Справа № 369/4136/15-ц
Провадження № 4-с/369/55/15
УХВАЛА

Іменем України

02.07.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.

при секретарі Дідур М.О.

розглянувши у відкри на тому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, субєкт оскарження: державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2, заінтересована особа: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про визнання дій неправомірними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства зі скаргою про визнання дій неправомірними та скасування постанови.

Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у київській області ОСОБА_2 від 10.06.2013 р. відкрито виконавче провадження № 38691913 з виконання виконавчого листа 3 2-3473/2012, виданого 15.05.2013 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області про звернення на предмети іпотеки - земельну ділянку, площею 0,1549 (нуль цілих одна тисяча пятсот сорок дев'ять десятитисячних) гектарів або 1 549 кв.м. цільове призначення якої: будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, якій присвоєно кадастровий номер :01:001:0062, що належить ОСОБА_1 на підставі Договору дарування земельної ділянки від 22 серпня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 зареєстрованого в реєстрі за № 4-2912, а також на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 021282 від 31 серпня 2004 року, даний Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1362 у рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 13-07-Ил/39 від 18 липня 2007 року у розмірі 5 712 799 (пять мільйонів сімсот дванадцять тисяч сімсот девяносто девять) грн. 94 коп.

07.02.2015 р. тим же державним виконавцем Чертком О.Ф. при здійснення того самого виконавчого провадження № 38691913 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 693 372,32 грн., мотивовану тим, що боржником у наданий строк виконавчий лист не виконано.

Заявник вказувала що діє державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмір 693 372,32 грн. є неправомірними, оскільки вона постанову про відкриття виконавчого провадження у встановлений строк для добровільного виконання не отримувала, а тому виконати її фізично не могла. Крім того існує ще одна постанова того самого виконавця від 24.02.2015 р. про відкриття іншого виконавчого провадження № 46657684, якою передбачено стягнення з ОСОБА_1 тієї ж суми виконавчого збору 693 372,32 грн.

Тому заявник просила визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 з винесення у виконавчому провадженні № 38691913 постанови від 17.02.2015 р. про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 693 372,32 грн. Зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 скасувати винесену у виконавчому провадженні № 38691913 постанову від 17.02.2015 р. про стягнення з боржника ОСОБА_1, виконавчого збору у розмірі 693 37232 грн.

В судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримав та просив її задоволити, в своїх пояснення також додатково вказував що державним виконавцем було перевищено розмір виконавчого збору, що суперечить ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 направив матеріали виконавчого провадження, в судове засідання не зявився.

Представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення вимоги скарги заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення осіб які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, та зібрані в ній докази, приходить до висновку що вимоги скарги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

20 лютого 2013 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 2-3473/12 за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит в особі Філії Центральне регіональне управління Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 про звернення стягнення, позовні вимоги було задоволено частково. Звернуто стягнення на предмети іпотеки - земельну ділянку, площею 0,1549 (нуль цілих одна тисяча пятсот сорок дев'ять десятитисячних) гектарів або 1 549 кв.м. цільове призначення якої: будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, якій присвоєно кадастровий номер :01:001:0062, що належить ОСОБА_1 на підставі Договору дарування земельної ділянки від 22 серпня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 зареєстрованого в реєстрі за № 4-2912, а також на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ № 021282 від 31 серпня 2004 року, даний Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1362 у рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 13-07-Ил/39 від 18 липня 2007 року у розмірі 5 712 799 (пять мільйонів сімсот дванадцять тисяч сімсот девяносто девять) грн. 94 коп. Визначено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Початкову ціна предмета іпотеки - земельну ділянку, площею 0,1549 (нуль цілих одна тисяча пятсот сорок дев'ять десятитисячних) гектарів або 1 549 кв.м. цільове призначення якої: будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, якій присвоєно кадастровий номер :01:001:0062, що належить ОСОБА_1 1 216 000 (один мільйон двісті шістнадцять тисяч) грн. 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит в особі Філії Центральне регіональне управління Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит судові витрати у розмірі 4 923 (чотири тисячі девятсот двадцять три) грн. 30 коп.

На виконання даного рішення суду Києво-Святошинським районним судом Київської області, 15.05.2013 року було видано виконавчий лист № 2-3473/2012.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області ОСОБА_2 від 10 червня 2013 року, відкрито виконавче провадження № 38691913 з виконання виконавчого листа № 2-3473/2012 виданого 15.05.2013 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області ОСОБА_2 від 17 лютого 2015 року виконавчий лист № 2-3473/2012 було повернуто стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з тим, що майна боржника на яке можна звернути стягнення не виявлено, а згідно протоколу № 1114037 від 10.04.2014 р. та акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки зазначена земельна ділянка була реалізована за виконавчим провадженням № 33392083.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області ОСОБА_2 від 17 лютого 2015 року, по виконавчому провадження № 38691913 стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 693 372,32 грн.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної служби, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. При цьому обов'язковість урахування судових рішень для інших судів визначається процесуальним законодавством, а невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

У відповідності до Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої згідно Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/05, Стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 28 Закону. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону. Якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно. При наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

У разі повернення виконавчого документа з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої статті 47 Закону, постанова про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження не виділяється та залишок нестягнутої суми виконавчого збору не стягується.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд, приходить до висновку що державним виконавцем неправомірно винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 693 372,32 грн., оскільки в рішенні суду визначено розмірі заборгованості боржнику в сумі 5 712 799 грн. 94 коп., а початкову ціну предмета іпотеки визначено в розмірі 1 216 000 грн., в той же час як згідно протоколу № 1114037 від 10.04.2014 р. та акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки зазначена земельна ділянка була реалізована за ціною 495 000 грн. Таким чином державним виконавцем при стягнення виконавчого збору з боржника перевищено розмір 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Таким чином дії державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови не відповідають вимогам закону України «Про виконавче провадження».

Стаття 387 ЦПК України визначає, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

На підставі ст. 1, 6, 11, 13, 47 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст. ст. 60, 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задоволити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 з винесення у виконавчому провадженні № 38691913 постанови від 17.02.2015 р. про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 693 372,32 грн.

Зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 вчинити дії щодо скасування у виконавчому провадженні № 38691913 постанову від 17.02.2015 р. про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 693 37232 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом пяти днів, починаючи з дня наступного після її проголошення.

Суддя: Дубас Т.В.