Справа № 2-2116/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Буран О. М.

при секретарі Татар Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2009 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу та просить стягнути з відповідача борг у розмірі 84 527 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у квітні 2005 року ОСОБА_2 відповідач по справі працював на позивача і в нього виявилась недостача будматеріалів на суму 84 527 (вісімдесят чотири тисячі пятсот двадцять сім) гривень. Відповідач зобовязався до кінця 2008 року повернути борг, але до цього часу гроші не повернув. Від повернення боргу ухиляється.

У судове засідання зявилася представник позивача, позов підтримала у повному обсязі та просила суд задовольнити його.

Відповідач ОСОБА_2. у судове засідання зявився, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 - підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними обставинами.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04.04.2005 року ОСОБА_2 працював у ОСОБА_1 У період роботи у відповідача виявилася недостача будматеріалів на суму 84 527 (вісімдесят чотири тисячі пятсот двадцять сім) гривень. Відповідач зобовязався повернути борг, який виник з його вини, але до цього часу гроші не повернув, від повернення боргу ухиляється.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Факт укладення між сторонами договору позики на зазначену суму, підтверджується розпискою від 29.08.2008року, виданою ОСОБА_2 позивачеві (а.с. 5). За умовами розписки відповідач зобовязався повернути суму боргу до 31.12.2008року. Розписка складена у присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Незважаючи на те, що строк повернення суми боргу давно минув, відповідач прийняті на себе за договором позики зобовязання не виконав, суму боргу позивачеві не повернув і від повернення ухиляється.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 625, 1047 - 1050 ЦК України, ст.ст. 4-5, 10, 11, 33, 208, 209, 213, 214, 215, Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 84 527 (вісімдесят чотири тисячі пятсот двадцять сім) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М. Буран