Справа № 372/216/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2015 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченка О. М. ,

за участю прокурора Козленко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора Київської області до Обухівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, третя особа: ОСОБА_14, про скасування розпоряджень Обухівської районної державної адміністрації,

в с т а н о в и в :

Перший заступник прокурора Київської області звернувся з даним позовом до суду в інтересах держави, обґрунтовуючи який вказав, що в ході проведеної перевірки прокуратурою Обухівського району було встановлено, що розпорядженням голови Обухівської районної державної адміністрації №35 від 16.01.2009 року затверджено розроблений ТОВ «Дельта 2003» проект землеустрою щодо відведення у власність 14-ти городянам, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_16 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області площею по 2 га кожна, загальною площею 28 га.

09.06.2009 року відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_16 отримали державні акти на право власності на земельні ділянки по 2 га кожний, які розташовані на території Української міської ради Обухівського району Київської області.

17.06.2009 року відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_16 відчужили вищевказані земельні ділянки ОСОБА_14, що підтверджується договорами купівлі-продажу земельних ділянок № 2562, 2567, 2572, 2577, 2608, 2613, 2618, 2623, 2628, 2633, 2638, 2543, 2648, 2668 від 17.06.09 року.

Прокурор вказав, що зазаначені земельні ділянки відносяться до земель водного фонду, знаходяться в межах прибережної захисної смуги Канівського водосховища річки Дніпро, що підтверджується висновком спеціаліста від 01.08.2012 року № 08-08/980. В підтвердження своїх доводів прокурор також посилається на план-схему розташування земельних ділянок ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_16 з відповідними кадастровими номерами, із зазначенням частин земельних ділянок, які розташовані в межах Канівського водосховища річки Дніпро та з визначенням 100-метрової прибережної водозахисної смуги. Тому просить скасувати розпорядження Обухівської РДА №35 від 16.01.2009 року, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність громадянам вказаних земельних ділянок, а також визнати недійсним розпорядження Обухівської РДА №998 від 10.08.2009 року , яким було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо зміни цільового використання земельних ділянок ОСОБА_14.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися причин неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлення належним чином , через оголошення в газемі «Урядовий Кур'єр» (а.с.104).

Представник третьої особи ОСОБА_14 в судове засідання не з'явився надавши суду письмові заперечення з додатками, в якиких виклав свою позицію щодо не визнання позову та просив суд відмовити в задоволені позову.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд прокурора, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Обухівської районної державної адміністрації №35 від 16.01.09 року затверджено розроблений TOB «Дельта 2003» проект землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_16 земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області площею 2 га кожна, загальною площею 28 га.

09.06.2009 року відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_16 отримали державні акти на право власності на земельні ділянки по 2 га кожний, які розташовані на території Української міської ради Обухівського району Київської області.

17.06.2009 року відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_16 продали вищевказані земельні ділянки ОСОБА_14, що підтверджується договорами купівлі-продажу земельних ділянок № 2562, 2567, 2572, 2577, 2608, 2613, 2618, 2623, 2628, 2633, 2638, 2543, 2648, 2668 від 17.06.09 року.

Розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 06.07.09 року № 820 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо зміни цільового використання земельних ділянок ОСОБА_14 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в адміністративних межах Української міської ради.

Розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації від 10.08.09 року № 998 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо зміни цільового використання земельних ділянок ОСОБА_14 з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва» в адміністративних межах Української міської ради.

Заявляючи позовні вимоги щодо незаконності розпорядження Обухівської районної державної адміністрації № 35 від 16.01.2009 року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність 14-ти громадянам земельних ділянок, заступник прокурора виходить з того, що спірні земельні ділянки відносяться до земель водного фонду і тому не підлягають передачі у приватну власність, посилаючись на зазначені вище докази.

Заперечуючи проти зазначених позовних вимог, представник третьої сторони ОСОБА_14 зазначив, що обставини, на які посилається заступник прокурора обґрунтовуючи належність земельних ділянок до земель водного фонду, не відповідають дійсності та обґрунтував свої доводи належними доказами. .

Згідно ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до відповідної категорії, здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

З розпорядження Обухівської районної державної адміністрації №35 від 16.01.2009р. вбачається перебування спірної земельної ділянки на момент розпорядження нею в категорії сільськогосподарських земель, а не земель водного фонду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Обухівської районної ради народних депутатів п'ятнадцятої сесії двадцять першого скликання від 28 травня 1993 року «Про робочий проект водоохоронної зони Канівського водосховища на території району» було затверджено проект водоохоронної зони Канівського водосховища на території Обухівського району, розроблений Дніпровським басейновим водогосподарським об'єднанням; встановлено особливий режим господарської діяльності в водоохоронній зоні Канівського водосховища згідно діючої нормативної документації у межах, які визначені проектом.

Таким чином, вбачається що відведена відповідачам спірна земельна ділянка у січні 2009 року, була відведена з урахуванням затвердженої водоохоронної зони, яка включає в себе прибережну захисну смугу, тому вимоги закону про норми прибережної захисної смуги у нашому випадку не можуть бути застосовані.

Слід зазначити, що згідно наданих до заперечення документальних доказів, 18.07.2013 року рішенням сорок другої сесії шостого скликання Української міської ради було затверджено містобудівну документацію «Внесення змін до Генерального плану с. Плюти Української міської ради» (а.с.116).

Звернувшись до Української міської ради, ОСОБА_14 отримав відповідь на свій лист від виконавчого комітету Української міської ради за вих. №201/0/3-15 від 03.02.2015 року, якою рада надала викопіювання з містобудівної документації відповідно до рішення Української міської ради від 18.07.2013 року (а.с.115).

Також згідно висновку спеціаліста, складений інженером-геодезистом ОСОБА_17 , земельна ділянка площею 28га, державний акт серія ЯЖ №691956, кадастровий номер :05:007:0112, цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, яка належить ОСОБА_14, розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Українська міська рада була ідентифікована на «Фрагменті схематичної карти на частину землекористувань в межах Києво-Святошинського, Бориспільського та Обухівського районів Київської області (заплавні землі р. Дніпра)» за допомогою координатної прив'язки до опорних точок південної частини зовнішньої межі Козинської селищної ради народних депутатів та встановлено, що ця земельна ділянка розташована на землях сільськогосподарського використання, що належали сільськогосподарським артілям «імені Леніна» с.Долина, «День врожаю» с.Жуковці, «імені Леніна» с.Старі Безрадичі Обухівського району Київської області (а.с.119-131). Даним висновком спеціаліста також було ідентифіковано місце розташування державних актів на вічне користування землею вказаних колгоспів на фрагменті Схематичної карти на частину землекористувань в межах Києво-Святошинського, Бориспільського та Обухівського районів Київської області (заплавні землі р. Дніпра) за рахунок накладання та співставлення меж держактів з межами колгоспів по фрагменту Схематичної карти.

Згідно технічного звіту про виконані проектно-вишукувальні роботи з визначення розмірів прибережної захисної смуги в межах прилеглих земельних ділянок на території Української міської ради Обухівського району Київської області, що складений інженером-геодезистом ОСОБА_17, встановлено, що земельна ділянка площею 28 га, державний акт серія ЯЖ №691956, кадастровий номер :05:007:0112, цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, яка належить ОСОБА_14, розташована за адресою: Київська область, Обухівський район Українська міська рада з урахуванням прилеглих земельних ділянок знаходиться поза межами 100-метрової прибережної захисної зони Канівського водосховища (а.с.132-141).

Будь-яке рішення, щодо зміни цільового призначення спірної земельної ділянки, позивачем під час судового розгляду справи до справи не надано та відсутнє в матеріалах справи.

Суд вважає, що розпорядження Обухівської районної державної адміністрації № 35 від 16.01.2009 про затвердження проекту землеустрою 14-ти особам за своєю природою є ненормативним правовим актом одноразового застосування, (правозастосовчим актом індивідуальної дії), який за юридичними наслідками відноситься до правоконстатуючих актів (констатує факт надання згоди) та є виконаним в силу самого факту його прийняття та вичерпав свою дію за фактом його виконання і тому не може бути змінений чи скасований після його виконання.

Аналогічна правова позиція розкрита в рішенні № 7-рп/2009 Конституційного Суду України від 16.04.2009 у справі № 1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 19, ст. 144 Конституції України, ст. 25, ч. 14 ст. 46, ч. 1, 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), в якому суд Конституційний Суд України постановив, що ненормативні правові акти є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Вказана позиція Конституційного суду відображена також і в Постанові, яка прийнята колегією суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах, Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 11.11.2014 року у справі № 21-405а-14, де зазначено, що скасування одного рішення органу місцевого самоврядування не породжує наслідків для власника земельної ділянки, оскільки у такої особи вже виникло право власності на земельну ділянку, яке грунтується на певних правовстановлюючих документах, тому такий спосіб захисту порушених прав не передбачає реального захисту інтересів позивачів і не впливає на законність володіння землею. Як зазначив Верховний Суд України, такий позов не може бути задоволений судами, оскільки рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом його виконання.

Згідно ст. 3607 Цивільного кодексу України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та для всіх судів України.

Крім того, заявляючи позовні вимоги щодо недійсності розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 10.08.09 року № 998, яким змінено цільове використання земельної ділянки, яка належить ОСОБА_14, з «ведення особистого селянського господарства» на «ведення індивідуального садівництва», позивач зазначає, що відповідно до положень ч.2 ст.20 Земельного кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб» від 11.04.2002 року № 502, зміна цільового призначення земельних ділянок повинна відбуватися на підставі проекту відведення земельних ділянок, а не на підставі технічної документації. Однак, твердження, що покупцем спірних земель ОСОБА_14 було незаконно змінено цільове призначення земельних ділянок на підставі технічної документації, а не проекту відведення земельних ділянок, не підтверджується нормами законодавства та належними доказами по справі.

Стаття 19 Земельного кодексу України закріплює такі категорії земель: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; а також землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Віднесення земель до тієї чи іншої категорії згідно з частиною першою статті 20 ЗК України здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму.

Землями сільськогосподарського призначення, згідно з частиною першою статті 22 ЗК України визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до ч3 ст.22 України землі сільськогосподарського призначення, зокрема, можуть передаватися у власність та надаватися у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_14 змінив цільове використання земельної ділянки у межах тієї ж самої категорії земель, тобто земель сільськогосподарського призначення.

Діюче законодавство України не містить імперативної норми щодо виду документації, якою має змінюватись саме використання землі в межах однієї категорії земель, як і не містить заборони на обрання певного виду документації, перелік яких визначено законом, а саме Законом України «Про землеустрій».

Статтею 25 Закону України «Про землеустрій» визначено види документації із землеустрою, до яких відноситься і технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Стаття 31 цього Закону регулює порядок внесення змін до документації із землеустрою, де зазначено, що зміни до документації із землеустрою вносяться за рішенням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, які затвердили проекти землеустрою.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.3,10,11,15,60,209,212-215,224,226 ЦПК України, ст.ст.20,21,22,58,184 ЗК України, ст.4,88 ВК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Першого заступника прокурора Київської області до Обухівської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, третя особа: ОСОБА_14, про скасування розпоряджень Обухівської районної державної адміністрації відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_18