У Х В А Л А

про призначення справи до розгляду

"23" червня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., вивчивши матеріали заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2014 року, Дніпровським районним судом м. Києва постановлено заочне рішення у цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги було задоволено.

08 червня 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року.

22 червня 2015 року вказану заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст.ст. 11-1, 118 ЦПК України.

Відповідно до ст. 228 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач ОСОБА_1 копію заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року не отримала. Конверт, разом із поштовим повідомленням повернувся до суду 07 березня 2015 року, з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання».

Із заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення вбачається, що остання просить суд поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, обґрунтовуючи тим, що заочне рішення він не отримував, а про наявність судового рішення дізналася після отримання документів виконавчого провадження.

Статтею 67 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо не визначені законом, - встановлюються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Цивільного процесуального кодексу України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною 3 ст. 73 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Вивчивши підстави та мотиви з яких відповідач ОСОБА_1 пропустила встановлений ст. 228 Цивільного процесуального кодексу України строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, суд вважає за можливе клопотання відповідача ОСОБА_1 задовольнити та поновити останній строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Заява відповідача ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 229 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає прийняттю її судом та призначенню до судового розгляду.

На підстав викладеного та керуючись ст. ст. 210, 228, 229, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Поновити відповідачу ОСОБА_1 строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Прийняти заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2014 року по справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, до свого провадження та призначити до судового розгляду, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (вул. Сергієнка, 3 каб.39), на 03.07.2015 року на 09:30 годину.

В судове засідання викликати сторони по справі.

Попереджаю, у відповідності до ч. 1 ст. 231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: