У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євтушенко О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про зміну способу та порядку виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, заінтересована особа - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 завернулася до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання рішення Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 19 червня 2013 року, частково скасованого рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2013 року, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 боргу у розмірі 3 854 702 грн 68 коп. та 3 % річних у розмірі 337 418 грн 49 коп. у такий спосіб: на рахунок погашення боргу звернути стягнення на нерухоме майно божника - виставковий салон непродовольчих товарів загальною площею 611,6 кв. м по АДРЕСА_1 шляхом передачі нерухомого майна у власність стягувачу, а саме - визнати за ОСОБА_4 право власності на нерухоме майно. Вказане нерухоме майно боржника арештовано та описано у межах виконавчого провадження № 40535387 та з метою подальшої реалізації оцінено у розмірі 4 191 420 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська

від 09 лютого 2015 року заяву задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2013 року, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за розпискою у розмірі 4 192 121 грн 10 коп., з якого: основна сума боргу - 3 854 702 грн 68 коп.; 3 % річних - 337 418 грн 49 коп. На рахунок погашення боргу у розмірі 4 192 121 грн 17 коп. звернуто стягнення на нерухоме майно - виставковий салон непродовольчих товарів загальною площею 611,6 кв. м по АДРЕСА_1, шляхом передачі нерухомого майна у власність стягувачу, а саме: визнано за ОСОБА_4 право власності на нерухоме майно - виставковий салон непродовольчих товарів загальною площею 611,6 кв. м по АДРЕСА_1.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2015 року ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська

від 09 лютого 2015 року скасовано, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, що 29 грудня 2011 року між ОСОБА_5 та

ОСОБА_7 укладений договір дарування, відповідно до умов якого

ОСОБА_5 подарував ОСОБА_7 виставковий салон непродовольчих товарів загальною площею 611,6 кв. м по АДРЕСА_1.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська

від 19 червня 2013 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4 573 736 грн 74 коп., з яких: сума боргу - 3 854 702 грн 68 коп.; інфляційні втрати - 381 615 грн 57 коп.; 3 % річних - 337 418 грн 49 коп.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2013 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська

від 19 червня 2013 року у частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 381 615 грн 57 коп. скасовано.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області перебувають виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 4 192 120 грн 87 коп. У межах виконавчого провадження ВП № 40535387 державним виконавцем 28 лютого 2014 року складений акт опису і арешту нерухомого майна боржника, що передано йому на відповідальне зберігання.

Оскільки майно ОСОБА_5 не реалізовано і рішення суду не виконано, 25 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою, в якій просила змінити спосіб виконання в рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2013 року та на рахунок погашення боргу звернути стягнення на майно боржника шляхом його передачі у власність стягувача і визнання за ним права власності на це майно.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви, оскільки визнання права власності на нерухоме майно ст. 373 ЦПК України не передбачено, порядок набуття і захисту права власності врегульований главами 24, 29 ЦК України, при цьому за змістом положень п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, ст. 118 ЦПК України визнання права власності на майно в судовому порядку здійснюється шляхом пред'явлення позову до суду, а не у порядку, встановленому ст. 373 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 квітня

2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євтушенко О.І.