Справа № 303/1374/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 липня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Куштана Б.П.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 15 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ПАТ "Універсал Банк" звернувся в суд із вищенаведеним позовом, який мотивував тим, що 12.04.2007 року між ВАТ "Універсал Банк" правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_4, яка в подальшому змінила, прізвище на ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № № 16/15К-07. Згідно якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 20000,00 доларів США під 13,7% річних на строк по 11.04.2017 року. В забезпечення виконання кредитного договору, 12.04.2007 року між ВАТ "Універсал Банк" правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено Договір іпотеки, за яким передано в іпотеку двокімнатну квартиру, загальною площею 51,0 кв.м., який посвідчено приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі під № 2178. Так-як має місце заборгованість ОСОБА_1 по основному зобов'язанню, а тому, ПАТ "Універсал Банк" набув, право на стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 15 квітня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість по кредитному договору в гривні за курсом НБУ до долара США. У зверненні стягнення на предмет іпотеки відмовлено за спливом строку позовної давності. Вирішено питання розподілу судових витрат.

ПАТ "Універсал Банк", подало апеляційну скаргу на рішення суду в якій просить скасувати таке, і ухвалити нове рішення про задоволення позову у відповідності до заявлених вимог. При цьому посилається на те, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального права й ухвалено в порушення норм процесуального права.

У судове засідання апеляційної інстанції, апелянт ПАТ "Універсал Банк", і відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вдруге не з'явились з неповажних причин. Так-як сторони належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду, та заяв про відкладення розгляду справи не подавали, але ОСОБА_1 не виявила бажання отримати судову повістку, а тому, поштою була повернута така до суду. А звідси, виходячи з вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу в їх відсутності.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до вимог статей 212 - 214 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й, всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, а висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону ухвалене в справі рішення суду не відповідає в цілому, та через це підлягає скасуванню.

Відповідно до статей 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими законом.

А на підставі вимог ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60, ч. 2 ст. 59 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі.

Звертаючись із позовом, ПАТ "Універсал Банк" просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору в іноземній валюті, а не в гривневому еквіваленті.

Виходячи зі змісту п. 1.1. Кредитного договору № 16/15К-07 від 12.04.2008 року, Банк надав Позичальнику грошові кошти в тимчасове користування де зазначено, що валютою виконання грошового зобов'язання є Долари США, а.с. 20.

Оскільки, ПАТ "Універсал Банк" мав право на здійснення фінансових операцій по наданню кредиту в іноземній валюті, та враховуючи, що Позичальник отримав грошові кошті саме в доларах США. А тому, Банк вправі ставити вимогу про стягнення з відповідача заборгованості в доларах США.

Так в абзаці 1 п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", роз'яснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

А ч. 3 ст. 533 ЦК України передбачає, що використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадку, порядку та на умовах, встановлених законом.

Зазначене вказує на те, що суд першої інстанції при стягненні заборгованості за кредитним договором у грошовій одиниці України - гривні, визначеній за офіційним курсом долара США не врахував наведеного. А тому, безпідставно не задоволив позов у відповідності до заявлених вимог.

Відмовляючи у зверненні стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції виходив із того, що Банк звернувся у суд із позовом до поручителів після спливу строку передбаченого ст. 559 ЦК України.

Згідно договору Іпотеки від 12.04.2007 року укладеного між ВАТ "Універсал Банк" правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в забезпечення виконання кредитного договору, було передано в іпотеку двокімнатну квартиру, загальною площею 51,0 кв.м., а.с. 26-30.

А як наведено в роз'ясненнях п. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до ст. 11 ЗУ "Про заставу", статей 1, 11 ЗУ "Про іпотеку" майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до ст. 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки.

У супереч цьому, суд першої інстанції не визначився із правовою нормою, яка підлягає, застосування до спірних правовідносин, а тому, безпідставно вважав, що позивач пропустив строк на звернення до суду за захистом порушеного права.

Та разом із цим, позовна вимога в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не може бути задоволеною за наступних обставин.

Як визначено ч. 1 ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Так, ч. 2 ст. 36 ЗУ "Про іпотеку" передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

У п. 4.3 Договору іпотеки від 12.04.2007 року здійснено відповідне застереження, яким передбачено, що реалізація предмету іпотеки здійснюється одним із наступних способів за вибором Іпотекодержателя :

шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 ЗУ "Про іпотеку";

шляхом прийняття предмету іпотеки у власність іпотекодержателя в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 ЗУ "Про іпотеку";

шляхом продажу предмета іпотеки з аукціону (прилюдних торгів), а.с. 27-28.

На вимогу абзацу 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, також: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону;

При дослідженні змісту позовної заяви, а також апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що такі не містять посилання на спосіб реалізації предмета іпотеки.

Виходячи із приписів наведених норм, застереження наведеного в п. 4.3 Договору іпотеки від 12.04.2007 року, та зважуючи на диспозитивність позовних вимог, яка передбачає те, що позивачу належить право визначення предмету і підстави позовної вимоги, а тому, колегія суддів позбавлена можливості за цих обставин з власної волі розпоряджатись правами позивача, які вправі тільки він визначати.

Встановлене, являється перепоною для суду по задоволенню позовної вимоги стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки, так-як така не відповідає вимогам норм матеріального права й матеріалам справи.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не можна визнати законним й обґрунтованим, а це у відповідності до вимог ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування, та ухвалення в зв'язку із цим нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ "Універсал Банк" підлягає стягненню з ОСОБА_1 сума в розмірі 1821,80 гривні у відшкодування судових витрат, а.с. 1.

Виходячи з наведеного та керуючись вимогами статей 307, 309, 314, 316 і 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

р і ш и в :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", задоволити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 15 квітня 2015 року, скасувати, та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором № 16/15К-07 від 12.04.2007 року, що становить станом на 18.12.2014 року загальну суму 11553,47 долари США, з якої:

-9848,62 доларів США, заборгованості за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість по кредиту в сумі 2164,65 долари США;

-1410,52 доларів США, заборгованість по відсотках за користування кредитом,

та 294,33 долари США, заборгованість по підвищеним відсоткам.

У позовній вимозі про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (Ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" 1821,80 гривню у відшкодування судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним законної сили.

Головуючий : __________________ Судді : ____________________

____________________