Справа № 307/1527/15-ц
Провадження № 2/307/1014/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., з участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 де треті особи Тячівська державна нотаріальна контора, відділ державної реєстрації речових прав на не рухоме майно реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 де треті особи Тячівська державна нотаріальна контора, відділ державної реєстрації речових прав про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 04.01.2014 року в с. Вільхівці помер її рідний брат ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 Після його смерті відкрилася спадщина. Згідно погосподарської книги ОСОБА_3 сільської ради, за померлим зареєстровано дворогосподарство за адресою: с. Вільхівці, вул. Леніна. 216, де він постійно проживав. Відповідно до довідки ОСОБА_3 сільської ради, будинок побудовано в 1950 році, матеріали стін - дерево, матеріал покрівлі - шифер, за доворогосподарством закріплена земельна ділянка площею 0,15 га. Зведеним актом до технічного паспорту, виданого 08.04.2015 року Тячівським районним підприємством технічної інвентаризації стверджено, що вартість будинку по справі становить 54632 грн. 30.05.2014 р. вона подала в Тячівську державну нотаріальну контору заяву на прийняття спадщини за законом. Інші спадкоємці - сестра позивачки ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканка с. Вільхівці. вул. Секетура, 31 та брат позивачки ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4. 170 відмовилися від своєї долі в спадщині, подавши в Тячівську державну нотаріальну контору відповідні заяви. Дітей та інших спадкоємців першої черги за померлим ОСОБА_6 немає, заповіт ним не вчинявся. В рамках відкритої за заявою ОСОБА_2 спадкової справи №284/2014, зібрано достатньо документів для її позитивного вирішення, однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, Тячівською нотаріальною конторою у видачі свідоцтва їй було відмовлено, про що усно роз'яснено. У відповідності до ОСОБА_7 інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна станом на 2.03.2015р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - будинок № 216 по вул. Леніна с. Вільхівці Тячівського району, Закарпатської області, відомості відсутні. За наведених обставин з метою захисту своїх майнових прав позивачка, вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст.ст. 1216. 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкоємця. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. 4.2 ст. 331 ЦК України, передбачено, що право власності на новостворене нерухоме манно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до чі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державні реєстрації. У відповідності до вимог чинного на той час законодавства, а саме «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунтоспу №56 від 13.12.1995 року, було передбачено обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Крім наведеного, у відповідності до ч.2 п.З.І Розділу III «Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських ( присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж» затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 19.03.2013 року №95, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2013 року за № 612/23144 передбачено, що: «Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації». Згідно ч.4 ст.З Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. А у відповідності до п.5 ч.І ст.19 вищезазначеного Закону державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Тому просить суд визнати за нею право власності на спадковий будинок що знаходиться за адресою с. Вільхівці, вул. Леніна, 216, Тячівського району.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, але надали суду заяву в якій просять суд справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

Представник третьої особи Тячівської райдержнотконтори ОСОБА_8 в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог не заперечив.

Представник третьої особи відділу державної реєстрації речових прав на не рухоме майно реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

Заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що за братом позивачки ОСОБА_6 по господарських книгах зареєстровано дворогосподарство за адресою с. Вільхівці, вул. Леніна, 216, що стверджується довідкою №112 від 21 01.2015 року ОСОБА_3 сілької ради.

Відповідно до вище вказаної довідки ОСОБА_3 сільської ради, будинок побудовано в 1950 році, матеріали стін - дерево, матеріал покрівлі - шифер, за доворогосподарством закріплена земельна ділянка площею 0,15 га.

ОСОБА_6 04.01.2015 року помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ФМ № 167134 від 06.01.2014 р.

Після його смерті залишилися спадкоємці : сестри ОСОБА_2, ОСОБА_4 та барт ОСОБА_7, інших спадкоємців не має , що стверджується довідкою №1554 від 16.06.2015 року ОСОБА_3 сільської ради.

.Сестра ОСОБА_4 та барт ОСОБА_7 відмовились від оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_6І, що стверджується заявами-відмовами від 09.07.2014 року.

Таким чином єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є позивач.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право на нерухоме майно та їх обтяження , що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації , передбаченої цим Законом, ..якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав та обтяжень .

Відповідно до аб.3 п. 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про практику розгляду справ про спадкування» право власності на збудоване нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження.

Як вбачається з довідки ОСОБА_3 сілької ради спадковий будинок побудований в 1950 році і право власності на нього в той час підтверджує також: особливі рахунки в господарських книгах, довідки сільської ради про належність будинків конкретним власникам, про сплату податків на будівлю та обовязкової їх страховки , що стверджується :

«Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, де передбачено обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

аб. 5 п.1.2. « Рекомендаций по вопросам удостовирения договоров об отчуждении жилого дома ( части дома ) либо квартири в доме жилищно- строительного коллектива индивидуальних застройщиков» від 22.12.1986 року, де зазанчено, що «в сельской месности подтверджением приднадлежности дома могут служить соответствующие справки исполкомов поселков селького Совета.

Аналогічні приписи наявні в абз. 4 п.62 « Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР». від 31 жовтня 1975 року та п. 45 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських селищних , сільських Рад народних депутатів» від 19 січня 1976 року.

Отже, виходячи з вище наведених норм Законів, суд вважає, що ОСОБА_6 на час своєї смерті був власником вище вказаного будинку.

Згідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла , інших осіб.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем наведено достатньо доказів, які підтверджують його право на спадкове майно, а отже слід взнати за ОСОБА_2 право власності на спадковий будинок, що знаходиться за адресою с. Вільхівці, вул. Леніна, 216, Тячівського району.

Керуючись ст. 10, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1216 ,1223Цивільного кодексу України, ст. 62 Сімейного Кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадковий будинок, що знаходиться за адресою с. Вільхівці, вул. Леніна, 216, Тячівського району.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.В. Чопик