Малиновський районний суд м.Одеси
Справа №2-3797/2010
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 р.

Малиновський районний суд м. Одеса в складі: головуючого - Ярош А.І. при секретарі - Стариш О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт», ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Закритого акціонерного товариства Страхова компанія «Теком» про встановлення вини ОСОБА_3, стягнення матеріальної та моральної шкоди, та за зустрічним позовом Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» до ОСОБА_2 про встановлення вини ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо- транспортної пригоди.

Позивач на стадії попереднього судового розгляду уточнила позовні вимоги та просила суд визнати винним ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, у зв'язку з тим, що постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.10.2008р. адміністративна справа відносно ОСОБА_3 закрита провадженням на підставі спливу двохмісячного строку притягнення до відповідальності винного, та просила стягнути з відповідачів солідарно залишок невиплаченої матеріальної шкоди у розмірі 4 681,71 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., та судові витрати по справі, посилаючись на те, що 14 серпня 2008 р. на вул. Грушевського у м. Одеса, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_3, який керуючи автомобілем «МАЗ 7», держ/н 74 253 ПР, що належить ДП «Бердянський морський торговельний порт», допустив зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН, під її керуванням, чим порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України. Внаслідок чого транспортним засобам були завдані механічні пошкодження.

Відповідно до висновку експертів вартість відновлюваного ремонту автомобіля «TOYOTA CAMRI» становить 81 584,44 грн., автомобіль був застрахований ЗАТ СК «Теком», яка відшкодувала суму страхового відшкодування у розмірі 76 902, 73 грн., залишок несплаченої суми становить 4 681,71 грн., що і просить стягнути позивач з відповідачів.

Моральну шкоду позивач мотивує тим, що пошкодження машини порушило звичайний спосіб її життя, довелось витратити багато особистого часу для пошуку фахівців з ремонту транспортного засобу, користуватися загальним транспортом, що завдало їй душевних страждань, та призвело до знервованості, роздратованості, з приводу чого виникали розлади в сімТ. Крім того, постійні хвилювання призвели до підвищення тиску, головних болів та безсоння, погіршенню стану здоров'я.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та в її уточненнях, в задоволенні вимог зустрічної позовної заяви просили відмовити.

Представник відповідача Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» та відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, вина ОСОБА_3 не встановлена, постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_3 не визнаний винним у скоєнні правопорушення, що спричинило шкоду, тому в задоволенні позову слід відмовити. Крім того, представник Державного

?S j

підприємства «Бердянський морський торговельний порт» зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення від 10.09.2008 року, серії № 765471 складено з порушенням вимог ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме протокол не підписаний ОСОБА_3 та ОСОБА_2, у протоколі відсутні пояснення ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 зазначав, що вважає себе невинним в ДТП, посилаючись на те, що 14 серпня 2008 р. він, керуючи автомобілем «МАЗ 7», держ/н 74 253 ПР, рухався по вул. Грушевського зі швидкістю 40-45 км/год, виїзд на перехрестя здійснив на зелений колір світлофора, який потім переключився в режим зеленого миготливого. Переїжджаючи перехрестя, побачив, що з правої сторони почав рух легковий автомобіль «TOYOTA CAMRI», та почав гальмувати, але не вдалось уникнути зіткнення.

В грудні 2010р. представник Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» та ОСОБА_3 надіслали до суду зустрічні позовні заяви до ОСОБА_2 про визнання її винною в скоєному ДТП м. Одеса, що призвело до зіткнення з автомобілем «МАЗ 7», держ/н 74 253 ПР, просили суд розглядати справу у їх відсутність.

Зустрічна позовна заява Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» до ОСОБА_2 прийнята судом на стадії підготовки до судового розгляду до спільного розгляду з позовом ОСОБА_2 та справа призначена судом до спільного судового розгляду.

Зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 надіслана суд без квитанцій про сплату судових витрат, про що складений акт судового розпорядника суду, тому не прийнята судом до спільного розгляду, виділена в окреме провадження. Ухвалою суду від 13.12.2010р. зустрічний позов ОСОБА_3 залишений без руху на підставі ст.ст. 119-121 ЦПК України, наданий строк для усунення недоліків, а саме для сплати судових витрат.

Представник ЗАТ СК «Теком» проти задоволення позову ОСОБА_2 не заперечував, зустрічний позов Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» до ОСОБА_2 вважає безпідставним та необгрунтованим, таким, що не підлягає задоволенню.

Допитана в судовому засіданні свідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4, яка на момент ДТП знаходились в машині «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН зазначила, що автомобіль ОСОБА_5 перетинав вул. Грушевського по вул. Парковій на зелений колір світлофора. На початку руху в машину «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН на повній швидкості в'їхав автомобіль «МАЗ 7», держ/н 74 253 ПР та після двох товчків протягнув автомобіль Позивача.

Свідок ОСОБА_6 надав до суду письмові пояснення, які підтверджуються поясненнями, що містяться в матеріалах адміністративної справи № 3-22932/08, де зазначається, що автомобіль «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН здійснював рух з вул. Паркової, яка перетинає вул. Грушевського. Перед автомобілем знаходився пішохідний світлофор для пішоходів, які перетинають вул. Грушевського, на ньому засвітився зелений колір. Тільки після цього позивач почала рухатись. Машини зі сторони вул. Грушевського всі зупинились. В той час автомобіль «МАЗ 7», держ/н 74 253 ПР рухався на великій швидкості та вдарив «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН в лівий бік. При цьому машину Позивача викинуло на тротуар.

Старший інспектор відділення оформлення матеріалів ДТП та дізнання ВДА1 м. Одеси при ВДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_1 допитаний судом в якості свідка, підтвердив правильність складеної схеми пригоди та протоколу про адміністративне правопорушення і зазначив, що винним у скоєному ДТП є ОСОБА_3.

Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 14 серпня 2008 р. на вул. Грушевського, у м. Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_3, який керуючи автомобілем «МАЗ 7», держ/н 74 253 ПР, що належить ДП «Бердянський морський торговельний порт», допустив зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН, під керуванням ОСОБА_2, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Старший інспектор відділення оформлення матеріалів ДТП та дізнання ВДАІ м. Одеси при ВДАІ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що 14 серпня 2008 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Співробітниками органів ДАІ м. Одеси були складені адміністративні

матеріали даної пригоди та відповідно до Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, оформлені матеріали по ДТП передали для подальшого розгляду інспектору з дізнання підрозділу Державтоінспекції МВС, на території обслуговування якого сталася пригода. Він встановив всі обставини скоєння ДТП, вжив заходи щодо об'єктивного визначення особи, яка скоїла адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та 10.09.2008 р. склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, який керуючи автомобілем «МАЗ 7», держ/н 74 253 ПР по вул. М. Грушевського в м. Одесі, здійснив виїзд на регульоване світлофорним об'єктом перехрестя з вулиці Паркової на заборонений сигнал світлофора, що призвело до зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН, яким керувала ОСОБА_2, яка рухалась по вул. Парковій. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху. ОСОБА_3 для ознайомлення з Протоколом про адміністративне правопорушення до ВДАІ м. Одеси при ВДАІ ГУМВС України в Одеській області не з'являвся.

Також ОСОБА_1, зазначив, що дані, зазначені в протоколі, підтверджуються протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою пригоди, поясненнями водіїв та свідків. Зі схеми пригоди вбачається, що наїзд здійснив саме автомобіль «МАЗ 7», держ/н 74 253 ПР., тому, що автомобіль «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН, отримавши удар в переднє ліве крило, розвернуло більш як на 90 градусів и протягнуло на відстань більш як 10 метрів від місця зіткнення та викинуло на бордюр. Крім того, місцем зіткнення транспортних засобів є середина перехрестя, що дає можливість стверджувати, що ОСОБА_3 почав перетинати перехрестя на жовтий колір світлофора, який відповідно до п. 8.7.3 Правил дорожнього руху забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. Це підтверджується тим, що період роботи жовтого сигналу світлофора 2-3 сек., тому ОСОБА_3 не встиг перетинати перехрестя за даний час, а якби ОСОБА_3 перетинав перехрестя на зелений сигнал світлофора зі швидкістю 40-45 км/год, як він зазначає в поясненнях з матеріалів адміністративної справи, йому б вистачило часу для безперешкодного проїзду перехрестя. Матеріали ДТП були направлені до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області було встановлено, що 14.08.2008 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем «МАЗ 7», держ/н 74 253 ПР по вул. М. Грушевського в м. Одесі, здійснив виїзд на регульоване світлофорним об'єктом перехрестя з вулиці Паркової на заборонений сигнал світлофора, що призвело до зіткнення з автомобілем «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН, яким керувала ОСОБА_2, яка рухалась по вул. Парковій. Внаслідок чого транспортним засобам були завдані механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 8.7.3 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Однак, вищезазначеною постановою суду було закрито провадження по справі на підставі ст. 38 КУпроАП, у зв'язку зі спливом двохмісячного строку притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, а не з приводу відсутності вини ОСОБА_3 у скоєному ДТП.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 06.12.2004 p., при перегляді постанови суду в адміністративній справі треба враховувати, що у разі закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності необхідно всебічно та повно дослідити матеріали справи і вирішити питання про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення» та обставина, що відповідно до ст. 38 КУпАП закінчився строк притягнення до адміністративної відповідальності, не впливає на необхідність всебічного і повного дослідження матеріалів справи та вирішення питання про те, чи є в діях відповідача склад адміністративного правопорушення.

Як регламентує ст. 1166 ЦК України шкода, завдана особі або майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

При таких обставинах, суд повинен для правильного законного розгляду справи про відшкодування шкоди встановити наявність вини учасників ДТП.

З

В судовому засіданні позивач підтвердила, що 14.08.2008 року вона, керуючи транспортним засобом «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН, рухалась по вул. Парковій, зупинилась на червоний колір світлофора. Дочекавшись зеленого кольору, ОСОБА_2 побачила автомобілі, які зупинились на заборонений сигнал світлофора на вул. Грушевського та пішоходів, які почали рух на пішохідному переході, та почала рух. В той час автомобіль «МАЗ 7», держ/н 74 253 ПР, який рухався на заборонений сигнал світлофора, здійснив наїзд в переднє ліве крило її транспортного засобу, після чого протягнув автомобіль позивача вправо на бордюр.

Викладені обставини також підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_7 в матеріалах адміністративної справи № 3-22932/08, який стояв на вул. Парковій на момент скоєння ДТП, та який в своїх поясненнях зазначав, що автомобіль «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН здійснював рух через перехрестя в сторону вул. Паркової на зелений колір світлофора. Тим часом, на заборонений знак світлофора по вул. Грушевського рухався на швидкості автомобіль «МАЗ 7», держ/н 74 253 ПР, який здійснив наїзд в ліву сторону транспортного засобу «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН, після чого автомобілі припинили рух.

Представник відповідача Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт», заперечуючи проти первісного позову та в зустрічній позовній заяві, посилався на пояснення свідка ОСОБА_8, який письмово зазначив, що він на момент дорожньо- транспортної пригоди заходився в автомобілі «МАЗ 7», держ/н 74 253 ПР, яким керував ОСОБА_3, рухаючись по вул. Грушевського та при під'їзді до вул. Паркова, ОСОБА_8 з правого боку побачив автомобіль «TOYOTA CAMRI», який почав рух, та не пропустив транспортний засіб «МАЗ 7», держ/н 74 253 ПР, та вдарив його в праве колесо.

Але пояснення свідка ОСОБА_8 спростовуються матеріалами адміністративної справи та допитаним у судовому засіданні інспектором ДАІ ОСОБА_1, та не можуть бути єдиним доказом вини ОСОБА_2.

Твердження представника відповідача Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» про наявність вини ОСОБА_2, про що свідчать матеріали огляду місця пригоди, схема ДТП, фотознімки, характер пошкоджень нічим не підтверджені, окрім його пояснень в запереченнях та позові.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Такі обставини встановлюються на підставі пояснень сторін, допиту свідків, письмових доказів, висновків експертів.

З боку відповідачів по справі не надходило клопотань про проведення експертизи чи допиту свідків на підтвердження зустрічних позовних вимог про наявність вини ОСОБА_2, просили суд неодноразово розглядати справу у їх відсутність.

Таким чином, вина ОСОБА_3 в даному правопорушенні підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами адміністративної справи, що надійшла з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 3-22932/08, поясненнями свідків, допитаними в ході судового розгляду, вина ОСОБА_2 не доведена в ході судового розгляду даної цивільної справи.

П.1 ч.І ст. 1188 ЦК України зазначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1192 ЦК України суд може зобов'язати особу, яка спричинила збитки, відшкодувати їх у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення речі.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

7Д j*

Як регламентує ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно п. п. 4, 5 Пленуму Верховного Суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. із змінами і доповненнями, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела.

Відповідно до Висновку № 0819 від 24.09.2008 р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН становить 81 584,44 грн.. Автомобіль «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН був застрахований ЗАТ СК «Теком» згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту № 455-07 Д/Т/АТ від 06.09.2007 p.. Керуючись даним Договором страхування, відповідно Страхового акту № 570 від 16.10.2008 p., доповнення до Страхового акту № 570 від 11,02.2009р., а також Висновку № 0819 експертного автотоваровідчого дослідження по визначенню матеріального збитку, спричиненого власнику «TOYOTA CAMRI», держ/н ВН 29-22 ВН від 24.09.2008 p. СК «Теком» відшкодувала суму страхового відшкодування за мінусом франшизи згідно з п. 13.3.4 Договору страхування та пропорційно до страхової суми згідно з п. 5.4 Договору страхування у розмірі 76 902, 73 грн., таким чином залишок суми складає 4 681,71 грн..

З огляду на вищевикладене, суд вважає вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення матеріальної шкоди доведеними.

Як зазначає ст.ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Судом визнається факт заподіяння позивачу моральної шкоди у вигляді фізичних страждань, пов'язаних із погіршенням здоров'я й зміненням її встановленого образу життя.

Однак, при цьому, суд вважає що вимоги позивача щодо компенсації моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., є надмірними й вважає, що їх розмір, приймаючи до уваги принцип співмірності та розумності, підлягає зменшенню та стягненню в розмірі 5 000 грн..

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача державне мито у сумі 51 грн. та 8,50 грн., 120,00 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 208, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт», ОСОБА_3, за участю третьої особи Закритого акціонерного товариства Страхова компанія «Теком» про встановлення вини ОСОБА_3, стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати винним ОСОБА_3 в скоєнні адміністративного правопорушення, яке відбулося 14 серпня 2009р., передбаченого ст. 124 КпАП України.

Стягнути з Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 4 681,71 грн. (чотири тисячі шістьсот вісімдесят одна гривня 71 коп.) та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. (п'ять тисяч гривень), витрати по сплаті держмита у розмірі 59,5 грн., витрати на ІТЗ у розмірі 120,00 грн..

В решті позовних вимог ОСОБА_2 -відмовити.

В задоволенні зустрічної позовної заяви Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» до ОСОБА_2 про встановлення вини ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, або в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: