Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2315/15 Головуючий у 1-й інстанції: Мірошниченко О.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:ОСОБА_2
суддів:ОСОБА_3
ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя коштів одержаних за укладеними в період шлюбу кредитними договорами, стягнення половини вартості погашених кредитів, та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя коштів одержаних за укладеними в період шлюбу кредитними договорами, стягнення половини вартості погашених кредитів -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення половини вартості погашеного кредиту, укладеного в інтересах сім'ї, обґрунтувавши свої вимоги тим, що в період з 07 листопада 2006 року по 26 вересня 2011 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_6, дітей від шлюбу не мають. Спільне сумісне майно, яке було придбане під час шлюбу було розділено в судовому порядку. Крім того, під час шлюбу за ініціативою відповідачки, від імені позивача та в інтересах сім'ї були укладені кредити на споживчі цілі.

05 грудня 2008 року з ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім'я ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № SAMDN50OTS001654608. У зв'язку з несвоєчасним виконанням прийняти за вказаним договором зобов'язань 06.08.2009 року з Банком була укладена генеральна угода про реструктуризацію боргу на суму 6776,34 грн., яка була повністю сплачена позивачем після розірвання шлюбу.

06 листопада 2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 001-04112-061110 на придбання товару у сумі 929,00 грн. З урахування страхового платежу у сумі 200 грн. позичальник до 05 травня 2012 року повинен був сплатити 1129,66 грн.; після розірвання шлюбу позивачем самостійно була сплачена сума 732,00 грн.

21.03.2011 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 11210/06/к у сумі 3500 грн. на строк 24 місяці на споживчі цілі. Кредитні зобов'язання були виконані позивачем на загальну суму 4366,00 грн, з яких 3145,33 грн. були сплачені ним після розірвання шлюбу.

03.07.2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» надав ОСОБА_5 строковий кредит № KTXRF604770829 на споживчі цілі , за яким після розірвання шлюбу позивачем була сплачена сума 1613,61 грн.

Позивач зазначає, що грошові кошти отримані за зазначеним кредитними договорами були використані на потреби сім'ї, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 повністю погасив кредитні зобов'язання на суму 12 267,28 грн., тому вважає, що з відповідача підлягає стягненню половини вартості погашеного кредиту в розмірі 6 133,64 грн. (т.1 а.с З-4).

Заявою від 17.04.2014 року позивач збільшив позовні вимоги, просив суд стягнути з ОСОБА_6 половину вартості погашеного кредиту в сумі 8322 грн. що складає ? частину від 17644 грн.:

по кредитному договору ПАТ КБ «ПриватБанк» № SAMDN50OTS001654608 від 05 грудня 2008 року сплаченого в сумі 6733 грн. і 1000 грн, а разом - 7733 грн.;

по кредитному договору ПАТ КБ «ПриватБанк» № KTXRF604770829 від 03.07.2011 року - 700 грн.;

по кредитному договору ПАТ «Дельта Банк» № 001-04112-0611100 від 06.11.2010 року - 800 грн.;

по кредитному договору ПАТ «АБ«Експрес-Банк» № 11210/06/к від 21.03.2011 року -436 грн.

по кредитному договору ПАТ «Платинум Банк» № 551/2558 CLPS2 від 15.11.2010 року - 4045 грн. (т.2 а.с. 77-78).

Заявою від 08.01.2015 року представник позивача ОСОБА_7 збільшила позовні вимоги, просила суд стягнути з ОСОБА_6 половину вартості погашеного кредиту в сумі 9364 грн. що складає ? частину від 18728 грн:

по кредитному договору ПАТ КБ «ПриватБанк» № SAMDN50OTS001654608 від 05 грудня 2008 року сплаченого в сумі 5825.17 грн.;

по кредитному договору ПАТ КБ «ПриватБанк» № KTXRF604770829 від03.07.2011 року - 1603,96 грн.;

по кредитному договору ПАТ «Дельта Банк» № 001-04112-0611100 від 06.11.2010 року - 800 грн.;

по кредитному договору ПАТ «АБ«Експрес-Банк» № 11210/06/к від 21.03.2011 року -2812,10 грн.

по кредитному договору ПАТ «Платинум Банк» № 551/2558 CLPS2 від

15.11.2010 року-7686 грн. (т.З а.с. 43-44).

03.02.2014 року відповідач ОСОБА_6 звернулася з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення половини вартості погашених кредитів, укладених між нею та ПАТ «Дельта Банк», ПАТ «АБ «Експрес-Банк». Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що отримані за зазначеним кредитними договорами були використані на потреби сім'ї, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Після розірвання шлюбу вона повністю погасила кредитні зобов'язання по кредитному договору ПАО «Дельта Банк» № 002-04112-291010 від 29.10.2010 року на суму 3000 грн. та по кредитному договору ПАТ «АБ «Експрес-Банк» № 25954/06/кІ від 25.06.2011 року на суму 16500 грн., а всього на загальну суму 19 500 грн., з яких позивач зобов'язаний повернути їй Уг частку в розмірі 9 750 грн. (т.1 а.с. 117-120).

Заявою від 27.02.2014 року відповідач ОСОБА_6 збільшила розмір позовних вимоги, просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_5 половину вартості погашеного кредиту в сумі 23 744 грн.:

- по кредитному договору ПАТ «Дельта Банк» № 002-04112-291010 від 29.10.2010року на суму 3000 грн.,

- по кредитному договору ПАТ «АБ «Експрес-Банк» № 25954/06 від 25.06.2011 року на суму 16500 грн.,

- по кредитному договору ПАТ «ОСОБА_8 стандарт» від 09.08.2011 року - без зазначення суми;

- по кредитному договору ВАТ «СведБанк» № 0404/0109/50-609 від 23.01.2009 року- 15688,00 грн. (т. 1 а.с. 144-148).

Ухвалою суду від 01 вересня 2014 року на підстав заяви ОСОБА_6 залишені без розгляду позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення половини вартості погашеного кредиту, укладеного в інтересах сім'ї за кредитним договором укладеним між нею та Приватним акціонерним товариством «СведБанк» (т.2 а.с. 142).

Заявою від 29.08.2014 року відповідач ОСОБА_6 зменшила розмір позовних вимоги, просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_5 половину вартості погашеного кредиту в сумі 19 789,85 грн. що складає ? частину від 39 579,70 грн.:

- по кредитному договору ПАТ «Дельта Банк» № 002-04112-291010 від 29.10.2010 року - 16 514,64 грн.;

- по кредитному договору ПАТ «АБ «Експрес-Банк» № 25954/06/кІ від 25.06.2011 року - 16 662,06 грн.;

- по кредитному договору ПАТ «ОСОБА_8 стандарт» від 09.08.2011 року -

6 403 грн. (т.2 а.с. 138-140).

Заявою від 20.01.2015 року відповідач ОСОБА_6 зменшила розмір позовних вимоги, просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_5 половину вартості погашеного кредиту в сумі 15 758,49 грн. що складає ? частину від 31 516,99 грн. в тому числі:

- по кредитному договору ПАТ «Дельта Банк» № 002-04112-291010 від 29.10.2010 року. - 9 100 грн;

- по кредитному договору ПАТ «АБ «Експрес-Банк» № 25954/06/кІ від 25.06.2011року - 16 013,99 грн.;

- по кредитному договору ПАТ «ОСОБА_8 стандарт від 09.08.2011 року -

6 403,00 грн.

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 лютого 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5, задоволено частково.

Визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 кошти одержані ОСОБА_5 за укладеними в період шлюбу кредитними договорами з банками:

з Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Приватбанк» кредитний договір № SAMDN50OTS001654608 від 05 грудня 2008 року та кредитний договір № KTXRF604770829 від 03.07.2011 року

з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» кредитний договір № 001 -04112-061110 від 06 листопада 2010 року

з Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк» кредитний договір № 11210/06/к 21 березня 2011 року.

з Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» по кредитний договір № 551/2558 CLPS2 від 15.11.2010 року

Стягнуто з ОСОБА_6, на користь ОСОБА_5, половину вартості сплачених кредитів в сумі 4664,88 грн. в тому числі:

2912,56 грн., що складає 1/2 частину від 5825,17 грн. сплаченої після 07.10.2011 року за кредитним договором № SAMDN50OTS001654608 від 05 грудня 2008 року укладеним з Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Приватбанк»

346,25 грн., що складає 1/2 частину від 692,49 грн. сплаченої після 07.10.2011 року за кредитним договором № 001-04112-061110 від 06 листопада 2010 року укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» 1406,05 грн., що складає 1/2 частину від 2812,10 грн. сплаченої після 07.10.2011 року за кредитним договором № 11210/06/к 21 березня 2011 року укладеним з Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Експрес-Банк»

В іншій частині позовних вимог відмовлено у зв'язку з відсутністю підстав.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6, до ОСОБА_5В,, про визнання одержаних за укладеними в період шлюбу кредитними договорами, стягнення половини вартості погашених кредитів - задоволено частково.

Визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 кошти одержані ОСОБА_6 за укладеними в період шлюбу кредитними договорами з банками:

з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» кредитний договір № 002-04112-291010 від 29.10.2010 року.;

з Публічним акціонерним товариством «АБ «Експрес-Банк» кредитний договір № 25954/06/кІ від 25.06.2011 року

з Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_8 стандарт» кредитний договір б/н від 09.08.2011 року.

Стягнуто з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_6, половину вартості сплачених кредитів в сумі 12867,75 грн., в тому числі:

3144,23 грн., що складає 1/2 частину заборгованості в розмірі 6288,45 грн., визначеної на 07.10.2011 року, за кредитним договором № 002-04112-291010 від 29.10.2010 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»

8007,00 грн., що складає 1/2 частину від 16013,99 грн. сплаченої після 07.10.2011 року, за кредитним договором № 25954/06/кІ від 25.06.2011 року укладеним з Публічним акціонерним товариством «АБ «Експрес-Банк»

1523,50 грн., що складає 1/2 частину заборгованості в розмірі 3046,99 грн., визначеної на 07.10.2011 року, за кредитним договором б/н від 09.08.2011 року укладеним з Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_8 стандарт».

193,02 грн.. суму переплати ? частини за кредитним договором KTXRF604770829 від 03.07.2011 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Приватбанк» та ОСОБА_5.

В іншій частині позовних вимог відмовити у зв'язку з відсутністю підстав.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

При цьому апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного та зустрічного позовів суд першої інстанції виходив із того, що грошові кошти за кредитними договорами отримано сторонами за договором в інтересах сім'ї та використано ними на потреби сім'ї, відтак кожен з відповідачів повинен нести солідарну відповідальність за невиконання за договором зобов'язань і повинен сплатити половину погашених кредитних коштів стороні за договором яка їх сплатила.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановленими договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Якщо інше не встановлено договором або законом (наприклад, якщо договір позики відповідає ознакам безпроцентного договору), позикодавець має право на одержання ще і процентів від суми позики. У разі коли договором не встановлено їх розмір, розмір процентів визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст. 1048 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, тобто суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1 статті 218 ЦК України, частини 2 статті 59 ЦПК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину може доводитися лише письмовими доказами.

За таких обставин висновок суду про те, що отримані позивачами за обома позовами грошові кошти були витрачені в інтересах сім'ї не підтверджені відповідними доказами. Наявність письмових погоджень сторін на отримання частини кредитів та не звернення до суду сторін з позовами про визнання договорів кредиту недійсними, не є доказами про те, що отримані кошти за договором використані в інтересах сімї.

Положення ст. 65 Сімейного кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються саме розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів і не створює обов'язків для другого із подружжя, а лише для позичальника як сторони договору (ч. 1 ст. 1054 ЦК).

Вказані правові позиції закріплені в Узагальненні судової практики Верховного Суду України від 11.11.2011 «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин» а також в Постанові Верховного Суду України від 19.07.2013 у справі №6-55ц13 на яку також послався суд першої інстанції.

Тому покладення на іншу особу обовязку щодо погашення кредиту за відсутності достатніх доказів використання коштів в інтересах сімї є неправомірним.

Судом також не враховано, що вже є наявним факт розподілу майна подружжям за рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 20.12.2012 року (т. 1 а.с. 14-17).

При ухваленні рішення суд першої інстанції не врахував, що не доведеною і спірною між сторонами залишилась дата припинення між ними фактичних шлюбних відносин, оскільки у спірний період не тільки відбувалось погашення кредитів а і була укладена частина договорів.

Таким чином відсутні підстави для задоволення обох позовів.

В порушення вимог ст. 214 ЦПК України судом першої інстанцій невірно встановлено характер спірних правовідносин та невірно застосовані норми матеріального права.

Оскільки порушення норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні обох позовів.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 лютого 2015 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя коштів одержаних за укладеними в період шлюбу кредитними договорами, стягнення половини вартості погашених кредитів відмовити повністю.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя коштів одержаних за укладеними в період шлюбу кредитними договорами, стягнення половини вартості погашених кредитів відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: