Справа 0312/1988/2012
Провадження 6/165/32/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Галушки О.Г.,

при секретарі Дячук С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську подання відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

встановив:

04 червня 2015 року відділ державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у ВДВС Нововолинського МУЮ знаходиться виконавче провадження №3494859 по виконанню вимог виконавчого листа Нововолинського міського суду Волинської області № 0312/1988 від 28.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 30.07.2012 року до досягнення дитиною повноліття. В добровільному порядку кошти за виконавчими документами боржник своєчасно та в повному обсязі не сплачує, ухиляється від покладених на нього зобов'язань. Станом на 01.05.2015 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість по аліментах в сумі 10812,90 грн. Зазначає, що боржник отримує недекларовані доходи, їздить на тимчасові заробітки за межі України. Вважає, що невжиття відповідних заходів у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до повного виконання ним своїх зобовязань за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 28.09.2012 року.

У судове засідання державний виконавець ВДВС Нововолинського МУЮ не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, подання підтримує, просить його задоволити.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно вимог ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині 1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначає Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року. Положеннями ст. 6 зазначеного Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст.11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.18 ч.3 вказаної статті Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні у ВДВС Нововолинського МУЮ знаходиться виконавчий лист Нововолинського міського суду Волинської області № 0312/1988 від 28.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 30.07.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки ВДВС Нововолинського МУЮ, станом на 01.05.2015 року загальний борг ОСОБА_4 по аліментах становить 10812,90 грн. (а.с.47).

В судовому засіданні встановлено, що в поданні державним виконавцем не наведено жодних документально підтверджених обставин, які об'єктивно свідчили б про цілеспрямоване ухилення ОСОБА_1 від виконання покладених на нього судовим рішенням грошових зобов'язань при наявності у нього такої можливості та про намір останнього вибути за межі України саме з цією метою, не встановлено даних обставин і під час судового розгляду. Також, жодними письмовими доказами не підтверджено факту документування боржника ОСОБА_1 паспортом громадянина України для поїздок за кордон. Крім того, державний виконавець в поданні не вказав орган, який має здійснити заходи тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ухилення боржника від виконання рішення є обов'язковою ознакою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України та у зв'язку із відсутністю таких даних в матеріалах подання, тому суд прийшов до висновку про відсутність підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

Керуючись ст.ст.60, 217, 377-1 ЦПК України, на підставі ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і вїзд в Україну громадян України", суд, -

ухвалив:

У задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Г.Галушка