Справа 206/7262/13-ц
Провадження 2/206/3/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" червня 2015 р. Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Колісник В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3, Комунального підприємства «Центр містобудування, архітектури, землеустрою та кадастру» Дніпропетровської міської ради, треті особи: Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_4, про визнання рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку недійсними, скасування державної реєстрації,

встановив:

ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_2 комітету Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_3, Комунального підприємства «Центр містобудування, архітектури, землеустрою та кадастру» Дніпропетровської міської ради, треті особи: Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, ОСОБА_4 про визнання рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку недійсними, скасування державної реєстрації.

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 27.02.1975 року Рішенням № 102 виконкому Придніпровської міської ради депутатів трудящих ОСОБА_6 було виділено земельну ділянку № 66 за адресою: вул. Октябрська (Жовтнева) в м. Придніпровську для забудови.

20.05.1975 року згідно вищезазначеного рішення Придніпровська міська рада депутатів трудящих надає ОСОБА_6 дозвіл із затвердженням технічної документації, а саме проекту №3 на проведення будівництва будинку узгодженого з Головним архітектором міста.

26.01.1979 року житловий будинок № 66 по вул. Октябрській в м. Придніпровську перейменовано на житловий будинок №68 по вул. Жовтневій в м. Дніпропетровську.

28.08.1987 року відповідно до рішення виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська розглянуто та затверджено акт приймання індивідуального житлового будинку №68 по вул. Жовтневій в м. Дніпропетровську, загальною площею 90,4 кв. м.

Житловий будинок, розташований на змеленій ділянці розміром 1002 кв. м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жовтнева, буд. 68, належав ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Самарської районної ради депутатів м. Дніпропетровська від 02.12.1987 року та зареєстрованим в Дніпропетровському бюро технічної інвентаризації від 02.12.1987 року під №1-76а.

17.06.1983 року ОСОБА_6 склала заповіт на сина ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за номером 1-1020.

03.04.1991 року ОСОБА_6 померла, що зазначено в свідоцтві про право на спадщину.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого за номером 1-2932, номер спадкової справи №447/91, та виданого восьмою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою 26.11.1991 року, ОСОБА_5 успадкував від ОСОБА_6 жилий будинок, розташований на земельній ділянці розміром 1002 кв. м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жовтнева буд. 68, що також підтверджується витягом №24728287, виданим ОСОБА_7 підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» про право власності на домоволодіння.

21 травня 1998 року рішенням №809 виконком комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів ОСОБА_8 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0999 га за адресою: м. Дніпропетровськ, Самарський район, вул. Жовтнева, буд. 70.

14 липня 1998 року Головою Дніпропетровської міської ради народних депутатів видано ОСОБА_8 держаний акт (серія ДП Д*N014340 (84777033)) на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0999 га за адресою: м. Дніпропетровськ, Самарський район, вул. Жовтнева, буд. 70.

17.10.2009 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за реєстровим 1-2443 ОСОБА_4 отримала право власності на земельну ділянку та домоволодіння, розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жовтнева, буд. 70.

22.10.2012 року ОСОБА_5 звернувся до ТОВ «Градзем» із письмовою заявою, в якій просив дати доручення відповідній установі на виконання геодезичних робіт по встановленню меж земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жовтнева, буд. 68.

11.11.2012 року при складанні акту про встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_3 (на даний час суміжний землекористувач) та отримав категоричну відмову щодо підписання акту з встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі у звязку з тим, що його межі земельної ділянки не співпадають з межами зазначеними в державному акті (серія ДП Д*N014340 (84777033)) на право приватної власності на землю та межі якого безпосередньо проходять і накладаються на будинок, розташований на суміжній земельній ділянці за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жовтнева, буд. 68.

В березні 2013 року ОСОБА_5 звернувся з письмовою заявою до Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області з проханням надати відомості щодо підстав набуття ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку, яка розташована по вул. Жовтнева будинок 70 в м. Дніпропетровську, у зв'язку з тим, що межі земельної ділянки безпосередньо проходять та накладаються на будинок розташований на суміжній земельній ділянці.

27.05.2013 року на його адресу надійшла відповідь відносно того, що земельна ділянка по вул. Жовтнева, буд. 70 в м. Дніпропетровську в межах зазначених на плані була приватизована в 1998 році. А у 2012 році, на підставі цивільно-правової угоди, право власності перейшло до іншого власника.

На момент видачі рішення ОСОБА_2 комітетом Дніпропетровської міської ради про передачу у власність ОСОБА_8 частини земельної ділянки по вул. Жовтнева, будинок 68, яка знаходилася у його користуванні на підставі рішення № 102 виконкому Придніпровської міської ради депутатів трудящих від 27.02.1975 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого в реєстрі № І-2932, спадкова справа № 447/91. Тобто він має документи, що підтверджують його право користування земельною ділянкою та право власності на домоволодіння. Ці права не були враховані при вирішенні питання щодо передачі земельної ділянки у власність, чим порушено його права. Він не може набути права власності та належним чином користуватися земельною ділянкою. Згоди щодо погодження меж земельних ділянок не було.

На підставі викладеного просить суд визнати частково недійсним рішення №809 виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 21.05.1998 року про передачу земельної ділянки, площею 0,0999га за адресою: м. Дніпропетровськ, Самарський район, вул. Жовтнева, буд. 70 у власність ОСОБА_8 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Також визнати недійсним державний акт серія ДП Д*N014340 (84777033) від 14.07.1998 року на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0999га за адресою: м. Дніпропетровськ, Самарський район, вул. Жовтнева, буд. 70, виданого ОСОБА_8 на підставі рішення №809 виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 21.05.1998 року та скасувати державну реєстрацію державного акту, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №014340 (а.с.51-55).

У звязку зі смертю позивача ОСОБА_5, який помер 15 червня 2014 року, суд замінив позивача на його правонаступника в порядку спадкування цивільних прав та обовязків ОСОБА_1.

Представник позивача ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позов. Зазначив, що права позивача порушено. Він не може набути права власності та належним чином користуватися земельною ділянкою. Згоди щодо погодження меж земельних ділянок не було. Про порушення своїх прав він довідався у 2013 році.

Представник відповідача ОСОБА_2 комітету Дніпропетровської міської ради ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного позову, посилаючись на те, що позивач не є справжнім власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жовтнева, буд. 68, вважала недоведеним факт порушення прав свобод та інтересів позивача з їх боку.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити, пояснила, що перед тим, як придбати земельну ділянку, всі документи було перевірено. Також надала до суду письмові заперечення, в яких просила в задоволенні позовних про визнання рішення та державного акту на право власності на земельну ділянку недійсними, скасування державної реєстрації відмовити в повному обсязі.

Вказані підстави позивача за яких рішення Дніпропетровської міської ради не відповідає вимогам закону та порушує його права є необґрунтованими, оскільки для того, щоб визнати недійсним правовий акт індивідуальної дії органу місцевого самоврядування, необхідно, щоб він одночасно суперечив вимогам закону та порушував права інших осіб. Позивач у позові стверджує, що він має документи на підтвердження його права користування земельною ділянкою по вул. Жовтнева, будинок 68 та посилається безпідставно на рішення Придніпровської міської ради від 27.02.1975 №102, яке не надав суду, та рішення виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів від 28.08.1987 № 462/12 "Про затвердження актів приймання в експлуатацію житлового будинку №68 по вул. Жовтневій". Ці рішення жодним чином не стосуються права власності чи права користування земельною ділянкою ОСОБА_5 У позивача відсутні державний акт на право власності на земельну ділянку чи договір оренди, тому він не має змоги підтвердити своє право власності чи право користування. На момент складання технічної документації по складанню державного акту на право приватної власності на землю за ОСОБА_8, ні право власності, ні право користування за позивачем зареєстровано в законному порядку не було. Тобто земельна ділянка по вул. Жовтнева, буд. 68 станом на травень-червень 1998 року значилася, як не надана у власність чи користування. У земельної ділянки по вул. Жовтневій 70 тричі змінювався власник, та усі три рази набувачами були дотримані норми діючого земельного законодавства, щодо оформлення прав власності та виготовлення державних актів. На сьогоднішній день земельна ділянка по вул. Жовтневій, буд. 70 - сформована, тобто зареєстрована та відомості про дану земельну ділянку, внесені до Державного земельного кадастру, про що свідчить присвоєний кадастровий номер :09:015:0008 (а.с.88-92).

Представник відповідача ОСОБА_7 підприємство «Центр містобудування, архітектури, землеустрою та кадастру» в судові засідання не зявлявся, до суду надали відзив на позов, в якому просив закрити провадження у справі, оскільки вони є комунальним унітарним комерційним підприємством, створеним відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 08.12.2010р. № 21/4, а спірні правовідносини у справі виникли у 1998р., тобто інтереси позивача не порушували. Крім того позовні вимоги містять спір фізичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішення, тобто підвідомчий адміністративному суду (а.с.63-64).

Представник третьої особи Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області ОСОБА_11 в судовому засіданні залишив питання щодо позовних вимог на розсуд суду, в письмових поясненнях просив винести рішення по справі відповідно до вимог чинного законодавства. Звертають увагу суду, що станом на 01.01.2013 року у Державному реєстрі земель права власності (користування) земельною ділянкою по вул. Жовтневій, 68 ту м. Дніпропетровську не зареєстровано. Щодо земельної ділянки № 70 по вул. Жовтневій площею 0,0999 га повідомили: на підставі рішення Виконкому Дніпропетровської міської ради від 21.05.1998 року № 809 ОСОБА_8 було надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0999 га та видано державний акт від 14.07.1998 року, серія ДП Д* №014340; на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 17.10.2009р. ОСОБА_4 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 18.05.2011р. серія ЯЛ № 856926. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.05.2012 року право власності припинено; на підставі договору купівлі-продажу від 03.05.2012р. ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку від 25.06.2012р., серія ЯК № 004809 кадастровий номер :09:015:0008. У зв'язку із пожежею у серпні 2008 року не можуть підтвердити або спростувати факт того, що при складанні акту встановлення меж земельної ділянки сусідніми землевласниками або користувачами не погоджувалися межі (а.с.80-82). В судове засідання 22.06.2015 року не з'явився, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.162).

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не надавала.

Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з наступних підстав, що встановлені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що Управління Держземагенства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області №18/18-139 від 27.05.2013 року повідомили ОСОБА_5, що земельна ділянка за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жовтнева, буд. 70 в межах зазначених на плані, була приватизована у 1998 році. У 2012 році, на підставі цивільно-правової угоди, право власності на зазначену земельну ділянку перейшло до іншого власника (а.с.11).

20.05.1975 року Придніпровською міською радою депутатів трудящих надано ОСОБА_6, на підставі рішення виконкому Придніпровської міської ради депутатів трудящих від 27.02.1975р. № 102 дозвіл із затвердженням технічної документації, а саме проекту №3 на проведення будівництва будинку узгодженого з Головним архітектором міста (а.с.13).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська від 28.08.1987 року розглянуто та затверджено акт приймання індивідуального житлового будинку №68 по вул. Жовтневій в м. Дніпропетровську, загальною площею 90,4 кв. м., зобов'язано оформити ОСОБА_6 правовстановлюючі документи на домоволодіння № 68 по вул. Жовтневій (а.с.14-15).

Згідно з технічним паспортом станом на 19.11.1991р. житловий будинок індивідуального житлового фонду за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жовтнева, буд. 68 має загальну площу 90,1кв.м, житлову 75,6кв.м, в плані земельної ділянки зазначено, що загальна площа земельної ділянки складає 1002кв.м (а.с.16-19).

З реєстраційного посвідчення Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації вбачається, що житловий будинок 68 по вул. Жовтневій в м. Дніпропетровську зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.11.1991 року (а.с.20-21).

Згідно з технічним паспортом станом на 23.10.2009р. садибний індивідуальний житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жовтнева, буд. 68 має загальну площу 89,7кв.м, житлову 75,6кв.м, в плані земельної ділянки зазначено, що загальна площа земельної ділянки складає 1002кв.м, під городом 675кв.м (а.с.22-26).

З витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради від 09.12.2009р. номер витягу 24728287 власник домоволодіння № 68 по вул. Жовтневій в м. Дніпропетровську є ОСОБА_5 на підставі про право на спадщину, земельна ділянка площею 1082кв.м по фактичному користуванню. Узаконена площа по літ. А-1 загальна 89,7 кв.м, житлова 75,6 кв.м (а.с.27).

Відповідно до технічного звіту з геодезичних робіт по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (крім землевпорядних робіт) по вул. Жовтнева буд. 68 в м. Дніпропетровську гр. ОСОБА_5 ТОВ "Основа" від 11 листопада 2012р. межові знаки по межі земельної ділянки, яка знаходиться по вул. Жовтнева, 68 у м. Дніпропетровську площею 1000кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, на бажання землекористувача не встановлювались, так як межі земельної ділянки проходять по штучним лінійним спорудам і рубежам (огорожі) (а.с.30-42).

Згідно з технічним паспортом станом на 22.04.2011р. садибний індивідуальний житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жовтнева, буд. 70 має загальну площу 62,9кв.м, житлову 38,7кв.м, в плані земельної ділянки зазначено, що загальна площа земельної ділянки становить 1860кв.м (а.с.44-47).

На підставі рішення Виконкому Дніпропетровської міської ради від 21.05.1998 року № 809 ОСОБА_8 було надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0999 га, яка розташована по вул. Жовтнева, 70 м. Дніпропетровськ та видано державний акт від 14.07.1998 року, серія ДП Д* №014340; на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 17.10.2009р. ОСОБА_4 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку 0,0999га по вул. Жовтнева, 70 від 18.05.2011р. серія ЯЛ № 856926; на підставі договору купівлі-продажу від 03.05.2012р. ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку 0,0999га по вул. Жовтнева, 70 від 25.06.2012р., серія ЯК № 004809 кадастровий номер :09:015:0008 (а.с.93-95).

Згідно з технічним паспортом станом на 18.05.1981р. житловий будинок за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жовтнева, буд. 70 в плані земельної ділянки зазначено, що загальна площа земельної ділянки по фактичному використанню складає 1691кв.м (а.с.96-97).

15 червня 2014 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16 червня 2014 року, серії І-КИ № 571028, актовий запис № 566 (а.с.157).

ОСОБА_1 прийняв спадщину після померлого ОСОБА_5, який помер 15 червня 2014 року та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.03.2015 року виданий державним нотаріусом ОСОБА_12 Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-266. Спадщина складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по вул. Жовтнева, буд. 68 в м. Дніпропетровську (а.с.127).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 12.03.2015р., індексний номер витягу 34793287 ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться по вул. Жовтнева, буд. 68 в м. Дніпропетровську (а.с.128).

02.06.2014 року судовим експертом ОСОБА_13, свідоцтво №1134, видане Міністерством юстиції України згідно рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України від 03 червня 2011 року, було складено висновок судової земельно-технічної експертизи №110314/1, відповідно до якого загальна площа земельної ділянки № 68 по вул. Жовтневій в м. Дніпропетровську знаходиться в фактичному користуванні ОСОБА_5 до моменту побудови підпорної стінки і приватизації частини земельної ділянки № 70 в 1998р. складала 1000кв.м. Загальна площа земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_5 після побудови підпорної стінки та приватизації частини земельної ділянки № 70 в 1998р. склала 763,3кв.м. Загальна площа відчуженої земельної ділянки № 68 на користь ділянки № 70 склала 236,7кв.м. Площа приватизованої земельної ділянки, яка знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_3на момент придбання домоволодіння №70 по вул. Жовтневій складала 999кв.м. Встановити площу іншої частини (неприватизованої) не можливо, оскільки відсутня геодезична зйомка. З техпаспорту 2012р. площа підраховувалася за допомогою комп'ютерної програми и складає 1860кв.м, друга неприватизована частина складає 861кв.м. Дослідження спірної межі між ділянками № 68 та № 70 показало, що первісний державний акт на право власності на землю серії ДП Д*014340 на домоволодіння № 70 по вул. Жовтневій площею 0,0999га, виданий у 1998р., по межі А-Г графічно оформлений невірно і підлягає усуненню помилок. Тому наступні державні акти є невірними. Межа має неправильну, незручну в експлуатації конфігурацію. Проте площа земельної ділянки № 68 залишаетьсяч незмінною 1000кв.м. Невірне оформлення меж земельної ділянки державного акту на право власності на домоволодіння № 70, виготовленого 1998р. призвело к обов'язковій переробці технічних паспортів на теперішній час, як для домоволодіння № 68 так і для домоволодіння № 70. Необхідно відновлювати межі між домоволодіннями № 68 та № 70, межа зайшла на побудови. При отриманні земельних ділянок і подальшому їх використанні до 1998р. власники домоволодінь №68 та №70 діяли виключно з вимогами державних норм. У результаті використання земельною ділянкою № 70 по вул. Жовтневій в м. Дніпропетровську після 1998р. виникло порушення межі між домоволодіннями № 68 та № 70. При виготовленні державного акту на домоволодіння № 70 були порушені вимоги державних норм. У результаті приватизації земельної ділянки № 70 виникло його значне накладення і на будівлі, розміщені на території домоволодіння № 68, побудовані згідно з державними будівельними нормами і своєчасно прийнятими в експлуатацію. На момент огляду експертом ніяких ознак огорожі на межі домоволодінь №68 та №70 по вул. Жовтневій в м. Дніпропетровську не виявлено. Якщо під огорожею мається на увазі побудова після 25.04.2012р. підпорна стінка, то вона побудована на території домоволодіння № 68 з порушенням державних норм (а.с.134-154).

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні доказами, суд приходить до наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Земельного кодексу Української РСР в редакції, чинній на час приватизації земельної ділянки, а саме 1998р., та Земельним кодексом України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.41 Конституції України встановлює непорушність права власності.

У відповідності до ст.22,23 Земельного кодексу Української РСР право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно ст. 107 Земельного кодексу Української РСР спори з приводу суміжного землекористування громадян розглядаються погоджувальною комісією, склад якої обирається відповідною Радою народних депутатів. Нез'явлення сторони без поважних причин за повторним викликом погоджувальної комісії не зупиняє розгляду земельного спору. У разі недосягнення згоди спір за заявою однієї із сторін розглядається у судовому порядку.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За змістом ст. 152 ЗК України:

1. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

2. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

3. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України визнається незаконним.

Положеннями ч. 1-5 ст. 158 ЗК України визначено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів вирішують земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

У відповідності до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" згідно зі ст. 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Зазначені спори підлягають розгляду місцевими судами незалежно від того, розглядалися вони попередньо органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів чи ні. Рішення цих органів щодо такого спору не може бути підставою для відмови в прийнятті заяви чи для закриття провадження в порушеній справі.

Згідно ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Проводячи аналіз зазначених правових норм, суд доходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, позивачем не доведено, що він має право користування земельною ділянкою по вул. Жовтневій, 68 ту м. Дніпропетровську та це його право порушено відповідачами.

Проте в матеріалах справи містяться відомості, що право власності (користування) земельною ділянкою по вул. Жовтневій, 68 ту м. Дніпропетровську не зареєстровано. Рішення щодо надання у користування земельної ділянки №68 по вул. Жовтневій у м.Дніпропетровську також не надано, так само відсутні акт відведення земельної ділянки,Довідка про землекористування, встановлення межових знаків та землевпорядний план земельної ділянки.

Надані позивачем рішення про дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці та архітектурний план, на якому схематично зображено розташування житлового будинку на земельній ділянці, не є відповідно рішенням про відведення земельної ділянки та планом земельної ділянки, складеним землевпорядною організацією.

В силу ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Змістом ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Положенням ч. 2 ст. 59 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України, під час ухвалення рішення суд зокрема має вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

У звязку з такими обставинами, суд не вбачає підстав для задоволення позову, так як Державний акт від 14.07.1998 року, виданий на земельну ділянку відповідача на підставі рішення ОСОБА_2 комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 21.05.1998 року, було видано з дотриманням всіх необхідних процедурних норм. У позивача відсутні правові підстави вимагати визнати недійсним державний акт відповідача, оскільки позивачем не доведено порушення його прав на земельну ділянку, яка знаходиться у його фактичному користуванні.

Розглядаючи позов в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, у відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України, оцінюючи їх в сукупності та аналізуючи зміст наведених вище норм права, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 107 Земельного кодексу Української РСР, ст.ст. 125, 152, 158, 212 Земельного кодексу України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-66, 88, 130, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков