АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4710/15 Справа № 175/5303/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шабанов А.И. Доповідач - Варенко О.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області

заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2014 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Державна виконавча служба Дніпропетровського управління юстиції Дніпропетровської області, комунальне підприємство Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації», реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції, Служба у справах дітей Дніпропетровської районної державної адміністрації, про виділення частки майна боржника та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2013 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2010 року з ОСОБА_3 на його користь стягнуто 204 330,85 грн. Рішення суду набрало законної сили 03 лютого 2011 року.

Добровільно рішення суду ОСОБА_3 не виконав, у зв'язку з чим він звернувся з виконавчим листом до Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції Дніпропетровської області, де було відрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду від 07 грудня 2010 року № 2-3124/10. ВДВС Дніпропетровського УЮ Дніпропетровської області здійснено всі необхідні заходи з виявлення майна боржника, яке належить на праві особистої власності боржнику ОСОБА_3, але такого майна не виявлено. Проте у ході примусового виконання рішення суду було виявлено, що ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності домоволодіння АДРЕСА_1. Домоволодінням ОСОБА_3 володіє спільно з ОСОБА_4, оскільки домоволодіння було придбане під час шлюбу подружжям ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Однак, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстроване виключно за ОСОБА_4 на праві приватної власності. Державний виконавець ВДВС Дніпропетровського УЮ Дніпропетровської області Тітова Г.О. звернулася з поданням до суду про визначення частки майна, що перебуває в спільній сумісній власності, за ОСОБА_3 Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2011 року визначено частку боржника ОСОБА_3 у домоволодінні АДРЕСА_1 у розмірі ? частини цього домоволодіння. Ухвала набрала чинності 17 листопада 2011 року. Отримавши ухвалу суду від 22 серпня 2011 року, ВДВС Дніпропетровського управління юстиції Дніпропетровської області здійснив заходи для реалізації арештованого майна ОСОБА_3 ? частини домоволодіння АДРЕСА_1. Однак, листом від 29 березня 2012 року № 02.5-07/780 Відділом організації та контролю за виконанням рішень управління державної виконавчої служби Головного управлінням юстиції у Дніпропетровській області повідомлено, що надані документи щодо передачі на реалізацію арештованого майна боржника ОСОБА_3 вартістю 179 270,00 грн. не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме: державна реєстрація права власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 за боржником ОСОБА_3 не здійснена. Відповідач ухиляється від реєстрації права власності на ? частину вказаного домоволодіння. Як наслідок - реалізація ? частини домоволодіння АДРЕСА_1, що перебуває у власності ОСОБА_3, є неможливою через відсутність державної реєстрації права власності. Іншого майна, на яке може бути звернуте стягнення, у ОСОБА_3 немає. Отже, рішення суду не виконане ні добровільно, ні примусово, майна в особистій власності ОСОБА_3 немає; майна і грошових коштів, з яких би можна було повністю задовольнити вимоги стягувача, у ОСОБА_3 також немає. Просить виділити в натурі частку із спільного майна ОСОБА_3 і ОСОБА_4, яка складається із ? частини домоволодіння АДРЕСА_1 та визнати право особистої приватної власності на майно за ОСОБА_3; зобов'язати КП Дніпропетровського району «БТІ» виготовити технічні документи на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1, як на окремий об'єкт нерухомості; зобов'язати Реєстраційну службу Дніпропетровського районного управління юстиції закрити відповідний розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу щодо об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; скасувати реєстраційний номер об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; відкрити для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна новий розділ Державного реєстру прав і нову реєстраційну справу, кожному з таких об'єктів присвоїти новий реєстраційний номер.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2014 року позовні вимоги - задоволено частково.

Виділено в натурі частку із спільного майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка складається із ? частини домоволодіння АДРЕСА_1 та визнано право особистої приватної власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння за ОСОБА_3.

Зобов'язано Реєстраційну службу Дніпропетровського районного управління юстиції закрити відповідний розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу щодо об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; скасувати реєстраційний номер об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; відкрити для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна новий розділ Державного реєстру прав і нову реєстраційну справу, кожному з таких об'єктів присвоїти новий реєстраційний номер.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У задоволенні позову у частині зобов'язання виготовити технічні документи (інвентаризаційну справу і технічний паспорт) на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1, як на окремий об'єкт нерухомості відмовлено.

З рішенням суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не погодилася третя особа -Реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області і звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила заочне рішення суду першої інстанції змінити, позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, в частині зобов'язання Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції закрити відповідний розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу щодо об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; скасувати реєстраційний номер об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; відкрити для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна новий розділ Державного реєстру прав і нову реєстраційну справу, кожному з таких об'єктів присвоїти новий реєстраційний номер - в позові відмовити.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки апелянтом рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині зобов'язання Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції вчинити певні дії, перевірка законності та обґрунтованості рішення проведена в цих межах.

Вислухавши представника апелянта та позивача (решта учасників процесу в судове засідання не з'явилися, про час розгляду справи повідомлені належним чином), розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині зобов'язання Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції закрити відповідний розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу щодо об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; скасувати реєстраційний номер об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; відкрити для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна новий розділ Державного реєстру прав і нову реєстраційну справу, кожному з таких об'єктів присвоїти новий реєстраційний номер, суд першої інстанції посилався на вимоги статей 3 та 21 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які визначають, що у разі поділу об'єкта нерухомого майна або виділу частки з об'єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закривається, реєстраційний номер цього об'єкта скасовується. Водночас для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав і нова реєстраційна справа, кожному з таких об'єктів присвоюється новий реєстраційний номер. Записи про речові права та їх обтяження щодо об'єкта, який поділяється, або при виділі частки із нього об'єкта переносяться до розділів Державного реєстру прав, що відкриті на кожний новостворений об'єкт.

Погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки суд дійшов їх із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону, державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом.

Частина 4 ст. 9 Закону, містить положення про те, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян та їх об'єднань у діяльність державного реєстратора, пов'язану з проведенням державної реєстрації прав, забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Стаття 15 Закону, закріплює порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, який включає: приймання і перевірку документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; приймання рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видання свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягу з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно ч. 4 ст. 15 Закону, державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2010 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто завдану шкоду у загальному розмірі 204 330 грн. 85 грн. Рішення суду набрало законної сили 03 лютого 2011 року.

На виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2010 року був виданий виконавчий лист №2-3124/10 (а.с.10, том 1).

Відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції Дніпропетровської області було відрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Дніпропетровського районного суду від 07 грудня 2010 року № 2-3124/10 (а.с.11, том 1).

Згідно листу КП Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» від 04 жовтня 2011 року за ОСОБА_3 право власності нерухоме майно не зареєстроване. А нерухоме майно за адресою мешкання боржника у АДРЕСА_1 - зареєстроване за іншим власником (а.с.16, том 1).

Відповідно до листа Відділу держкомзему у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області земельна ділянка за адресою мешкання боржника: АДРЕСА_1 зареєстрована за іншим власником (а.с.13, том 1).

Згідно листу Державтоінспекції від 15.08.2011 року транспортні засоби за ОСОБА_3 не зареєстровані (а.с.17, том 1).

У ході примусового виконання рішення суду встановлено, що ОСОБА_3 належить на праві спільної сумісної власності домоволодіння АДРЕСА_1. Даним домоволодінням ОСОБА_3 володіє спільно з ОСОБА_4, оскільки домоволодіння було придбане під час шлюбу подружжям ОСОБА_3 і ОСОБА_4 Проте, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстроване виключно за ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2011 року подання в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області Тітової Г.О. про визначення частки домоволодіння боржника, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП - задоволено; визначено частку боржника ОСОБА_3 у домоволодінні АДРЕСА_1 в розмірі ? частини цього домоволодіння (а.с.14, том 1).

Отримавши ухвалу суду від 22 серпня 2011 року ВДВС Дніпропетровського управління юстиції Дніпропетровської області здійснило заходи для реалізації арештованого майна ОСОБА_3 1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Згідно листу Відділу організації та контролю за виконанням рішень управління державної виконавчої служби Головного управлінням юстиції у Дніпропетровській області від 29 березня 2012 року № 02.5-07/780, надані документи щодо передачі на реалізацію арештованого майна боржника ОСОБА_3 вартістю 179 270,00 грн. не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме: державна реєстрація права власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1 за боржником ОСОБА_3 не здійснена. Відповідач ухиляється від реєстрації права власності на ? частину вказаного домоволодіння (а.с.15, том 1).

Таким чином реалізація ? частини домоволодіння АДРЕСА_1, що перебуває у власності ОСОБА_3, є неможливою через відсутність державної реєстрації права власності. Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завданої шкоди у загальному розмірі 204 330 грн. 85 грн. не виконано.

Із позовної заяви вбачається, що Реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області вказана третьою особою, а не відповідачем у справі, вимоги позовної заяви позивачем не уточнювалися, ухвала про залучення Реєстраційної служби у якості співвідповідача, судом не постановлювалася. Отже позовні вимоги про зобов'язання вчинити певні дії, пред'явлені до третьої особи, не можуть бути розглянуті судом, оскільки згідно із ст.ст. 30, 33 ЦПК України стороною у справі є відповідач, який має відповідати за позовом.

Ухвалюючи рішення про зобов'язання третьої особи - Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції вчинити певні дії, суд першої інстанції не врахував, що рішення суду за результатами розгляду спору між позивачем і відповідачем не може прямо зачіпати прав та обов'язків третьої особи; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не є суб'єктом спірного матеріального правовідношення .

Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів і не надані вони до суду апеляційної інстанції, які б свідчили про оспорювання, або невизнання Реєстраційною службою Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області прав ОСОБА_6 Відсутні будь-які відомості про звернення останнього з відповідними заявами до Реєстраційної служби.

Оскільки суд першої інстанції не взяв до уваги наведені обставини та норми закону, що регулюють встановлені правовідносини, висновки суду суперечать матеріалам справи, постановлене судове рішення в оскаржуваній частині, на підставі ч.1 ст.309 ЦПК України, підлягає скасуванню, а не зміні, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції закрити відповідний розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу щодо об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; скасувати реєстраційний номер об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; відкрити для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна новий розділ Державного реєстру прав і нову реєстраційну справу, кожному з таких об'єктів присвоїти новий реєстраційний номер.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2014 року в частині зобов'язання Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції: закрити відповідний розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу щодо об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; скасувати реєстраційний номер об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; відкрити для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна новий розділ Державного реєстру прав і нову реєстраційну справу, кожному з таких об'єктів присвоїти новий реєстраційний номер - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 в частині зобов'язання Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції: закрити відповідний розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу щодо об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; скасувати реєстраційний номер об'єкта: домоволодіння АДРЕСА_1; відкрити для кожного з новостворених об'єктів нерухомого майна новий розділ Державного реєстру прав і нову реєстраційну справу, кожному з таких об'єктів присвоїти новий реєстраційний номер.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова