РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7358/15-ц

пр. № 2/759/3835/15

04 серпня 2015 року Святошинський районний суд м.Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Захарчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 грошових коштів (боргу) в розмірі 2142702, 54 грн., з яких: сума основного боргу 1478564 грн., сума процентів 204548, 19 грн., сума трьох процентів річних 26371, 10 грн., сума інфляційних нарахувань 433219, 25 грн., а також судових витрат по справі за сплату судового збору при подачі позову до суду 3654 грн.

При цьому, посилається на те, що 18.07.2014 р. між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно з яким ОСОБА_2 зобов'язався в строк до 30.09.2014 р. повернути йому 1478564 грн., що були ним отримані в момент складання розписки. За виконання зобов'язань щодо повернення йому позики ОСОБА_2 поручився ОСОБА_3 Факт укладення вказаного вище договору підтверджується власноручно складеною ОСОБА_2 розпискою від 18.07.2014 р. ОСОБА_2 були проігноровані умови договору позики і гроші не повернуті, боржник ухиляється від виконання свого зобов*язання, як і поручитель, внаслідок чого він вимушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. Вказана позика є процентною і розмір процентів визначається на рівні облікової ставки Національного банку України, а їх сплата проводиться щомісяця до дня повернення позики. Розмір таких процентів на момент подання позовної заяви становить 204548, 19 грн., сума інфляційних нарахувань відповідно до ст. 625 ЦК України дорівнює 433219, 25 грн., сума трьох процентів згідно ст. 625 ЦК України складає 26371, 10 грн. Під час передачі ним коштів у власність ОСОБА_2 був присутній ОСОБА_3, який виступив поручителем ОСОБА_2 за виконання ним свого обов'язку перед ОСОБА_1 по поверненню у власність останнього до 30.09.2014 р. вказаних коштів і зазначений факт ОСОБА_3 посвідчив власним підписом на розписці, складеній ОСОБА_2 власноручно 18.07.2014 р. Тому, відповідачі повинні відповідати перед ним як солідарні боржники по договору позики від 18.07.2014 р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Відповідача ОСОБА_3 позов не визнав та пояснив суду, що він не був поручителем за зобов'язаннями ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 по поверненню позичених грошей по розписці від 18.07.2014 р., а лише був присутній при укладанні такої угоди.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав з тих же підстав, що і його довіритель.

Відповідач ОСОБА_2 нодноразово в судові засідання не з'являвся, належним чином судовими повістками про час, місце слухання справи повідомлявся, тому суд, враховуючи думку представників сторін, відповідача ОСОБА_3, матеріали та обставини справи, відповідно до ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе вирішити без участі відповідача ОСОБА_2 спір.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, відповідача ОСОБА_3, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Згідно ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що 18.07.2014 р. ОСОБА_1 надав у борг ОСОБА_2 1478564 грн. на строк до 30.09.2014 р., про що відповідач ОСОБА_2 написав і підписав власноручно розписку. У строк до 30.09.2014 р. ОСОБА_2 позичені гроші не повернув ОСОБА_1 (а.с. 9).

Суд, аналізуючи правовідносини між сторонами по справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2, вважає, що фактично між ними був укладений договір позики, а розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Оскільки судом встановлено, що між сторонами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 існували договірні зобов*язання, пов*язані з позикою грошей, що підтверджується оглянутим судом оригіналом розписки від 18.07.2014 р., наданою представником позивача в судовому засіданні, то позивач правомірно просить стягнути борг, що залишився неповернутим, і в цьому є вина боржника.

Так як позивач свої вимоги про стягнення боргу пред'являє станом на дату подачі позову до суду-05.05.2015 р., що є правом позивача, сума боргу підлягає стягненню саме на цю дату.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума неповернутої позики по розписці складає 1478564 грн.

За період з 19.07.2014 р. по 05.05.2015 р. проценти за користування грошовими коштами згідно договору позики у розмірі облікової ставки НБ України, що діяла на момент нарахування процентів, складають: за період з 19.07.2014 р. по 12.11.2014 р. при обліковій ставці НБ України у розмірі 12, 5 % річних за 117 днів-59243 грн. 83 коп.; за період з 13.11.2014 р. по 05.02.2015 р. при обліковій ставці НБ України у розмірі 14, 0 % за 85 днів-48205 грн. 24 коп., за період з 06.02.2015 р. по 03.03.2015 р. при обліковій ставці НБ України у розмірі 19, 5 % річних за 26 днів-20537 грн. 86 коп.; за період з 04.03.2015 р. по 05.05.2015 р. при обліковій ставці НБ України у розмірі 30, 0 % за 63 дні-76561 грн. 26 коп., разом 204548 грн. 19 коп.

Інфляційні нарахування становлять 433219 грн. 25 коп. із розрахунку індексу інфляції за жовтень 2014 р.- березень 2015 р. в 1, 293 за період заборгованості з 01.10.2014 р. по 05.05.2015 р.

Три процента річних від простроченої суми станом на 05.05.2015 р. за 217 днів прострочення становлять 26371 грн. 10 коп. за період з 01.01.2014 р. по 05.05.2015 р.

Всього, сума боргу, що підлягає стягненню на користь позивача, дорівнює 2142702 грн. 54 коп. (1478564 грн.+204548, 19 грн.+433219, 25 грн.+26371, 10 грн.).

Суд погоджується з розрахунками, виконаними подавачем позову, оскільки виконані вірно та відповідають дійсним обставинам справи (а.с. 5-8).

Суд вважає, що стягнення заборгованості за договором позики необхідно провести з відповідача ОСОБА_2

Так, згідно положень ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок виникає у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Не може відповідач ОСОБА_3 відповідати солідарно за зобов'язаннями ОСОБА_2 перед ОСОБА_1, бо він не оформляв відповідного договору поруки й інша солідарна відповідальність ним по закону не передбачена як поручителя в даному випадку. В розписці зобов'язання ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 відсутні, а підпис ОСОБА_3 на розписці свідчить лише про обізнаність цієї особи з текстом розписки, а не про його зобов'язання.

Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З боку відповідача ОСОБА_2 заперечень на позов, а також доказів у їх підтвердження, не поступило, тому суд діє відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України, виходячи з тих доказів, що надав позивач при подачі позову до суду та представник позивача в судовому засіданні.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем, в сумі 3654 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідача ОСОБА_2 в межах задоволених позовних вимог, враховуючи, що ОСОБА_1 при подачі позову до суду сплатив вказану суму як судовий збір, що підтверджується квитанцією від 05.05.2015 р. (а.с.13).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 202, 207, 526, 536, 541, 546, 547, 553, 554, 610, 612, 625, 1046-1048 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212, 214, 215 України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1 грошові кошти (борг) в розмірі 2142702 грн. 54 коп., з яких: сума основного боргу 1478564 грн., сума процентів 204548 грн. 19 коп., сума інфляційних нарахувань 433219 грн. 25 коп., сума трьох процентів річних 26371 грн. 10 коп., також судові витрати по справі в розмірі 3654 грн., а всього 2146356 гривень 54 копійки.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особа, яка брала участь у розгляді справи, але була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя