справа № 208/3795/15-ц
№ провадження 2/208/1587/15
РІШЕННЯ

Іменем України

02 липня 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Ричка С.О.

при секретарі Щербацевич Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Заводського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

26.05.2015 року позивач звернувся до Заводського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить суд розірвати між ними шлюб.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23 січня 1999 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає. Позивач з відповідачем припинили шлюбні відносини у вересні 2014 року, сторони разом мешкають разом, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин, сторони мають різний погляд що до життєвої позиції, розуміння здорової атмосфери сімейного життя, тому позивач просить розірвати їх шлюб.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без його участі.

Відповідачка у судове засідання також не зявилася, але надала до суду заяву в якій не заперечувала проти позовних вимог, та просила розглянути справу без її участі.

В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи сторони з 23 січня 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, яке було видане відділом РАГС виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська та актовим записом № 18.

Від спільного подружнього життя у сторін дітей немає.

Судом встановлено, що сторони з вересня 2014 року припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотні значення.

На підставі викладеного, враховуючи, що подальше збереження родини з урахуванням їх взаємних відносин неможливо і суперечить інтересам сторін, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3-5, 10, 15, 60, 88, 110, 208, 209, 212, 213-215 ЦПК України і ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 січня 1999 року відділом РАГС виконкому Заводської районної ради м. Дніпродзержинська та актовим записом № 18 розірвати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги з дня його оголошення, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя Ричка С. О.