АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5076/15 Справа № 182/9550/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бабаніна В. А. Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

8 червня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Порубай М.Л.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 5 березня 2015року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07 травня 2009 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого, ОСОБА_3 отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02 грудня 2013 року, спадкоємці мали право подати заяву про прийняття або відмову від спадщини у строк з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 29 травня 2013 року. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_2.

Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: 53211, АДРЕСА_1.

Позивачем 19 травня 2014 року була направлена претензія кредитора до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори.

21 липня 2014 року банк отримав відповідь Другої Нікопольської державної нотаріальної контори за вих. № 1725/02-14 від 15 липня 2014 року, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 була заведена на підставі претензії банку.

30 липня 2014 року позивач направив відповідачу лист-претензію з зазначенням вимог, однак відповідач на листа не відреагував.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить - 6 578 грн. 88 коп., яка складається з 6 578 грн. 88 коп.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 5 березня 2015року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для вирішення справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким задовольнити вимоги позивача.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 травня 2009 року між банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 2000 гривен у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02 грудня 2013року(а.с.19).

Непогашена заборгованість за кредитним договором становить 6578,88 грн.( а.с.4-8).

Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна одержаного у спадщину.

При ухваленні рішення про відмову в позові суд посилався на відсутність в заяві та матеріалах справи даних про наявність спадкового майна після смерті ОСОБА_3.

З відповіді нотаріуса, витягу зі спадкового реєстру (а.с.23-25) слідує , що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 відкрита за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк". Спадкоємці заяви про прийняття спадщини чи відмову від спадщини не подавали.

Відмовляючи у задоволенні вимог, суд зазначив, що ОСОБА_2 зареєстрована за однією адресою з померлим ОСОБА_3, однак ця обставина не свідчить про прийняття нею спадщини, оскільки немає відсутні відомості про існування самого спадкового майна та його вартості.

Відповідно до ст.ст.11, 30 ЦПК України, позивач повинен надати суду докази обставин на які він посилається як підстави заявлених вимог.

Повністю погодитися з таким висновком суду неможливо, враховуючи наступне.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду не відповідає.

За вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України , він не заявив про відмову від неї.

Згідно наявних в матеріалах справи копій паспортів померлого боржника ОСОБА_3 (а.с.16-17) та відповідача ОСОБА_2 (а.с.18,18 зворот), вони зареєстровані за однією адресою у АДРЕСА_2, що свідчить і про постійне їх проживання. Тому є передчасним висновок суду про неприйняття спадщини відповідачем після смерті батька.

У рішенні суд посилався і на те, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження заявлених вимог.

Частиною 4 ст.10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Але суд розглянув справу у відсутність сторін, всупереч вимог процесуального законодавства положення ч.4 ст.10 ЦПК України позивачу не роз'яснив, не витребував із нотаріальної контори спадкову справу, не пересвідчився, чи не відмовлялася відповідач у встановлений законом строк від прийняття спадщини після смерті батька та передчасно дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення суду скасувати, як передчасно ухвалене, у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 5 березня 2015року скасувати.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О.

С у д д і: Болтунова Л.М.

Козлов С.П.