Справа № 509/1540/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.,

при секретарі Шестопалової О.Ю.,

за участю представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача в якому просили:

· Виділити в натурі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 3/10 частини будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Великодолинське, вул.К.Маркса,16, відповідно до договору дарування від 17 вересня 1992 року.

· Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на самостійний обєкт нерухомого майна, а саме: 3/10 частини будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Великодолинське, вул.К.Маркса,16, відповідно до договору дарування від 17 вересня 1992 року.

Представник Позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Представник Відповідача в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Позивачам в рівних долях належить 3/10 будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. К.Маркса, 16.

7/10 вказаного будинку належить ОСОБА_5

ОСОБА_5 перешкоджала позивачам користуватися їх частиною будинку, в звязку з чим вони були вимушені звернутись до Овідіопольського районного суду м. Одеси з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням.

5 жовтня 2012 року Овідіопольським районним судом Одеської області було винесене рішення про задоволення вказаних позовних вимог в повному обємі і було зобовязано ОСОБА_5 не чинити опір ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в користуванні та розпорядженні 3/10 частинами вищевказаного житлового будинку, а саме : 1-1 кухня 5,1 кв.м., 1-2 жила, 18,1 кв.м.; 1-3 жила 13, 2 кв. м.; літ В сарай; літ. Г підвал , житловою площею 31, 3 кв. м., та виселитися з відповідної частки житлового будинку.

На даний час позивачі просять виділити в натурі та визнати право власності на 3/10 /10 будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. К.Маркса, 16, у звязку з тим, що вони бажають самостійно розпоряджатися своєю часткою майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 356 Цивільного кодексу України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, та має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності ( ст. 361 ЦК України).

У відповідності зі ст. 364 Цивільного кодексу України, співвласник має право на виділ в натурі частки майна, яке знаходиться в спільній частковій власності, в тому разі, якщо річ , майно, згідно зі ст. 183 ЦК України є подільною.

Згідно ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю з ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності між ними припиняється.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, позивач вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні нам права користування та розпорядження нерухомим майном, тобто має право на захист від порушень третіх осіб, не повязаних із позбавленням володіння.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки право позивачів на виділення в натурі та визнання права власності передбачено чинним законодавством та не порущує майнових прав відповідача.

Керуючись ст.ст.7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 356, 364, 367, 391, 392 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 3/10 частини будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Великодолинське, вул.К.Маркса,16, відповідно до договору дарування від 17 вересня 1992 року.

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності на самостійний обєкт нерухомого майна, а саме: 3/10 частини будинку, який знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт.Великодолинське, вул.К.Маркса,16, відповідно до договору дарування від 17 вересня 1992 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

СуСуддя: ОСОБА_6