Справа № 658/1316/15-ц
(провадження № 2/658/612/15)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі

головуючого судді Под'ячевої І.Д.,

при секретарі Левицькій Н.Я.,

розглянувши в місті Каховка у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Каховської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей Каховської районної державної адміністрації в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (зацікавлена особа Орган опіки та піклування виконкому Любимівської селищної ради) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Каховської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей Каховської районної державної адміністрації Херсонської області звернувся до суду в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей.

В обґрунтування позову зазначається, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_3 тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно своїх синів, а саме не утримує їх, не займається вихованням, не піклується про стан їх здоров'я. Фактично діти знаходяться на утриманні бабусі ОСОБА_4. Через нецільове використання державної допомоги на дітей, виплати органами соціального захисту припинено. Відповідач зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя, часто змінює місце перебування та співмешканців. Після ряду профілактичних заходів вжитих службою у справах дітей Каховської РДА, виконкомом Любимівської селищної ради відносно ОСОБА_3 органи опіки прийшли до висновку, що мати фактично відмовилась від дітей. У березні 2015 року, після обстеження приміщення в якому проживали діти, було прийнято рішення про вилучення дітей у матері та направлення їх для оздоровлення у санаторний заклад. З урахуванням зазначеного, орган опіки вважає доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав, зі стягненнях з останньої аліментів на утримання дітей.

Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, зазначених в позовній заяві та висновку Каховської РДА Херсонської області.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, однак при цьому зазначала, що дійсно про дітей не піклується, ніде не працює, постійного місця проживання немає. Не заперечує проти тимчасового вилучення дітей, на декілька років, з метою устаткування свого життя.

Представник зацікавленої особи, також наполягав на задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи позивача, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Органу опіки та піклування Каховської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей Каховської районної державної адміністрації Херсонської області, який діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 є матір'ю-одиначкою малолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтва про народження (а.с. 6, 7).

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 08 вересня 2014 року, від 21 листопада 2014 року та від 17 березня 2015 року у неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відсутній одяг та взуття, в кімнаті де знаходяться діти є лише ліжка без постільної білизни. На час проведення обстежень мати вдома не було, про дітей переважно піклується бабуся - ОСОБА_5, яка зі слів сусідів залишає дітей в будинку самих та зачиняє їх в будинку.

У висновку Каховської районної державної адміністрації від 02 квітня 2015 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 зазначено, що ОСОБА_3 тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно своїх синів, не утримує їх, не займається вихованням, не піклується про стан здоров'я. Фактично залишає дітей на свою матір ОСОБА_4, яка також не має бажання та у мов виховувати дітей, залишає їх одних вдома, коли йде на роботу. У дітей обмаль посезонних речей одягу та взуття, немає постільної білизни, подушок, зовсім відсутні іграшки, предмети гігієни, хоча мати отримувала соціальні виплати. Через нецільове їх використання відбувалося припинення виплат, але після поновлення, гр. ОСОБА_3 знову витрачала їх не для дітей, а у власних потребах, зловживає алкоголем, веде аморальний спосіб життя. Проживає фактично в м. Каховка, змінюючи співмешканців та адреси. Вона неодноразово говорила при співбесіді з спеціалістами служби у справах дітей про те, що не має бажання виховувати дітей, вони їй не потрібні. Навіть до служби у справах дітей вона з'являлася у нетверезому стані.

Гр. ОСОБА_3 неодноразово попереджалась про юридичну відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків, їй надавалася психологічна допомога у подоланні складних життєвих обставин практичним психологом РЦСССДМ, пропонувалася допомога Червоного Хреста, велися співбесіди щодо належного виконання обов'язків матері, можливості пролікуватися у лікаря-нарколога, але вона жодного разу не скористалася послугами соціальних.

Служба у справах дітей у березні 2015 року ініціювала обстеження дітей у педіатричному відділенні центральної районної лікарні, аби в подальшому оздоровити дітей у санаторному закладі. Діти поступили у лікарню одягнуті не по сезону, голодні. Доставили їх туди представники служби у справах дітей Каховської РДА та КМСД за згодою бабусі ОСОБА_4 Мати жодного разу не відвідала дітей, навіть не цікавилася їх станом здоров'я та подальшою долею.

З березня 2015 року діти знаходяться на піклуванні соціальних служб Каховського району.

При розгляді справи про позбавлення батьківських прав суд виходить з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства».

Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що орган опіки та піклування має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав батьків.

Відповідно до ст. ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно законодавству України.

Згідно ч. ч. 1, 2 та 3 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття.

Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками (Постанова Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_3 є матір'ю-одиначкою малолітніх ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Малолітні діти та їх матір зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, але за місцем реєстрації відповідач з дітьми не проживає, а постійно змінює місце перебування, при цьому періодично залишаючи дітей на піклування бабусі ОСОБА_4.

Протягом 2014 року та січня-березня 2015 року органами опіки неодноразово проводилось обстеження житлово-побутових умов проживання позивача та її дітей. За результатами обстеження встановлено, що діти перманентно не забезпечуються необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом та взуттям по сезону (а.с. 12-14).

Протягом зазначеного строку з відповідачем також неодноразово проводили профілактичні бесіди з приводу виховання та навчання, створення належних умов для нормального розвитку та піклування за станом здоров'я неповнолітніх дітей. Одночасно ОСОБА_3 попереджали про відповідальність за невиконання батьківських обов'язків (а.с. 11, 20, 22).

У січні 2015 року виплата державної допомоги на утримання дітей ОСОБА_3 була поновлена, однак не зважаючи на допомогу з боку держави відповідач весь час злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а саме не забезпечує необхідного харчування дітям, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання.

Вказані факти винного невиконання батьківських обов'язків підтверджуються наявними в матеріалах справи поясненнями, актами, і, крім того ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердила, що витрачає гроші отриманні на утримання дітей на свої власні потреби.

За весь час знаходження дітей на піклуванні органів опіки та піклування ОСОБА_3 до органів опіки із заявою про побачення із дітьми не зверталась, їх судьбою не цікавилась, що підтвердила у судовому засіданні, тобто з березня 2015 року відповідач дітей не відвідує, повністю ухиляється від їх виховання, не цікавиться її долею і здоров'ям, матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Крім того, судом також враховано, що під час розгляду справи в суді ставлення ОСОБА_3 до своїх батьківських обов'язків не змінилась, відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти знаходження дітей на піклуванні органів опіки та зазначала, що забезпечити належне піклування про дітей та їх виховання на цей час не може, можливо це відбудеться протягом декількох років.

За таких обставин та зазначених вище положень законодавства, з урахуванням встановленого факту ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх малолітніх дітей, суд приходить до висновку про наявність підстав, за яких відповідач повинна бути позбавлена батьківських прав.

Вказаний висновок повністю узгоджується і з позицією органу опіки та піклування, викладеною у письмовому висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Названа норма кореспондується також зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Згідно ст. ст. 180, 183 та 184 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону; якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому відповідно до ч. 2 ст.182 названого Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного вище висновку щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав та норм Сімейного кодексу України щодо обов'язку позбавлених батьківських прав батьків утримувати дітей до їх повноліття, суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітніх дітей.

Керуючись ст. ст. 3-8, 15, 214, 215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов вимоги Органу опіки та піклування Каховської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей Каховської районної державної адміністрації в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (зацікавлена особа Орган опіки та піклування виконкому Любимівської селищної ради) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь закладу за місцем влаштування дітейу розмірі по 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги до Каховського міськрайонного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня тримання копії цього рішення.

Суддя: І. Д. Под'ячева