Справа № 491/160/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого - Дорош В. В.,

при секретарі Гула О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ананьєва справу за скаргою ОСОБА_1 на державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2, про визнання неправомірним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, встановлення розміру заборгованості зі сплати аліментів; третя особа ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначає, що 09.12. 2009 року Ананьївським районним судом Одеської області винесено рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 02 вересня 2009 року по 01 липня 2011 року на період навчання в Одеському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президенті України.

З виконавчим листом про стягнення аліментів ОСОБА_3 звернулась до виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції в 2012 році.

Він тривалий час не мав заробітку, припинив свою підприємницьку діяльність за станом здоров'я та не міг працевлаштуватися, в зв'язку з чим на теперішній час погасив заборгованість в сумі 800 гривень.

Станом на 24.10.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції ОСОБА_2 складено розрахунок заборгованості по аліментам відповідно до виконавчого листа № 2- 439 від 24.02. 2010 року.

Відповідно до вказаного розрахунку державним виконавцем його заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_3 визначена: за 2009 рік в сумі - 4131,95 гривні, за 2010 рік в сумі 51999,99 гривні, за 2011 рік ( до 31.05. 2011 року) в сумі 8489,58 гривні.

Загальна сума боргу по сплаті аліментів складає - 64 621,52 гривні до сплати станом на 24.10.2013 року з врахуванням виплачених 800 гривень заборгованість складає 63821,52 гривні.

Вказаний розрахунок заборгованості ним був отриманий 30.10.2013 року, що підтверджується штемпелем поштового відділення. Вважає, що розрахунок заборгованості складено невірно з наступних підстав :

1. Син - ОСОБА_4 навчався в Одеському регіональному інституті державного управління Національної академії державного управління при Президенті України до початку січня 2010 року та за академічну заборгованість був відрахований з числа студентів 3 курсу з 13.07.2010 року.

Вказаний факт підтверджується довідкою Одеського регіонального інституту державного управління Національної академії державного управління при Президенті України від 30.07.2013 року № 02-13-202.

Відповідно до ст. Сімейного кодексу України припиняється право на утримання з часу припинення навчання, тобто з 13.07.2010 року .

Ним подано позовну заяву до Ананьївського районного суду Одеської області про припинення стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина.

Відповідно нарахування заборгованості в період з 13.07.2010 року по 31.05.2011 року є необґрунтованим, довідка про припинення навчання ОСОБА_1 ним до відділу виконавчої служби надавалась ще в серпні 2013 року та повідомлялась вказана служба про подачу ним позову.

2. Нарахування заборгованості по сплаті аліментів з валового доходу, який він вказував в своїх звітах як підприємець є необґрунтованим в зв'язку з тим, що такий вид підприємницької діяльності як перевозка пасажирів є дуже витратним. За вказані роки в період з вересня 2009 року по липень 2010 року він ніс значні витрати на ремонт трьох маршрутних автобусів, які використовувались на маршрутах, проводив ремонт двигуна автомобіля «Івеко», а в квітні 2010 року, придбав запасні частини до вказаного автомобіля на суму 12 800 гривень. В той самий час ним була придбана турбіна вартістю 8000 гривень та гідропідсилювач (рейка) вартістю 8000 гривень.

Вказані запасні частини були ним придбані за чеком № 120 від 22.04. 2010 року на загальну суму - 28 800 гривень.

В подальшому в травні 2010 року виникла необхідність в проведенні подальших ремонтних робіт, коли ним були придбані запасні частини на суму 14 400 гривень за чеком № від 19.05.2010 року.

Крім того, під час використання автомобілів на маршруті необхідно було замінювати масло на кожні 8000 кілометрів пробігу автомобіля, що ним постійно робилось і ним щомісячно замінювалось масло на суму 2675 гривень. В період з січня по червень 2010 року на придбання масла ним потрачено 16050 гривень.

Також він виплачував заробітну плату найманому працівнику - водію ОСОБА_5 та ОСОБА_3, яка особисто їздила на одному з автомобілів.

Вважає, що державний виконавець повинна була зробити розрахунок заборгованості, виходячи з чистого прибутку, взявши до уваги всі понесені ним витрати, пов'язані з вказаною діяльністю.

Частиною 4 статті 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Виконавчий лист до виконання ОСОБА_3 був пред'явлений в 2012 році.

З 08.03.2011 року відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення періодичних платежів, в т.ч. у справах про стягнення аліментів можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Аліменти були присуджені на термін до червня 2011 року, але навіть по закінченні вказаного терміну стягувачка не звернулась до виконавчої служби з вказаним виконавчим листом.

Тому відповідно до ч.3 ст. 197 СК України, суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла в зв'язку з непред'явленням виконавчого листа до виконання стягувачкою.

За його розрахунками заборгованість зі сплати аліментів складає станом на 24.10.2013 року:

2009 рік ( з вересня по грудень ) - 4131,95 гривні;

2010 рік (з січня по червень) - 10227,45 гривні.

З 13.07.2010 року він повинен бути звільнений від сплати аліментів в зв'язку з втратою права на утримання.

Від сплати 1 /2 частини заборгованості суд його може звільнити, а саме на суму -5113,73 гривні.

Остаточна заборгованість зі сплати аліментів станом на 24.10.2013 року має складати - 5113,73 гривні.

Просить розрахунок заборгованості, який встановлений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції ОСОБА_2 ОСОБА_1 по аліментам по виконавчому листу № 2-439 від 24.02.2010 року станом на 24.10.2013 року в сумі - 63821,52 гривні визнати неправомірним.

Звільнити його від сплати 50 відсотків заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 по виконавчому листу № 2- 439 від 24.02.2010 року в сумі 5113,73 гривні.

Встановити йому остаточний розмір заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-439 від 24.02. 2010 року станом на 24.10.2013 року в сумі 5113,73 гривні.

В судових засіданнях ОСОБА_1 та його представник підтримали вимоги та надали пояснення згідно скарги ( а.с. 2-5 ),відмовившись від п.2 вимог, щодо звільнення від сплати 50 відсотків заборгованості, не визнавши вимоги скарги які були подані до суду ОСОБА_3 та письмові заперечення представника відділу ДВС, а також уточнили резолютивну частину скарги і просять встановити остаточний розмір заборгованості по виконавчому листу №2-439 від 24.02.2010 року станом на 24.10.2013 року в сумі -14194 гривні 45 копійок, надавши відповідний письмовий розрахунок ( а.с.138-140)

Представник відділу державної виконавчої служби в Ананьївському районі управління юстиції в Одеській області неодноразово в судові засідання не зявлявся, надійшло клопотання про не визнання скарги в повному обсязі,застосування ст..385 ЦПК України, розгляд скарги без участі представника відділу ДВС та письмові заперечення по суті ( а.с. 24-26, 46-48, 58,137) із яких вбачається, що «Відділ державної виконавчої служби в Ананьївському районі не визнає вимог ОСОБА_1, заявлених в скарзі в повному обсязі, з підстав, викладених нижче.

Державним виконавцем, ОСОБА_2, відділу державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-439 від 24.02.2010 року, виданого Ананьївським районним судом Одеської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частина заробітку та інших доходів щомісячно, на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 02.09.2009 р. і до 01.07.2011 р. складено розрахунок заборгованості.

На момент розрахунку заборгованості відомості про чистий дохід від здійснення підприємницької діяльності боржника до відділу ДВС не надходили, та не були пред'явлені витрати боржника. Вирахування чистого доходу не входить в компетенцію державного виконавця, тому заборгованість по аліментам розраховувалась згідно довідки №320 від 15.07.2013 року наданої Ананьївським відділенням Любашівської ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області, про отриманий валовий дохід від здійснення підприємницької діяльності за 3-4 квартали 2009 р., за 2010 р., за 1-2 квартали 2011р.,у відповідності до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір заборгованості по аліментам згідно розрахунку станом на 24.10.2013 року складала - 64621,52 грн. (1/4 від суми валового доходу від здійснення підприємницької діяльності за 3-4 квартали 2009 р., за 2010 р., за 1-2 квартали 2011р.)

Згідно заяви стягувача, боржником було сплачено аліменти в розмірі 800 грн.

Таким чином заборгованість становить 63821,52 грн. Також додатково повідомляємо, що згідно пункту 7.13.1 Інструкції з організації примусового виконання рішення, перерахунок заборгованості по аліментам проводиться державним виконавцем при пред'явлені боржником достовірної інформації про джерела та розмір доходів або інформації щодо сплати аліментів.

Пред'явлені суду докази не є документами які підтверджують наявність витрат боржника ОСОБА_1, так як не вказано на кого виписаний товарні чеки, в квитанціях до прибуткового касового ордера не зазначається платник. А копія довідки № 02-13-202 від 30.07.2013 року, видана з місця навчання сина була завірена неналежним чином, відповідно не була підставою для врахування, також була подана до відділу ДВС пізніше ніж проводився розрахунок заборгованості , а саме 18.11.2013 року, що підтверджує реєстраційний номер вхідної кореспонденції Для перевірки достовірності інформації відділом ДВС було направлено офіційний запит № 4581 від 18.11.2013 року до навчального закладу, для підтвердження даної інформації.

Тому дії державного виконавця на момент розрахунку заборгованості ,а саме 24.10.2013 року вважаються правомірними. Просять дії державного виконавця відділу ДВС Ананьївського РУЮ у розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_1 визнати правомірними та вчиненими відповідно до вимог чинного законодавства та в задоволенні скарги відмовити».

ОСОБА_3 та її представник вимоги скарги визнали частково та надали письмові заперечення (свої вимоги) до ДВС з приводу розрахунку заборгованості із посиланнями на те, що «ОСОБА_1 звернувся до Ананьївського районного суду Одеської області зі скаргою про визнання неправомірним розрахунку заборгованості за аліментами і посилається на те, що державний виконавець Державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції ОСОБА_2 невірно зробила вказаний розрахунок, а саме зарахувала в час стягнення аліментів на утримання їх сина, який є повнолітнім та навчався в вищому навчальному закладі період часу з 13 липня 2010 року по теперішній час, хоча син з цього часу був відрахований з навчання і підстави для стягнення аліментів відпали. А також скаржник посилається на те, що при розрахуванні розрахунку було використано його валовий дохід без врахування його витрат на підприємницьку діяльність по перевозі пасажирів автомобілем. По цій скарзі вказана, як третя особа, без вказання на те, чи має свої особисті вимоги чи не має їх.

Ознайомившись з скаргою і враховуючи те, що скаржник фактично виплатив аліменти лише в сумі 800 гривень і більше ні копійки не платив вважає за необхідне частково заперечити йому і також частково викласти свої вимоги до державної Виконавчої служби з приводу цього розрахунку, який є неповним і порушує її та сина законні інтереси.

В частині скарги ОСОБА_1 визнає, що їхній син дійсно був 13 липня 2010 року відрахований з навчального закладу і цей час може бути виключений з розрахунку.

В цьому випадку виходячи з тих даних, котрі прийняла Державна виконавча служба до відома ,тобто лише дохід від перевезення пасажирів, то рахує, що з загальної суми по розрахунку необхідно виключити 24122 грн. 15 коп.

За розрахунком слідувало стягнути з ОСОБА_1 63821 грн.52 коп. а потрібно стягнути 32009 грн.69 коп. Таким чином згідна, щоб в цій частині розрахунок державного виконавця Чівільової О.П. був зменшений на вказану суму і становив 32009 грн.69 коп.

Щодо зменшення доходу ОСОБА_1 ,який взято державним виконавцем за основу для розрахунку, тобто виключення його витрат на ремонт автомобіля та заробітну плату водія, то незгідна з цим і вважає, що розрахунок зроблено правильно. ОСОБА_1 сам вказував у відповідні органи саме такий дохід. Його посилання на придбання запасних частин до автомобіля, ремонт автомобіля, заміну мастила є безпідставними і недоведеними. У нього нема доказів того, що саме в ці періоди він робив ремонти і що саме для них він купував запасні частини. В той же період часу він отримав через Малиновський суд м. Одеси відшкодування пов'язане з зіткненням автомобіля з трамваєм більше 10000 гривень і автомобіль був у належному технічному стані. ОСОБА_1 знав, що з нього повинні утримуватись аліменти за рішенням суду і повинен був сам своєчасно надавати відомості про свій реальний дохід навіть не лише від перевозки пасажирів, а і від іншої діяльності, котрою займався. Але він цього своєчасно не робив і державний виконавець робив нарахування з тих відомостей, які витребувані були Державною виконавчою службою.

Щодо заробітної плати водію ОСОБА_5Н, то цей водій у нього не працював і йому він заробітної плати не платив. Трудового договору з ОСОБА_5 ОСОБА_1 не укладав і суду його не надав, рівно як і відомостей чи інших документів на видачу заробітної плати. Цей водій працював у неї, а не у ОСОБА_1. ОСОБА_1 надав суду трудовий договір , укладений з нею, котрий діяв всього один день і вони його розірвали.

Друга, її самостійна частина заяви на дії того ж виконавця при складені розрахунку.

Вважає розрахунок зроблений державним виконавцем Чівільовою О.П. неповним І в зв'язку з цим невірним в іншій частині. Так, неодноразово звертала увагу державного виконавця на те, що при нарахуванні аліментів слід враховувати і інші доходи, які мав на той час боржник ОСОБА_1, а саме його доходи від отримання врожаю з його власної земельної ділянки. Адже боржник є єдиним приватним власником земельної ділянки розміром 29 га. На території Новогеоргіївської сільради Ананьївського району Одеської області і в 2009 році від збирання врожаю озимого ячменю отримав його 500 центнерів та здав на суму 37155 грн., з чого він повинен був би заплатити аліменти в сумі 3096 грн. 25 коп. /розрахунок додається/. В 2010 році він засіяв ту ж площу озимим ячменем та соняшником від чого отримав дохід в сумі 100361 грн.70 коп. і повинен був заплатити аліменти в сумі 13590 грн.63 коп. Всього в розрахунок не включено 16686 грн. 88 коп. Ця сума повинна бути включена в даний розрахунок заборгованості судом, про що і просить.

Доказами цих її вимог є наступне:

1. Ксерокопія Державного акту про право постійного користування землею,з котрого видно, що ОСОБА_1 23 червня 2001 року користується земельною ділянкою розміром 29 га на території Ново георгіївської сільради Ананьївського району Одеської області.

2. Довідка платника податків, ОСОБА_1 - власника сільськогосподарського фермерського господарства „Батьківщина".

3. Ксерокопії звітів ОСОБА_1 в Державне статистичне спостереження за 2009 - 2010 роки, з яких видно, які саме сільськогосподарські культури та на яких площах вирощував боржник.

4. Ксерокопія довідки статистичного відділу Ананьївського району про урожайність сільськогосподарських культур по СФГ „Батьківщина" та валовий збір. І їх ціну для реалізації.

5. Ксерокопія листа начальника Ананьївського РВ МВС України від 15 лютого 2010 року, з якого видно, що ОСОБА_1 і раніше, до 2009 року постійно приховував від сім'ї прибутки від урожаю і їй доводилось звертатися з цього приводу до міліції

Просить внести зміни до розрахунку заборгованості боржника ОСОБА_1 по сплаті аліментів на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_4 виконаний Державним виконавцем Державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції ОСОБА_2 і вказати остаточну суму заборгованості за ОСОБА_1, котра становить 48696 гривень 57 копійок.

Стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по цій справі згідно квитанції ( а.с. 42, 68)

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_1 та його представника, ОСОБА_3 та її представника і дослідивши матеріали справи та докази надані сторонами які вони вважають за достатніми для вирішення справи по сутті , суд вважає, що встановлено обставини для задоволення скарги частково по наступним підставам.

Відповідно до статтей 383-385 ЦПК України визначено коло осіб які мають право на звернення із скаргою до суду, порядок подання скарги та строки для звернення із скаргою.

Відповідно до статті 385 ЦПК України встановлено строки для звернення із скаргою.

1. Скаргу може бути подано до суду:

у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод;

у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно ст.387 ЦПК України визначено поняття прийняття судового рішення за скаргою:

1. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

2. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

3. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у даному Законі, спрямованих на примусове виконання , в тому числі і рішень судів, а державний виконавець зобовязаний був вжити всіх заходів примусового виконання рішення, встановленого Законом, неупереджено, своєчасно та повно вчинити виконавчі дії.

В судових засіданнях встановлені наступні обставини, із яких вбачається, що ОСОБА_1 отримавши поштовим листом 30.10.2013 року повідомлення про розрахунок заборгованості по аліментам, у відповідності з ст..195 ч.4 СК України звернувся до суду із скаргою 11.11.2013 року надіславши матеріали поштою про визнання розрахунку заборгованості державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 по виконавчому листу №2-439 від 24.02.2010 року станом на 24.10.2013 року в сумі 63821,52 гривні неправомірним.( а.с.110,111).

Підставами невірності розрахунку заборгованості по сплаті аліментів державним виконавцем Загребельний В.В. вважає: відрахування сина з числа студентів з 13.07.2010 року, а також не врахування його витрат від підприємницької діяльності за період виникнення заборгованості.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно син скаржника був 13 липня 2010 року відрахований з навчального закладу і цей час може бути виключений з розрахунку.

Інші доводи скаржника про наявність витрат боржника ОСОБА_1, які не враховані державним виконавцем при визначені розміру заборгованості як підтверджені ним наданими документами:товарними чеками та квитанціями до прибуткового ордера ( а.с. 14-16) не можуть братися судом як безспірний доказ, так як не вказано на кого виписані товарні чеки, в квитанціях до прибуткового касового ордера не зазначається платник.

Також суд вважає, що не може брати до уваги та розглядати по суті в даному судовому засіданні самостійні вимоги ОСОБА_3 подані нею як скарга та враховувати надані нею документи, щодо врахування додаткових доходів ОСОБА_1

При таких встановлених обставинах суд вважає, що вимоги скарги необхідно задовольнити частково.

Судові витрати з урахуванням задоволення скарги частково та відсутності даних вимог скаржником залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст.383-388 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження, Інструкцією про проведення виконавчих дій від 15.12.1999 року, СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2, про визнання неправомірним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, встановлення розміру заборгованості зі сплати аліментів; третя особа ОСОБА_3 задовольнити частково.

Розрахунок заборгованості, який встановлений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції ОСОБА_2 ОСОБА_1 по аліментам по виконавчому листу № 2-439 від 24.02.2010 року станом на 24.10.2013 року в сумі - 63821,52 гривні визнати неправомірним.

Встановити ОСОБА_1 остаточний розмір заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-439 від 24.02. 2010 року станом на 24.10.2013 року в сумі 32009 гривень 69 копійок.

В іншій частині вимог скарги, щодо врахування витрат повязаних з підприємницькою діяльністю ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_6

Ухвала набула законної сили «____» _________________ 20___ року.