представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_8 подав суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просив суд визнати за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після смерті батьків право на земельну частку (пай) площею 2.0 і 1.35 в умовних кадастрових гектарах, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоміської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, посвідчених сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 і серії НОМЕР_2 ( зареєстрованих 25.06.1997 р. і 23.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_3 і за НОМЕР_4).

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 квітня 2015 року у задоволені позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови про визнання в порядку спадкування за законом за ОСОБА_4 права на земельну частку (пай) і ухвалити нове рішення по суті позовної вимоги про визнання в порядку спадкування за законом за ОСОБА_4 права на земельну частку ( пай) площею 2,0 і 1, 35 в умовних кадастрових гектарах, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новоміської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, посвідчених сертифікатом на право на земельну частку ( пай) серії НОМЕР_1 і серії НОМЕР_2 ( зареєстрованих 25.06.1997 р. і 23.10.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_3 і за НОМЕР_4). Стверджує, що земельний пай не є майном, а лише правом на встановлення в майбутньому майна спадкоємцем зі всіма характеристиками, присутніми найму, тому вимагати відмови нотаріуса на нематеріальні обєкти не потрібно. На підставі вимог пункту 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів оформлених відповідно до ст. 19 ЗУ «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та витягу з Державного земельного кадастру, однак земельний пай не може бути внесений ні до державного земельного кадастру, ні до реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних мотивів.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не склавши за життя заповіту, належало право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності ААГ «Новоміське» розміром 2.0 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) , згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_1.

Спадщину після її смерті, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв ОСОБА_7, її чоловік та батько позивача, оскільки він постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_7 належним чином не оформив. Окрім спадкового майна ОСОБА_6, ОСОБА_7 належало також право на на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності ААГ «Новоміське» розміром 1.35 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) , згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії НОМЕР_2. ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_7 помер, не склавши за життя заповіту. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом його майна є його діти - позивач та третя особа ОСОБА_5 Останній 15.02.2011 р. подав нотаріально завірену заяву про те, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті його батьків, проте він претензій до часток спадкового майна не має, і не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_4 , позивачу у справі. ОСОБА_4 фактично спадщину після смерті батька прийняв, що підтверджується довідкою Новоміської сільської ради Старосамбірського району № 938 від 05.11.2014 р. ( а.с. 15). ОСОБА_4 оформив заяву про прийняття спадщини після смерті батька-ОСОБА_7., проте не подав її у нотаріальну контору , про що зазначив у поданому позові ( а.с. 3).

Суд першої інстанції послався на п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» , згідно якої за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. А також зазначив, що як вбачається із копії спадкової справи , заведеної після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2., державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори не приймалося рішення про відмову ОСОБА_4 - позивачу справі, свідоцтва про право на спадщину після смерті батька (с.а. 35-49), та, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутня відмова нотаріуса у видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_7 суд першої інстанції визнав , що поданий позивачем позов є передчасним і таким, що не підлягає до задоволення, з огляду на відсутність будь-яких порушень , невизнання чи оспорювання прав, свобод та інтересів позивача.

Колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду про відсутність підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги розглядає як такі, що не можуть слугувати підставою для скасування оскарженого рішення, з огляду на наступне.

У відповідності до роз»яснень, наведених у пункті 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Зважаючи на те, що позивачем не зазначено про відсутність у нього сертифікатів на ім»я спадкодавців про право на земельну частку (пай) , водночас позивачем долучено до матеріалів цієї справи копії сертифікатів про право на земельну частку (пай) :

Серії НОМЕР_1 на ім»я ОСОБА_6, зареєстрованого 25 червня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_3 (а.с.19););

Серії НОМЕР_2 на ім»я ОСОБА_7, зареєстрованого 23 жовтня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за НОМЕР_4 (а.с.18),-

то отже, сертифікати про право на земельну частку (пай) спадкодавців не були ні втрачені , ні пошкоджені і знаходяться у позивача. Про те, що оригінали цих сертифікатів знаходяться у позивача, визнали його представники у судовому засіданні 11.06.2015 року;

окрім цього позивачем не надано у цій справі доказів, які б свідчили про те, що йому було відмовлено в оформленні спадкових прав на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку;

а також не надано доказів, які б підтверджували ту обставину, що позивач, який на час смерті спадкодавця - ОСОБА_7 не проживав постійно із спадкодавцем, у відповідності до ч.1 ст. 1269 ЦК України на протязі строків , встановлених ст. 1270 ЦК України подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини,-

відтак за наявності вищенаведених обставин у їх об»єктивній сукупності, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність будь-яких порушень, невизнання чи оспорювання прав , свобод та інтересів позивача і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

У відповідності до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржене рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги законності і обґрунтованості оскарженого рішення не спростовують, тому апеляційну скаргу належить відхилити, оскаржене рішення залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 29 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

Федоришин А.В.