Справа № 627/706/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Вовк Л.В.,

з участю секретаря Казакової О.С.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про скасування наказів, про внесення змін до трудової книжки, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, проведення відрахування до Пенсійного фонду України та відшкодування моральної шкоди, треті особи: голова правління ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_4 та прокуратура Краснокутського району Харківської області,

у с т а н о в и в :

У травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - ПАТ «Укргазвидобування») про скасування наказів, про внесення змін до трудової книжки, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, проведення відрахування до Пенсійного фонду України та відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 26.05.1995 року він був прийнятий на роботу до Краснокутського НГП бригадиром дільниці підсобного сільського господарства. Згодом був переведений на інші посади, а в жовтні 2007 року переведений на посаду начальника дільниці спецавтотранспорту (далі - САТ). В зв'язку з порушенням прокуратурою Краснокутського району кримінальної справи, він постановою слідчого прокуратури від 12.08.2008 року відсторонений від займаної посади, про що був виданий наказ ГУ «Харківгазвидобування» № 170-к від 15.08.2008 року без збереження заробітної плати на період досудового та судового слідства. 31.12.2010 року він звільнений з роботи за переведенням до ГУ «Полтавагазвидобування» та з 01.01.2011 року прийнятий на роботу за переведенням на посаду старшого механіка автоколони №6. На думку позивача запис в трудовій книжці під №13 є недійсним, так як наказ № 964-п від 29.07.2013 року скасований частково. На думку позивача в трудову книжку невірно були внесені записи про роботу. З записів до трудової книжки вбачається, що позивач звільнений двічі 31.12.2010 року за переведенням, 27.09.2013 року у зв'язку з скороченням штату без зазначення посади з якої звільнений. Про дані порушення позивач дізнався наприкінці квітня 2014 року. Не будучи допущеним до роботи, позивач був звільнений у зв'язку з скороченням штату. Крім того, позивачу не виплачувалася заробітна плата, не проводилися відповідні відрахування до управління ПФУ, що порушує право позивача на пенсію. При вирішенні справи про незаконне відсторонення від роботи, судами не було вирішено питання стосовно оплати вимушеного прогулу. Так як позивачу не була своєчасно видана трудова книжка, він не міг працевлаштуватися на роботу. На думку позивача, сума невиплаченого середнього заробітку за вимушений прогул з 13.08.2008 року по 12.05.2014 року складає 388029,73 грн.. Крім того, діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає в душевних стражданнях, яких позивач зазнав з втратою роботи, оскільки це спричинило порушення нормальних життєвих зв'язків. Моральну шкоду позивач оцінює в 50 000 грн.. Прохав визнати незаконним та скасувати наказ № 486-п від 29.07.2013 року, яким визнано переведення ОСОБА_1 на роботу на посаду старшого механіка автоколони №6 та внести відповідні записи до трудової книжки; стягнути з ПАТ «Укргазвидобування» на користь позивача суму невиплаченого середнього заробітку за вимушений прогул з 13.08.2008 року по 12.05.2014 року в розмірі 388029,73 грн.; зобов'язати відповідача, відповідно до ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», провести розрахунки з Пенсійним фондом України (управлінням ПФУ в Краснокутському районі), оплативши помісячно страхові внески з перерахованих і оплаченої середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу за період з 13.08.2008 року по 31.12.2010 року з відображенням цього в щомісячній звітності ПФУ; зобов'язати відповідача, відповідно до ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», провести розрахунки з Пенсійним фондом України (управлінням ПФУ в Шевченківському районі), оплативши помісячно страхові внески з перерахованих і оплаченої середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу за період з 01.01.2011 року по 12.05.2014 року, з відображенням цього в щомісячній звітності ПФУ; стягнути з ПАТ «Укргазвидобування» моральну шкоду в розмірі 50 000 грн..

У судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позов, прохали його задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, прохали в позові відмовити.

Представник третьої особи - прокуратура Краснокутського району Харківської області - проти позову не заперечував та прохав вирішити справу на розсуд суду.

Третя особа - голова правління ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_4 - до суду не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, повідомлявся належним чином та в установлений законом строк.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що в травні 1995 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу до Краснокутського НГП, в жовтні 2007 року переведений на посаду начальника дільниці службового транспорту. В зв'язку з порушенням кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, постановою слідчого прокуратури Краснокутського району від 12.08.2008 року, ОСОБА_1 відсторонено від займаної посади. Наказом ГУ «Харківгазвидобування» ДП «Укргазвидобування» № 170-к від 15 серпня 2008 року, ОСОБА_1, начальника дільниці спецавтотранспорту Краснокутського НГП відсторонено від займаної посади з 18.08.2008 року на час досудового та судового слідства без збереження заробітної плати. Наказ про відсторонення винесений на підставі ст.46 КЗпП України, позивач ознайомлений з наказом 18.08.2008 року, про що свідчить його власноручний підпис.

Постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 10.10.2012 року, кримінальну справу відносно ОСОБА_1 направлено на додаткове розслідування; ухвалою слідчого судді Краснокутського районного суду Харківської області від 23.07.2013 року, постанову слідчого прокуратури Краснокутського району від 12.08.2008 року про відсторонення службової особи від займаної посади, скасовано, а 31.03.2014 року СВ Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області кримінальне провадження закрито, в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

Відповідно до наказу № 964-п від 31.12.2010 року ОСОБА_1, на підставі особистої заяви, був переведений з посади начальника дільниці спецавтотранспорту Краснокутського цеху з видобування нафти, газу і конденсату ГПУ «Харківгазвидобування» на посаду старшого механіка автоколони №6 автотранспортного цеху ГПУ «Полтавагазвидобування».

На підставі вищевказаної ухвали суду від 23.07.2013 року, заяви ОСОБА_1, наказом філії ГУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» № 480-П від 24.07.2013 року, з 25.07.2013 року позивач допущений до посади старшого механіка автоколони №6 автотранспортного цеху, з посадовим окладом 4470,00 грн.. З вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомився та не погодившись, наполягав на поновленні на раніше займаній посаді начальника дільниці САТ, при цьому відкликав свою раніше подану заяву про переведення на посаду старшого механіка автоколони №6 автотранспортного цеху ГПУ «Полтавагазвидобування».

Згідно з наказом філії ГУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» № 486-п від 29.07.2013 року, скасований наказ № 964-п від 31.12.2010 року в частині переведення ОСОБА_1 на посаду старшого механіка автоколони №6 автотранспортного цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» з 01.01.2011 року з посадовим окладом 3530 грн.; скасовано наказ №480-п від 24.07.2013 року про допущення ОСОБА_1 на посаду старшого механіка автоколони №6 автотранспортного цеху ГПУ «Полтавагазвидобування» з посадовим окладом 4470 грн.; на виконання ухвали Краснокутського районного суду від 23.07.2013 року та заяви ОСОБА_1 від 29.07.2013 року, ОСОБА_1 допущено до посади начальника дільниці спецавтотранспорту Краснокутського цеху з видобування нафти, газу і конденсату ГПУ «Харківгазвидобування» з посадовим окладом 3200 грн..

ОСОБА_1 фактично вийшов на роботу, отримував заробітну плату на вказаній посаді.

Враховуючи, що посада начальника дільниці спецавтотранспорту Краснокутського цеху з видобування нафти, газу і конденсату ГПУ «Харківгазвидобування» скорочена 31.12.2010 року у зв'язку з ліквідацією ГПУ «Харківгазвидобування», ОСОБА_1, відповідно до вимог ст.49-2 КзпП України, попереджений про скорочення вказаної посади за 2 місяці до фактичного звільнення. 29.07.2013 року позивач ознайомлений з попередженням, про що свідчить власноручний його підпис та одночасно ОСОБА_1 запропонований перелік існуючих вакансій для можливого переводу за його згодою, однак позивач відмовився від вказаних вакансій.

Наказом №638-п від 27.09.2013 року, ОСОБА_1 звільнений з роботи з посади начальника дільниці САТ з 30.09.2013 року, в зв'язку з скороченням штатів п.1 ст.40 КзпП України. Так-як ОСОБА_1 не вийшов на роботу і відмовився ознайомитись з цим наказом під розпис - йому була направлена телеграма з повідомленням про звільнення з пропозицією отримати розрахунок і трудову книжку. Телеграма була особисто вручена ОСОБА_1, що підтверджує повідомлення ПАТ «Укртелеком». Трудова книжка також була отримана ОСОБА_1, про що свідчить його підпис у відповідному журналі.

Крім того, суд зазначає, що за час відсутності ОСОБА_1 у зв'язку із відстороненням його від посади, з підприємством Дочірня компанія «Укргазвидобування» відбулось кілька реорганізацій, а саме:

Під час ліквідації філії ГПУ «Харківгазвидобування» Краснокутський цех з видобутку нафти, газу і конденсату (ЦВНГК) з 01.01.2011 р. виведено зі складу ГПУ «Харківгазвидобування» і включено до складу ГПУ «Полтавагазвидобування» на підставі наказу ДК «Укргазвидобування» за № 477 від 07.10.2010 року.

У зв'язку із проведеною реорганізацією було введено новий штатний розклад ГПУ «Полтавагазвидобування». Згідно до цього штатного розкладу - такий структурний підрозділ як дільниця спецавтотранспорту відсутній взагалі. Однак, створювався новий структурний підрозділ в складі автотранспортного цеху - автоколона № 6 на підставі наказу № 789. У складі новоствореної колони № 6 посада начальника була відсутня. Наказом за № 268-к від 31.12.2010 р. Краснокутського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату всі працівники, в т.ч. і ОСОБА_1, відповідно до власноручних заяв, були звільненні з переведенням до новостворених структур ГПУ «Полтавагазвидобування».

Як передбачено ст.40 КзпП України: «Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників».

Таким чином у адміністрації відповідача були передбачені законом підстави звільнити працівників, що працювали в ГПУ «Харківгазвидобування», у зв'язку із ліквідацією свого структурного підрозділу ГПУ «Харківгазвидобування».

В матеріалах особистої справи відділу кадрів ГПУ «Полтавагазвидобування» зберігається заява ОСОБА_1 щодо переводу його з посади начальника дільниці САТ ГПУ «Харківгазвидобування» на посаду старшого механіка ГПУ «Полтавагазвидобування», згідно до якої ОСОБА_1 був прийнятий в ГПУ «Полтавагазвидобування» однак, враховуючи те, що ОСОБА_1 свою заяву щодо переведення його на посаду старшого механіка автоколони № 6 ГПУ «Полтавагазвидобування» відкликав, то згідно вимог ст. 32 КзпП України, яка передбачає «переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. (ст.33 КЗпП України передбачає тимчасове переведення), - у ГПУ «Полтавагазвидобування» за відсутності згоди працівника на переведення існувала можливість допустити ОСОБА_1 тільки до тієї посади, з якої він був відсторонений, а саме начальник дільниці САТ ГПУ «Харківгазвидобування».

В подальшому, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 360-р від 13.06.2012 р. «Про реорганізацію дочірніх компаній Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №529 від 18.07.2012 р. «Про реорганізацію Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 27.12.2012 р. припинена діяльність ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» шляхом її реорганізації перетворення у Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування».

Таким чином, посада начальника дільниці спецавтотранспорту Краснокутського нафтогазового промислу від якої ОСОБА_1 був відсторонений, була скорочена у зв'язку з ліквідацією ГПУ «Харківгазвидобування» і звільнення працівників Краснокутського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату 31 грудня 2010 року, що підтверджується Наказом № 268-к від 31.12.2010 року Краснокутського цеху з видобутку нафти, газу і конденсату.

Також відповідно ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення»: «До стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах». Ніякої роботи в період відсторонення слідчим позивача від посади начальника дільниці САТ ГПУ «Харківгазвидобування», він в ПАТ «Укргазвидобування» не виконував, на роботу не виходив, тому права на зарахування часу, протягом якого позивач не працював у зв'язку з відстороненням для зарахування в загальний чи спеціальний трудовий стаж не виникло, також і не виникло права для здійснення страхових внесків за цей період коли позивач фактично не працював, так-як заробітна плата йому не нараховувалась. Підстави для стягнення середнього заробітку за вимушений прогул з 13.08.2008 р. по 12.05.2014 р. також відсутні.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка визначає підстави звільнення від доказування.

За таких підстав суд приходить до висновку, що позивач поновлений на роботі та звільнений відповідно до чинного законодавства, процедура звільнення не порушена. Позивач не надав доказів на підтвердження позовних вимог і тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про скасування наказів, про внесення змін до трудової книжки, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, проведення відрахування до Пенсійного фонду України та відшкодування моральної шкоди, треті особи: голова правління ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_4 та прокуратура Краснокутського району Харківської області, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_5