Справа № 180/322/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2015 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді Тананайської Ю.А., при секретарі Котовій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ "МГЗК" про відшкодування моральної шкоди, вказуючи, що з 1982 року по 1994 рік та з 1997 року працює в ПАТ "МГЗК" водієм. Під час роботи захворів хронічним професійним захворюванням, 03.02.2015 року, згідно висновку МСЕК йому встановлено 60 % втрати працездатності. В зв'язку з цим втратив нормальні життєві показники. Просить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 15 000 гривень.

Позивач гнадав суду заяву про слухання справи без його присутності. У наданій заяві зазначив, що просить його позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити у повному об'ємі, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2, яка діяла на підставі довіреності в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважала вимоги, викладені в позові, не обґрунтованими оскільки в зв'язку з прийняттям Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» всі виплати, у тому числі моральну шкоду виплачувало відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві м. Марганець, у відповідності до медичного висновку.

Підприємство ніяких виплат не здійснює, окрім страхових внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

Позивач ОСОБА_1 з 1982 року по 1994 рік та з 1997 року працює в ПАТ "МГЗК" на посаді водія (а.с. 3-11).

Під час роботи на підприємстві захворів професійними захворюваннями, наслідками захворювання стали: вплив на протязі трудової діяльності у ПАТ "МГЗК" дії шкідливих факторів виробничого середовища, недосконалість технологій.

14.01.2015 року було складено Акт розслідування хронічного захворювання відповідно до якого причинами професійного захворювання є вплив на протязі трудової діяльності шкідливих факторів виробничого середовища на організм, недосконалість технологій (а.с. 12).

Згідно висновку МСЕК від 03.02.2015 року ОСОБА_3 встановлено 60 % втрати професійної працездатності (а.с. 19).

Виходячи з медичних висновків, акту про розслідування хронічного професійного захворювання, суд прийшов до висновку про те, що у звязку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки та впливом комплексу виробничих шкідливих факторів на виробництві, позивач отримав професійні захворювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Згідно абзацу 9 пункту 5 Рішення Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу І Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до вказаного закону. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 1167 ЦК України та ст. 237-1 КЗпПУ їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавством розподіл обовязків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст. 22 Конституції України.

Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

В судовому засіданні встановлено, що позивач після розслідування професійного захворювання неодноразово проходив курс лікування стаціонарно та амбулаторно в міській та обласній лікарнях, данні обставини призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків, що призвело до моральних страждань.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Тому, вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд враховує значні тяжкі зміни його життєвих звязків, ступінь втрати ним професійної працездатності, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, інших обставин справи, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 6 000 гривень.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 57, 58, 60, 59, 209,212, 214 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_1 6 000 гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" судовий збір на користь держави у розмірі 243 гривень 60 коп.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Ю. А. Тананайська