Справа № 692/283/15-ц
Провадження № 2/692/89/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року Драбівський районний суд

Черкаської області

в складі: головуючого судді Фай В.Г.

при секретарі - Медведенко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Драбів справу за позовом

Публічного акціонерного товариства

комерційний банк «Приват Банк»

( далі ПАТ КБ «Приват Банк» )

д о:

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за договором кредиту

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся у суд з позовом, в якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 26.08.2008 року у розмірі 6072 (шість тисяч сімдесят дві) грн. 25 коп., яка складається з наступного:

- 1247,33 грн. заборгованість за кредитом;

- 4297,67 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 250,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 277,25 грн. штраф (процентна складова) та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60 коп.

В звязку із смертю відповідача ОСОБА_2, ухвалою суду від 24 квітня 2015 року допущено заміну первинного неналежного відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_1, як спадкоємницю майна ОСОБА_2

В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав заяву, в якій просить суд справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надіслала заяву, в якій просить суд розгляд справи провести у її відсутності. Заявлені позовні вимоги не визнає, просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову. В судове засідання зявитися не має змоги у звязку з тим, що на її утриманні знаходиться новонароджена дитина.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 26.08.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 2000 грн. Даний договір був укладений шляхом отримання позивачем особисто від відповідача письмового підтвердження про приєднання до умов договору, підписаного відповідачем заяви клієнта на оформлення кредитної картки. Договір був укладений у формі заяви разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та «Тарифами банку».

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

У звязку з невиконанням взятих на себе зобовязань за кредитним договором ОСОБА_2 станом на 31.01.2015 року має заборгованість у розмірі 6072 (шість тисяч сімдесят дві) грн. 25 коп., яка складається з наступного:

- 1247,33 грн. заборгованість за кредитом;

- 4297,67 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 250,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 277,25 грн. штраф (процентна складова)

Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з часу його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на такий же термін.

Згідно вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Судом встановлено, що сторони по справі встановили як строк дії договору - протягом 12 місяців з часу його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не поінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на такий же термін, так і строки виконання зобов'язань із щомісячним погашенням платежів.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як встановлено судом, останній платіж з погашення кредиту ОСОБА_2 здійснив 17 вересня 2009 року, що підтверджено розрахунком заборгованості ОСОБА_2 за договором б/н від 26.08.2008 року, після чого перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та зі сплати процентів за користування кредитом, а 07.03.2013 року помер. Після смерті ОСОБА_2, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину, але також зобовязань свого чоловіка по погашенню кредиту та сплаті процентів не виконувала.

Позивач з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитом звернувся до суду 23.02.2015 року (підтверджено штампом поштового відділення звязку на конверті).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Повернення заборгованості за кредитним договором включає в себе зобов'язання позичальника здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлено відповідальність за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, початок позовної давності для стягнення нарахованих платежів утвореної ОСОБА_2 заборгованості необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, суд вважає, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Так як останній платіж, як вже зазначалося вище, ОСОБА_2 здійснив 17.09.2009 року і дана обставина підтверджена наявними матеріалами справи, тому строк позовної давності звернення ПАТ КБ «Приват Банк» за захистом своїх порушених прав до суду розпочався саме 17 жовтня 2009 року.

Оскільки позивач звернувся до суду лише 23 лютого 2015 року, тому суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності за зверненням до суду.

Правова позиція ВСУ вказує, що відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Керуючись ст. ст. 10, 15, 60, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 213, 251, 253, 256, 257, 267 ЦК України, Кредитним договором б/н від 26.08.2008 року, с у д , -

в и р і ш и в :

В позові Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з часу його проголошення.

Головуючий: