Справа № 161/6915/15-ц
Провадження № 2/161/2505/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 червня 2015 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі Мартинюк О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання малолітньої дитини та стягнення аліментів.

Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 26 січня 2012 року. Шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 35. Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3.

Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час не ведуть спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, шлюб існує лише формально, не мають наміру зберегти шлюб.

Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, який знаходиться на її повному утриманні. ОСОБА_2 є здоровим та працездатним, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Просить розірвати шлюб, укладений 26 січня 2012 року між нею та ОСОБА_2, визначити місце проживання сина ОСОБА_3 разом з позивачем та стягнути з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі, щомісячно, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 22 травня 2015 року позовні вимоги про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду.

До початку судового засідання позивач подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, щодо постановлення заочного рішення не заперечує.

В судове засідання відповідач не з'явився з невідомих на те суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

За погодження позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 січня 2012 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 35 (а.с.9). Від даного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (а.с. 6).

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю" встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім'ї, та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім'ї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 свого обов'язку утримувати неповнолітнього сина не виконує, дитина перебуває на утриманні матері ОСОБА_1

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В матеріалах справи відсутні дані щодо місця роботи відповідача, відповідно визначити суму його доходів неможливо, однак дана обставина не звільняє його від обов'язку утримувати неповнолітню дитину, батьком якої він є.

Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини; стан здоров'я та матеріальне становище стягувача та платника аліментів, а також те, що у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків на утриманні немає.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

З відповідача слід стягнути в доход держави 243 гривні 60 копійок судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 181,182, 183 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в с. Муравище Ківерцівського району Волинської області, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилась в Луцьку, зареєстрований 26 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 35 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в с. Муравище Ківерцівського району Волинської області, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 травня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в с. Муравище Ківерцівського району Волинської області судовий збір в дохід держави в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць допустити до обов'язкового негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду

Волинської області С.М. Рудська