печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9033/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І. ,

при секретарі - Міщенко О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства " Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" про зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вимогами до ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива», які збільшив під час судового розгляду і просив станом на 15 червня 2015 року стягнути з відповідача суму банківського вкладу у валюті долари США 22 864 доларів США, проценти за користування вкладом у розмірі 1 513,99доларів США , 3% річних від простроченої суми - 378,49доларів США, не отриманий дохід у розмірі 13% річних в сумі 1 640,16 доларів США, а також компенсацію завданої моральної шкоди в розмірі 11 000грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань не виконує умов договору, чим завдає збитків та порушує права позивача, спричиняючи таким чином душевного хвилювання.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 підтримав вимоги, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач ПАТ КБ «Фінансова Ініціатива» подав письмові заперечення, згідно яких вимоги позивача не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, вказуючи на те, що 26 січня 2015 року банк припинив дію договору банківського вкладу, оскільки перерахував суму вкладу 22 864,00доларів США на поточний рахунок позивача. Залишок коштів на поточному рахунку складає 23 057,60 доларів США, та відповідно позивач має можливість користуватись коштами у межах встановлених банком лімітів. Решту вимог позивача відповідач вважає такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Суд вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши надані сторонами письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що 30 липня 2014 року між позивачем та Банком укладено договір банківського вкладу №53- в-17/333564.

Відповідно до п.4.2. договору банківського вкладу №53-в-17/333564 остаточний розрахунок Банку з Вкладником (повернення суми Вкладу) у дату повернення здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування на власний поточний рахунок Вкладника з використанням спеціального платіжного засобу.

30 липня 2014 року між позивачем та Банком укладено договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку з використанням спеціального платіжного засобу (картки) (надалі - Договір) на підставі якого позивачу відкрито поточний картковий рахунок НОМЕР_1.

Випискою по поточному картковому рахунку позивача НОМЕР_1 підтверджується, що 26 січня 2015 року Банк виконав умову договору банківського вкладу №53-в-17/333564 і суму вкладу 22864,00дол. США перерахував на поточний картковий рахунок позивача НОМЕР_1.

Проте станом на час судового розгляду банк грошових коштів позивачу не повернув, оскільки позивач позбавлений можливості отримати внесений вклад.

Станом на час звернення позивача до суду сума вкладу складала 22 864 доларів США та нараховані відсотки за договором у розмірі 631,30 доларів США, що разом складає 23 495,30 доларів США.

При цьому достатньо обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення відсотків (12%) встановлених договором за період з 27 січня 2015 року по 15 червня 2015 року, що складає 1 044,85 доларів США, оскільки відповідач продовжував користуватись вкладом позивача та відповідно дія договору не припинила свою дію.

Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до правової позиції, викладеній в постанові ВСУ № 6-140 цс/13 від 25.12.2013 року зазначено, що відповідно до змісту ст.ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним.

Обґрунтованими є вимоги позивач про стягнення з відповідача 3% річних відповідно до положень ст. 625 ЦК України , оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання. Відповідно розмір 3% річних складає 268, 42 долари США ( з 27 січня 2015 року по 15 червня 2015 року).

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди та стягнення неотриманого доходу (упущеної вигоди) є безпідставними.

Так, згідно положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ні укладеним договором, ні законом яким врегульовані відносини між сторонами відшкодування моральної шкоди не передбачено.

Неповернення грошових коштів за договором є підставою для застосування до відповідача наслідків встановлених договором або законом, при цьому вимоги позивача про стягнення коштів за не отриманий дохід у зазначений період не відповідають положенням діючого законодавства.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору під час подання позову до суду, з відповідача необхідно стягнути судові витрати в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 509,526,530,533, 536, 611, 625, 1058,1066 Цивільного кодексу України, ст.ст.8,10,60,88,208,212,213,214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства " Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" на користь ОСОБА_1 вклад з нарахованими процентами у розмірі 23 495,30доларів США , проценти за користуваня вкладом за період з 27 січня 2015 року по 15 червня 2015 року у розмірі 1044,85доларів США, 3% річних від простроченої суми у розмірі 268,42доларів США.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства " Комерційний банк "Фінансова Ініціатива" в дохід держави судовий збір в розмірі 3654,00грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ,- в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Цокол Л.І.