Справа № 371/665/14 Головуючий у І інстанції Гаврищук А.В.
Провадження № 22-ц/780/5008/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 25.08.2015
УХВАЛА

Іменем України

25 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного Суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Фінагєєва В.О.

суддів: Ігнатченко Н.В., Лащенка В.Д.

за участю секретаря: Нагорної Г.О.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 15 липня 2015 року у справі за поданням державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_3 про примусове проникнення до житлового будинку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції Київської області звернувся до суду з поданням та просив надати дозвіл для примусового проникнення до житлового будинку, що знаходиться по вулиці Деребасівська, 50 у селі Яхни, Миронівського району Київської області та вилучити майно згідно акту опису й арешту майна, що належить ОСОБА_2.

Подання обґрунтоване тим, що у відділі ДВС Миронівського управління юстиції у Київській області знаходиться на примусовому виконанні виконавчий лист від 16 липня 2014 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 32 838 грн. 60 коп. Постановою державного виконавця Орлової Н.В. від 25 липня 2014 року відкрито виконавче провадження та запропоновано боржнику добровільно виконати рішення суду у 7-денний термін. Вказану постанову було направлено боржнику і стягувачу. У звязку із відсутністю добровільного виконання боржником своїх зобовязань, державним виконавцем вживалося ряд дій щодо виявлення грошових коштів, рахунків та майна боржника. 15 вересня 2014 року державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проживання боржника та складено акт опису й арешту майна. 14 січня 2015 року направлено вимогу про проведення виконавчих дій та вилучення майна згідно акту опису від 15 вересня 2014 року. Боржник протиправно перешкоджає державному виконавцю у здійсненні виконання рішення суду, оскільки, будучи попередженим про проведення виконавчих дій, 27 січня 2015 року, 19 травня 2015 року був відсутній за місцем свого проживання, не забезпечив доступу до житла, та у телефонному режимі категорично відмовився виконувати законні вимоги державного виконавця.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 15 липня 2015 року подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Миронівського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_3 задоволено. Надано дозвіл державному виконавцю відділу ДВС Миронівського РУЮ ОСОБА_3 на примусове проникнення до житлового будинку, що знаходиться за адресою вулиця Деребасівська, 50, у селі Яхни, Миронівського району Київської області, та вилучення майна згідно акту опису й арешту майна від 15 вересня 2014 року, що належить ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду через невідповідність висновків суду обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання відмовити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги боржник зазначив, що на даний час він не має можливості виконати рішення суду, так як не працює та не має стабільних доходів. На утриманні боржника знаходяться неповнолітні діти та хвора дружина. Звернення стягнення на нерухомість та майно, що є у власності апелянта, не можу мати місце, так як будинок є спільною сумісною власністю подружжя та в ньому зареєстровані та проживають неповнолітні діти.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 липня 2014 року державним виконавцем відділу ДВС Миронівського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, ВП №44160070.

У період з 29 липня 2014 року по 14 липня 2015 року державним виконавцем вчинялися всі необхідні дії для виконання рішення суду про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 32 838 грн. 60 коп.

З отриманих державним виконавцем відповідей на запити вбачається, що інформація стосовно ОСОБА_2 про його останнє місце роботи, про отримання ним пенсії, про інші джерела отримання доходів, про наявність у божника рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, відсутня. Транспортні засоби та земельні ділянки за ОСОБА_2 не зареєстровані.

З Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що за боржником зареєстровано будинок за адресою: с. Яхни вул. Деребасівська, 50.

15 вересня 2014 року державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проживання боржника та складено акт опису й арешту майна.

14 січня 2015 року державним виконавцем направлено боржнику вимогу про проведення виконавчих дій та вилучення описаного майна згідно акту опису. Вчинення зазначених дій було призначено на 27 січня 2015 року.

27 січня 2015 року державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проживання боржника, а саме: с. Яхни вул. Деребасівська 50. Однак, за місцем проживання боржника двері ніхто не відчинив. Заходи щодо проведення виконавчих дій згідно акту опису майна виявилися безрезультатними, про що складено відповідний акт.

14 травня 2015 року до відділу державної виконавчої служби Миронівського РУЮ зявився боржник ОСОБА_2 та надав пояснення, про те що зобовязується передати майно згідно акту опису і арешту майна від 15 вересня 2014 року на зберігання до ДП «Інформаційний центр» 19 травня 2015 року, а також зобовязується підготувати майно для вилучення та не чинити перешкод.

19 травня 2015 року державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проживання боржника, а саме: с. Яхни, вул. Деребасівська, 50, для вилучення та передачі майна згідно акту опису і арешту майна. Однак, вилучити майно та відповідно передати на відповідальне зберігання представнику ДП «Інформаційний центр» неможливо у звязку з відсутністю боржника та відповідно відсутністю доступу до майна, про що складено акт державного виконавця. Крім того, в телефонній розмові ОСОБА_2 повідомив державного виконавця Миронівського РУЮ про те, що додому не зявиться і майно не віддасть, вказане підтверджується актами державного виконавця.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник злісно ухиляється від виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має, зокрема, право: безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, при необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку, опечатувати ці приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством; звертатися до суду з поданням постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що боржник ОСОБА_2 добровільно не виконує рішення суду про стягнення боргу та перешкоджає державному виконавцю у вчиненні виконавчих дій щодо примусового виконання рішення, зокрема, у вилученні описаного та арештованого рухомого майна згідно акту опису від 15 вересня 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що в нього на утриманні знаходяться неповнолітні діти та хвора дружина, а сам апелянт не працює та не отримує стабільний дохід. Однак, зазначені обставини не звільняють боржника від виконання рішення суду.

Доводи ОСОБА_2 щодо належності житлового будинку на праві спільної сумісної власністю подружжю, зареєстрованих та проживаючих в будинку неповнолітніх дітей, не можуть бути взяті до уваги, так як згідно акту опису вилученню підлягають лише рухомі речі. Жодні дії щодо арешту будинку та його реалізації державним виконавцем не вчинялися.

Крім того, згідно вимог ст. 383 ЦПК України якщо сторони виконавчого провадження вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця порушені їхні права чи свободи, вони мають право звернутися до суду зі скаргою. Однак, ОСОБА_2 з зазначеної підстави до суду не звертався та жодних дій державного виконавця не оскаржував.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 15 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий: Фінагєєв В.О.

Судді: Ігнатченко Н.В.

ОСОБА_5