Справа № 703/2772/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Васильківської Т.В.

при секретарі Палієві В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 31 січня 2014 року помер її вітчим якому належало будинковолодіння № 136 по вул. Леніна в с. Мале Старосілля Смілянського району. За час свого життя ОСОБА_3 розпорядився своїм майном на випадок смерті, шляхом складення заповіту на імя позивача. Відповідач ОСОБА_2, також має право на обовязкову частку у спадщині, оскільки на момент смерті спадкодавця була непрацездатною та є його вдовою. В нотаріальному оформленні права на спадщину позивачу було відмовлено у звязку з тим, що правовстановлюючому документі на спадкове майно не вказано номер будинку та назву вулиці, а тому просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно в порядку спадкування а заповітом.

Позивач в судове засідання не зявилась, але до суду надійшла заява від представника позивача в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, але наддала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін висловлену у письмовій формі, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.174 ЦПК України наслідком визнання відповідачем позову є ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав.

Встановлено, що 31 січня 2014 року помер ОСОБА_3, якому на момент смерті належав житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 37,3 м кв., житловою 15 м кв. з надвірними спорудами: прибудова літ. «а», погрібу з шийкою літ. «Ж», гараж літ. «Б», сарай літ. «В», літня кухня літ. «Д», теплиці літ. «Е», убиральні літ. «З», ганку, огорожі № 1,3,4, воріт № 2, колодязю питного № 5, що знаходяться в с. Мале Старосілля Смілянського району по вул. Леніна, 136.

Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії І СР № 229096 від 3 лютого 2014 року (а.с.5), копіює договору купівлі продажу (а.с.10), копією технічного паспорту (а.с.11-15) та довідкою виконкому Малостарсільської сільської ради (а.с.16).

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким власне будинковолодіння в с.Мале Старосілля Смілянського району заповів позивачу що є його падчирицею. Ця обставина підтверджується копією заповіту (а.с.6).

Інші заповіти, які, відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (а.с. 38-40) були складені за життя ОСОБА_3 не стосуються належного йому будинковолодіння в с.Мале Старосілля Смілянського району, що підтверджується копіями таких заповітів.

В той же час, судом встановлено, та підтверджуються копією паспорта ОСОБА_2 (а.с.9), що після смерті ОСОБА_3 у нього залишилась непрацездатна вдова ОСОБА_2, яка відповідно до вимог ч.1 ст.1241 та ч.3 ст. 1268 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині, яка становить половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом, тобто на 1/4 частину спадкового майна.

Згідно із ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За правилом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1269 цього Кодексу спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З постанови приватного нотаріуса Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вбачається, що 31 січня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с.20). З огляду на ці обставини суд вважає, що у такий спосіб ОСОБА_1 прийняла спадщину та набула право власності на 3/4 частини будинковолодіння, що знаходиться в с. Мале Старосілля Смілянського району по вул. Леніна, 136.

Разом з тим, нотаріусом було відмовлено у нотаріальному оформленні за позивачем права власності на спадкове майно, у звязку з відсутністю в договорі купівлі продажу будинковолодіння номеру будинку та назви вулиці.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності.

З метою усунення обставини, яка перешкоджає оформленню права власності на спадкове майно, суд вважає, що за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом належить визнати право власності на відповідну частку будинковолодіння що знаходиться по вул. Леніна 136 в с. Мале Старосілля Смілянського району Черкаської області і складається з житлового будинку літ.

На підставі ст.ст. 392, 1241, 1268, 1269, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на майно що належало ОСОБА_3, який помер 31 січня 2014 року, а саме:

На 3/4 частини будинковолодіння № 136 по вул. Леніна в с. Мале Старосілля Смілянського району Черкаської області, яке вцілому складається з: житлового будинку з прибудовою літ. «А-1,а» загальною площею 37,3 м кв., житловою 15 м кв. з надвірними спорудами: гаражу літ. «Б», сараю літ. «В,Г», вбиральні літ. «З», літньої кухні літ. «Д», теплиці літ. «Е», погребу з шийкою літ. «Ж», огорожі № 1-4, колодязю № 5.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошенняапеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий Т.В. Васильківська