АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого: Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.

при секретарі : Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року,

встановила:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Просив суд, з урахуванням уточнень позовних вимог, стягнути грошові кошти та провести перерахунок стипендії, посилаючись на те, що він є сином шахтаря, стаж підземної роботи якого становить більше 15 років, а тому він має право на гарантовану виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суд першої інстанції, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представники ДВНЗ «КНЕУ ім. В.Гетьмана» проти апеляційної скарги заперечили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

З матеріалів справи вбачається, що згідно наказу № 1245-ст від 10.08.2011 року ОСОБА_1 зараховано з 01.09.2011 року студентом 1-го курсу денної форми навчання, за державним замовленням осіб, за напрямком підготовки: юридичний факультет - правознавство.

Згідно довідки, виданої 20.11.2014 року ДВНЗ «КНЕУ ім. В.Гетьмана», ОСОБА_1 навчається на 4-му курсі, за спеціальністю «правознавство» юридичного факультету Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», форма навчання - денна ( стаціонар ). Термін закінчення університету - 30.06.2015 року.

ОСОБА_1 нараховується та виплачується академічна стипендія, яка призначена відповідно до Порядку призначення і виплати стипендії, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 року № 882.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що на його користь підлягають стягненню кошти, за період з 01.09.2011 року по 31.01.2015 року, відповідно до положень, передбачених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Згідно з ч. 1 ст. 5 «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти батьки яких мають стаж підземної роботи не менш 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України в Радехівському районі Львівської області, батько позивача - ОСОБА_3 на момент вступу сина до навчального закладу, мав стаж роботи під землею тривалістю 23 роки 10 місяців 9 днів.

Виходячи із вищенаведених вимог закону та встановлених фактичних обставин, колегія суддів вважає, що позивачу з 01.09.2011 року по 31.01.2015 року нараховувалася стипендія на загальних підставах, яка була нижчою за розмір стипендії, визначений законом в розмірі прожиткового мінімуму, відтак позовні вимоги про стягнення з навчального закладу коштів в розмірі 15 806 грн. 56 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Протилежний висновок суду першої інстанції є помилковим.

Проте, вимога про зобов'язання провести за цей період перерахунок стипендії, фактично зводиться до позовної вимоги про стягнення коштів, відтак є зайвою.

Відповідно до п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду від 02 квітня 2015 року постановлено з порушенням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 1, п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті стипендії у розмірі 15 806 грн. 56 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 365 грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Є.В.Болотов

Судді: І.М.Білич

Н.В.Поліщук