Справа № 755/330/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"18" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гаврилової О.В.,

при секретарі Батченко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Імексбанк", третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

16.12.2014р. позивач ОСОБА_1 звертаючись з позовом до суду, в якому просить: розірвати Договір № 1145-2013/8 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11.10.2013 року, Вклад „Постійний клієнт 13 міс." від 11.11.2013 року, який укладений між позивачем та відповідачем Публічним акціонерним товариством „Імексбанк" (далі - ПАТ „Імексбанк"); стягнути з ПАТ „Імексбанк" на користь позивача грошові кошти за Договором № 1145-2013/8 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11.10.2013 року, Вклад „Постійний клієнт 13 міс." від 11.11.2013 року у розмірі 141000,17 грн.; стягнути з ПАТ „Імексбанк" на користь позивача належні позивачу проценти за користування банківським вкладом за Договором № 1145-2013/8 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11.10.2013 року, Вклад „Постійний клієнт 13 міс." від 11.11.2013 року у розмірі 2262,98 грн., які нараховані по день закінчення строку вкладу; стягнути з ПАТ „Імексбанк" на користь позивача проценти за користування банківським вкладом за Договором № 1145-2013/8 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11.10.2013 року, Вклад „Постійний клієнт 13 міс." від 11.11.2013 року, які нараховані по день фактичного повернення вкладу; стягнути з ПАТ „Імексбанк" на користь позивача 3% річних та суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, починаючи з 13.12.2014 року по день видачі; стягнути з ПАТ „Імексбанк" на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що між позивачем та ПАТ „Імексбанк" 11.11.2013 року був укладений Договір № 1145-2013/8 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11.10.2013 року. Вклад „Постійний клієнт 13 міс.", відповідно до умов якого сума вкладу становить 141000,00 грн., з процентною ставкою 20,5% та датою повернення вкладу до 12.12.2014 року, зі щомісячною сплатою відсотків, мінімальною сумою поповнення 300,00 грн. У день повернення вкладу - 12.12.2014р., вклад та проценти повернуто не було. Відповідно до виписки Банку від 12.12.2014 року депозит у розмірі 141000,00 грн. був перерахований на поточний рахунок позивача, на якому знаходилось 0,17грн.. Крім того, відповідно до виписки банку з карткового рахунку позивача, станом на 12.12.2014 року на ньому знаходиться 2262,98грн. нарахованих процентів за вкладом. Однак зазначені кошти заблоковані Банком з невідомої позивачу причини, останній не має можливості ними скористатися, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

Крім того, позивач вважає, що неправомірними діями відповідача щодо затримання повернення вкладу, позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у спричиненні позивачу фізичних та душевних страждань, у зв'язку з чим порушився звичний уклад сімейного життя позивача, в родині стали виникати сварки, позивач вимушений витрачати свій вільний час на здійснення дій по відновленню свого порушеного права, а також забезпечити належні умови життя своїй родині, тому позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03.02.2015р. залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. (а.с. 52)

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача ПАТ „Імексбанк" в судове засідання неодноразово не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не надав.

Представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Музичук Л.В. в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, представник надала письмові заперечення проти позову, в яких просила у задоволенні позову відмовити та розглядати справу за відсутності представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В запереченнях на позов зазначено на підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 № 50 "Про віднесення ПАТ "Імексбанк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015. № 16 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ІМЕКСБАНК", згідно з яким з 27.01.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Імексбанк". Виплати вкладникам ПАТ "Імексбанк" будуть здійснюватись за рахунок цільової позики Фонду гарантування. Позивача включено до списку вкладників, які отримають кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду гарантування. Стосовно відшкодування моральної шкоди зазначено, що в позовній заяві відсутнє належне обґрунтування нанесення позивачу такої шкоди, та не наведено жодного доказу щодо цього. (а.с. 57-59)

На підставі ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди представника позивача ОСОБА_3, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки і банківську діяльність", установлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором.

Згідно частини 1, 2 статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Укладення договору банківського вкладу відбувається шляхом відкриття депозитного (вкладного) рахунку відповідно до Інструкції про порядок відкриття та використання рахунків у національній та іноземній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 18 грудня 1998 року №527.

Договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. (ч. 1 ст. 1059 Цивільного кодексу України)

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Судом встановлено, що 11.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством „Імексбанк" та ОСОБА_1 укладено Договір № 1145-2013/8 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11.10.2013 року Вклад „Постійний клієнт 13 міс.", відповідно до умов якого ОСОБА_1 розміщено на відкритому рахунку Банку депозитний вклад в національній валюті України - гривні у розмірі 141000,00 грн., на строк 396 днів з 11.11.2013 року до 12.12.2014 року, з процентною ставкою за депозитом - 20,5% річних. Вкладник, який діє на законних підставах, підписавши Договір про приєднання, підтверджує, що він: ознайомлений з Договором, який розміщений на Інтернет-сайті http://imexbank.com.ua та засвідчує повне і безумовне розуміння його змісту, значення термінів і понять; ознайомлений з тарифами та матеріалами, на які є посилання в Договорі, та інформацією, що розміщена на сайті Банку. (а.с. 11, 12-20)

11.11.2013 року між Публічним акціонерним товариством „Імексбанк" та ОСОБА_1 укладено Договір НОМЕР_2 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи, відповідно до п. 1.1 якого Банк відкриває на ім'я клієнта та обслуговує поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів НОМЕР_2 оформлює та надає клієнту та/або його довіреній особі платіжну картку. (а.с. 22-29)

Згідно Квитанції № 13160 від 11.11.2013 року ОСОБА_1 внесено готівку на вкладний рахунок ПАТ „Імексбанк" згідно Договору № 1145-2013/8 у розмірі 141000,00 грн. (а.с. 21)

Згідно Довідки від 12.12.2014 року про рух коштів по рахунку НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1 згідно Договору № 11454-2013/8, станом на 12.12.2014 року на рахунку вкладника знаходяться грошові кошти у розмірі 141000,17 грн. (а.с. 30, 31)

Пунктами 6.5., 7.1. Публічного договору № 1 передбачено, що після закінчення строку зберігання вкладу, сума вкладу повертається на банківський рахунок, який зазначено вкладником у договорі про приєднання до Договору (окрім випадків автопролонгації договору). Якщо в день закінчення строку розміщення вкладу, вкладник не вимагає повернення вкладу, договір вважатиметься сторонами автоматично продовженим (автопролонгація договору) на відповідний вид вкладу, згідно діючої депозитної програми.

12.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ „Імексбанк" із заявою про розірвання Договору № 1145-2013/8 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11.10.2013 року Вклад „Постійний клієнт 13 міс." від 11.11.2013 року, повернення суми банківського вкладу та нарахованих процентів за вкладом. (а.с. 34-35)

Відповідно до положення статті 55 Закону України „Про Національний банк України", головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України.

На підставі Постанови Правління Національного банку України № 50 від 26.01.2015 року „Про віднесення Публічного акціонерного товариства „Імексбанк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015 року № 16 „Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ „Імексбанк", згідно з яким з 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ „Імексбанк". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ „Імексбанк" призначено Северина Юрія Петровича. Тимчасову адміністрацію в АТ „Імексбанк" запроваджено строком на три місяці з 27.01.2015р. по 26.04.2015р. включно. (а.с. 85)

05.02.2015 року ОСОБА_1 надіслав на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб письмову заяву від 04.02.2015р. про виплату гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним в ПАТ „Імексбанк" у сумі 143263,15 грн., яка одержана адресатом 10.02.2015р. (а.с. 74-78)

Заявами на перерахування коштів від 05.05.2015 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ „Імексбанк" здійснено перерахування на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 141000,17 грн. (а.с. 81) та грошових коштів у розмірі 2023,40 грн. (а.с. 83), які згідно заяв на отримання переказу отримані ОСОБА_1 05.05.2015 року. (а.с. 82, 84)

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Згідно ч. 3 ст. 1059 Цивільного кодексу України, до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частиною 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно частини 1 статті 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також не допускати дій з наміром завдати шкоди іншій особі чи зловживати правом в інших формах (частина друга та частина третя ст. 13 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1075 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Норми частини 3 статті 1075 Цивільного кодексу України містять імперативний припис, згідно якого після розірвання Договору залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Як убачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача про розірвання Договору № 1145-2013/8 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11.10.2013 року, Вклад „Постійний клієнт 13 міс." від 11.11.2013 року, який укладений між позивачем та відповідачем ПАТ „Імексбанк"; стягнення з ПАТ „Імексбанк" на користь позивача банківського вкладу - грошових коштів за Договором № 1145-2013/8 у розмірі 141000,17 грн.; стягнення з ПАТ „Імексбанк" на користь позивача належних позивачу процентів за користування банківським вкладом за Договором № 1145-2013/8 у розмірі 2262,98 грн., які нараховано по день закінчення строку вкладу; стягнення з ПАТ „Імексбанк" на користь позивача процентів за користування банківським вкладом за Договором № 1145-2013/8, які нараховано по день фактичного повернення вкладу; стягнення з ПАТ „Імексбанк" на користь позивача 3% річних та суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, починаючи з 13.12.2014 року по день видачі; стягнення з ПАТ „Імексбанк" на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги невиконанням відповідачем умов Договору № 1145-2013/8 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11.10.2013 року, Вклад „Постійний клієнт 13 міс." від 11.11.2013 року в частині повернення позивачу суми банківського вкладу та виплати процентів на суму банківського вкладу.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012р. № 4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. (ч. 1, 3 ст. 27 Закону № 4452-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно положень п. 1, 3 ч. 5, п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті

Відповідно до п. 7 Положення про порядок відшкодування Фондом Гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 09.08.2012 року № 14 визначено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань банку з виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників Фонд має право надати неплатоспроможному банку цільову позику. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, у національній валюті України.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями цивільного законодавства України, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав задоволення вимог позивача про розірвання Договору № 1145-2013/8 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 11.10.2013 року, Вклад „Постійний клієнт 13 міс." від 11.11.2013 року, який укладений між позивачем та відповідачем ПАТ „Імексбанк", оскільки судом встановлено, що позивачем було подано відповідачу письмову заяву від 12.12.2014 року про розірвання спірного Договору банківського вкладу, що свідчить про фактичне припинення дії Договору шляхом його розірвання з ініціативи позивача, як клієнта банку, та позбавляє необхідності розірвання такого договору у судовому порядку.

Крім того, суд визнає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів за спірним Договором банківського вкладу (депозиту) у розмірі 141000,17 грн., а також вимоги про стягнення з відповідача на його користь належних позивачу процентів за користування банківським вкладом за спірним Договором банківського вкладу (депозиту) у розмірі 2262,98 грн., які нараховано по день закінчення строку вкладу, - оскільки матеріали справи містять докази виплати 05.05.2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб позивачу грошової суми, яка становить 141000,17 грн., що є об'єктом спірного Договору банківського вкладу, а також процентів за користування банківським вкладом у розмірі 2023,40 грн., нарахованих позивачу до закінчення строку дії Договору, а позивачем не надано будь-яких інших доказів порушення відповідачем суб'єктивного права позивача в цій частині позову та неправильності нарахування суми виплачених процентів.

Відповідно до частини 5 статті 1061 Цивільного кодексу України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

З огляду на викладене, суд визнає правомірними вимоги позивача в частині вимог про стягнення з відповідача на його користь процентів за користування банківським вкладом за спірним Договором банківського вкладу, які судом розраховано за період з наступного дня за днем припинення дії спірного договору, тобто з 13.12.2014 року, до дня, що передував дню прийняття рішення виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження тимчасової адміністрації в Банку відповідача, тобто по 25.01.2015 року включно, у розмірі 3484,44 грн. (141000,00х20,5%:365х44), що відповідає положенню ч. 3 ст. 27 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що має пріоритетне значення відносно законодавчих актів, якими підлягають до врегулювання правовідносини в розрізі даного спору.

Відповідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, ураховуючи встановлений факт прострочення відповідачем грошового зобов'язання перед позивачем щодо своєчасного повернення банківського вкладу та сплати процентів за його користування, правомірними є вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь 3% річних від суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, який підлягає обмеженню з вищенаведених підстав - днем введення тимчасової адміністрації в ПАТ "Імексбанк", тому з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 3% річних у розмірі 517,24 грн. (143023,57*3*44/365/100) та інфляційна складова боргу у розмірі 2092,06 грн.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту немайнових прав, які є абсолютними, невідчужуваними і не можуть бути предметом зобов'язання.

Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або у випадках, передбачених статтями 280, 611, 1167, 1168 Цивільного кодексу України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Отже, порушенням договірних зобов'язань безпосередньо особисті немайнові права не зачіпаються.

Враховуючи, що між сторонами у справі виникли договірні зобов'язання, а спірним договором не передбачено відшкодування моральної шкоди, тому дана правова норма не поширюється на випадки, коли моральна шкода завдається порушенням зобов'язання.

Крім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження викладених у позовній заяві твердження про заподіяння йому моральної шкоди внаслідок невчасного повернення депозитного вкладу.

Таким чином, в частині заявлених позивачем вимог щодо відшкодування моральної шкоди в сумі 10000,00 грн., позов задоволенню не підлягає, оскільки дані вимоги суперечать нормам чинного цивільного законодавства, які регулюють питання неналежного виконання договірних зобов'язань та безпосередньо договору банківського вкладу, факт заподіяння моральної шкоди з інших підстав позивачем не доведено.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Імексбанк", третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення грошових коштів є такими, що підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до Закону України "Про судовий збір" відповідач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 3, 6, 11, 23, 625, 626, 633, 638, 1058-1061, 1066, 1074, 1075 Цивільного кодексу України, ст.ст. 26, 27, 36 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ст.ст. 2, 77 Закону України „Про банки і банківську діяльність", ст. 55 Закону України „Про Національний банк України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 74-77, 88, 169, 179, 197, 208-209, 212-215, 223, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Імексбанк", третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Імексбанк" () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проценти за користування банківським вкладом в розмірі 3484,44грн., інфляційну складову боргу в розмірі 2092,06грн., 3% річних від суми боргу в розмірі 517,24грн., а всього на загальну суму 6093,74грн. (шість тисяч дев'яносто три гривні сімдесят чотири копійки).

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі через Дніпровський районний суд м. Києва апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Якщо особа, яка оскаржує рішення не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: