Справа № 2-587/11
Провадження № 6/456/84/2015
УХВАЛА

іменем України

07 серпня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию подання державного виконавця ВДВС Стрийського МУЮ Львівської області Дмитрик Р.О. про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

державний виконавець відділу ДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_2 за погодженням з начальником ДВС Стрийського МУЮ Львівської області звернулась до суду з поданням про встановлення ОСОБА_1, зареєстрованій в ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням суду.

В обґрунтування покликалася на те, що на виконанні у ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області знаходиться виконавчий лист №2-587/11, виданий 11.07.2011р. Стрийським міськрайонним судом, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Стрийського МРЦЗ 2849,20 грн. безпідставно виплачених коштів.

Постановою державного виконавця Дмитрик Р.О. від 15.06.2015р. відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню згаданого документу (ВП №47835323).

Згідно подання державного виконавця боржник ОСОБА_1 не виконує покладені на неї ст.12 п.6 Закону України «Про виконавче провадження» обовязки - своєчасно не зявляється за викликом до державного виконавця, не надає в строк встановлений державним виконавцем достовірні відомості про свої доходи та майно, тощо.

06.07.2015р. стягувач Стрийський МРЦЗ звернувся в ДВС із заявою, в якій просив виконавця звернутися до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Тому на підставі вимог ст.377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України", ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець просить встановити ОСОБА_1 тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобовязання, яке покладене на неї судовим рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших осіб за участю державного виконавця. Остання на виклик суду не зявилась.

Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши додані до подання матеріали, суд вважає, що таке не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника - боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст.377-1 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст.32 Закону України Про виконавче провадження.

Під «ухиленням від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити ОСОБА_1 право виїзду за межі України.

Згідно з ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в конвенції та в Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно з власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, окрім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права визначено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи власну.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 ЦК, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена в здійсненні права на пересування лише у випадках, установлених законом.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено видачі паспорта, а у громадянина України, який має паспорт, паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, якщо, зокрема: діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання - до виконання зобов'язань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Отже, даним Законом визначено підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон та способи здійснення таких обмежень шляхом відмови у видачі паспорта або затримання чи вилучення паспорта.

Доказів, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 може виїхати за кордон, не виконавши зобовязань суду не надано; до подання не долучено доказів щодо наявності у ОСОБА_1 закордонного паспорта, або наявності у компетентних органів її заяви про отримання такого; не надано доказів, які б давали підстави вважати, що боржник має намір виїхати за кордон тимчасово або на постійне місце проживання з метою ухилитися від виконання зобовязань, а також те, що незастосування таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи те, що особа, яка направила подання в суд, не представила суду належні докази по справі, в задоволенні подання державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст.197, 377-1 ЦПК України, ст.33 Конституції України, Законом України "Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України", суд

у х в а л и в :

відмовити в задоволенні подання державного виконавця ВДВС Стрийського МУЮ Львівської області Дмитрик Р.О. про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Головуючий-суддя ОСОБА_3