справа № 666/8366/14-ц
25.08.2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона в складі:
головуючого судді Полив'яного В.М.
при секретарі: Стрекозовій О.І., Назаренко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, Треті особи: ОСОБА_3, Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4,-
Стверджує, що укладаючи вищевказаний договір, він вважав, що укладає договір довічного утримання, оскільки в силу свого похилого віку та стану здоровя потребує постійного догляду та вважав, що укладення саме такого договору буде спонукати його сина - ОСОБА_2 піклуватись про нього.
Проте, зайнявшись питанням щодо можливості розірвання договору довічного утримання у звязку з тим, що належного догляду він сина він не отримує, Позивач дізнався, що ним насправді був укладений договір дарування, що не відповідає його внутрішній волі.
Зазначає, що вказаний житловий будинок є його єдиним житлом, наміру відчужувати його за життя він ніколи не мав, оскільки питання про укладення договору дарування ніколи не піднімав. До того ж вважає, що можлива втрата єдиного житла порушить його конституційне право на житло.
Просив суд визнати недійсним договір дарування, укладений 04.12. 2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, яка на підставі довіреності, посвідченої Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 26.09.2006 року за р № 9003, діяла в інтересах ОСОБА_2.
В судовому засіданні представник Позивача адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Крім того, зазначив, що Відповідач ОСОБА_2 протягом більш як 10 років мешкає за межами України, а тому останній, як обдаровуваний, за цим договором житловий будинок свого батька в якості дарунка не приймав.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно, належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Третя особа - ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечувала.
Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з' явилась, належним чином була повідовлена про час і місце слухання справи. Наддала заяву, в якій просила суд в зв'язку з виробничою необхідністю слухати справу без її участі.
Заслухавши пояснення представника Позивача адвоката ОСОБА_6, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч.5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
На підставі ч.1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
Судом встановлено, що 26 вересня 2006 року ОСОБА_2, який є рідним сином Позивача по справі - ОСОБА_1 та Третьої особи - ОСОБА_3, на підставі довіреності, посвідченої Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4, 26.09.2006 року за р. № 9003, уповноважив ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти в дар житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями і спорудами та земельну ділянку на його імя, які розташовані за адресою: м. Херсон, вул. 12 Східна, буд. 26.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив суду, що Відповідач по справі є його рідним братом. З 2003 року останній в Україні не мешкає. Після грудня 2006 року його брат ОСОБА_2 ні разу не був у Херсоні до цього часу, оскільки постійно мешкає в ОСОБА_7.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснив суду, що Відповідач по справі є його двоюрідним братом. Приблизно з 2003 року останній в Україні не мешкає, так як знаходиться в ОСОБА_7. На момент укладання договору ОСОБА_2 був відсутнім в Україні та до цього часу ні разу не приїздив до України.
З пояснень Позивача вбачається, що він вважав, що укладає договір довічного утримання, оскільки в силу свого похилого віку та стану здоровя потребував постійного догляду та вважав, що укладення саме такого договору буде спонукати його сина - ОСОБА_2 піклуватись про нього. Але його син фактично не набув права власності за договором, оскільки не відбувся саме факт передання майна.
Тягар утримання нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями і спорудами, під номером 26, що знаходиться в місті Херсоні, вул. 12 Східна повністю ліг на плечі Позивача. Відповідач не лише не надає допомоги на утримання свого престарілого батька, й взагалі не утримує за власний кошт вказаний вище житловий будинок.
Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, після укладення договору дарування житлового будинку від 04.12.2006 року, продовжував постійно проживати у належному йому житловому будинку, розташованому в м. Херсоні, вул. 12 Східна, буд. 26, сплачував постійно житлово-комунальні послуги та ніс відповідні витрати на утримання свого будинку.
Суд вважає, що даний правочин вчинений Позивачем під впливом помилки, що має істотне значення, оскільки така помилка вплинула на волевиявлення Позивача, як сторони цієї угоди та за обставин справи суд вважає, що угода не була б укладена, якби Позивач мав правдиву інформацію. Нотаріус посвідчив договір дарування, керуючись довіреністю, яку надав Відповідач і в якій було зазначено повноваження його матері - ОСОБА_3 з наданням права підписати від його імені договір дарування, зареєструвати договір і перехід права власності в компетентному органі, здійснити державну реєстрацію права власності, натомість Позивач, як відчужувач будинку, мав намір укласти договір довічного утримання.
Оскільки сторони, вчинивши правочин, ще не приступили до його виконання, суд вважає можливим визнати недійсним договір дарування, укладений 04.12. 2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, яка на підставі довіреності, посвідченої Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 26.09.2006 року за р № 9003, діяла в інтересах ОСОБА_2.
Керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.п.1 ч.2 ст.11, 12, ч.1 ст.13, ч. 1-2 ст. 14, 15, 16, ч.1 ст. 20, 202-204, 229, 316, 317, 319, 328, 334, 717-722 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати недійсним договір дарування, укладений 04.12. 2006 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, яка на підставі довіреності, посвідченої Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 26.09.2006 року за р. № 9003, діяла в інтересах ОСОБА_2.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Дніпровський районний суд м. Херсона в десятиденний строк з дня винесення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий Полив'яний В.М.