РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючої судді Демінської А.А.,

з участю секретаря судового засідання Підвальної Є.З.,

представника позивача за первісним відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1,

третьої особи за первісним та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2, а також її та ОСОБА_3 представника ОСОБА_4,

представника третьої особи за первісним відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_5 ОСОБА_6,

представника відповідачів за первісним позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу

за позовом Житлово-експлуатаційної контори № 2 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, УДМС України в Хмельницькій області (треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, Управління освіти Хмельницької міської ради) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зобовязання зняття з реєстрації,

а також за зустрічним позовом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до Житлово-експлуатаційної контори № 2, Управління освіти Хмельницької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання незаконними дій щодо позбавлення права користування житловою площею в гуртожитку, продовження строку зберігання жилого приміщення та вселення, -

в с т а н о в и в :

В січні 2015 року позивач ЖЕК № 2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, УДМС України в Хмельницькій області, в якому просить визнати ОСОБА_8 та її сина ОСОБА_9 такими, що втратили право користування квартирою № 17 по вул. Проскурівська, 85/1, посилаючись на те, що зазначена квартира має статус гуртожитку, знаходиться на балансі ЖЕК № 2, яке здійснює обслуговування будинку по вул. Проскурівська, 85/1; відповідачі понад 6 місяців без поважних причин в квартирі не проживають, однак залишаються зареєстрованими, що перешкоджає мешканцям квартири приватизувати її.

До початку судового розгляду справи відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звернулись до суду із зустрічним позовом до Житлово-експлуатаційної контори № 2, Управління освіти Хмельницької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, в якому просять визнати незаконними дії Хмельницького міського управління освіти, які позбавили ОСОБА_8 права користування житловою площею в гуртожитку № 2 за адресою АДРЕСА_1; продовжити строк зберігання жилого приміщення в гуртожитку № 2 АДРЕСА_2 за ОСОБА_8 та ОСОБА_9, оскільки вони не користувалися цим приміщенням понад 6 місяців з поважних причин; вселити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в АДРЕСА_3. Заявлені вимоги мотивують тим, що 10.02.1992 року ОСОБА_8 був наданий ордер на право заселення в гуртожиток № 2 АДРЕСА_2, вона була поселена в гуртожиток і проживала в ньому до серпня 1997 року. Під час декретної відпустки тимчасово мешкала в батьків в с. Голозубинці Дунаєвецького району, а в серпні 1997 року після виходу з декретної відпустки її не впустили в гуртожиток, так як там змінили замки і в її кімнату заселили іншу сімю. Орган освіти безпідставно позбавив її права користування житловою площею в гуртожитку. Вона намагалася вселитися в надане їй житло, однак відповідачі її не пустили, хоча вона та її син не мають іншого житла.

В судовому засіданні представник позивача за первісним відповідача за зустрічним позовом ЖЕК № 2 первісний позов підтримала і просить задовольнити, вказавши, що підставою звернення ЖЕК № 2 з первісним позовом є п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 та звернення мешканців спірної квартири з заявами про їх намір приватизації займаної житлової площі. Додатково пояснила, що рішення про передачу спірного помешкання на баланс ЖЕКу № 2 відсутнє, однак він здійснює обслуговування зазначеного будинку. Заявила про застосування позовної давності до вимог за зустрічним позовом, в задоволенні якого просить відмовити.

В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог на стороні позивача за первісним відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_10, а також її та ОСОБА_3 представник первісний позов підтримали, проти зустрічного заперечили, вказавши, що спірна квартира гуртожитком не є, а є комунальною квартирою; норми ЖК України, наведені в зустрічній позовній заяві, застосуванню до спірних правовідносин не підлягають; житлова площа в гуртожитках бронюванню, яким по суті є зберігання житлового приміщення за особою понад встановлені строки, не підлягає; ОСОБА_8 протягом 20 років не проживала в спірній квартирі, оскільки добровільно виїхала з неї, так як була забезпечена іншим житлом. Житлові умови її сина ОСОБА_9 штучно погіршені матірю, оскільки до реєстрації в гуртожитку він проживав в приватному житлі за адресою АДРЕСА_4, зареєстрованому на імя його батька та належному його батькам на праві спільної сумісної власності в силу придбання квартири у шлюбі. Крім того, в гуртожиток ОСОБА_9 ніколи не вселявся, тому права проживати в ньому не набув. Перешкоди ОСОБА_8 в проживанні в ІНФОРМАЦІЯ_1 не чинились, оскільки замків в квартирі змінено не було і будь-яких дій на недопущення її до квартири ніхто з її мешканців не вчиняв. Поважних причин відсутності в спірному житлі з часу виходу з декретної відпустки і до даного часу не навела і не підтвердила. Також просять застосувати до зустрічних позовних вимог наслідки спливу строку позовної давності.

В судовому засіданні третя особа без самостійних вимог на стороні позивача за первісним відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_5 та її представник первісний позов підтримали, проти зустрічного заперечили, вказавши, що поважні причини відсутності ОСОБА_8 та її сина в спірній квартирі відсутні, крім того, у виданому на імя ОСОБА_8 ордері вказано гуртожиток № 2, а не спірну квартиру та/або кімнату в ній, тобто житло, яке вона має право займати, не конкретизовано, що свідчить про її реєстрацію в гуртожитку лише з метою надання їй можливості постановки на облік потребуючих поліпшення житлових умов, тоді як насправді вона в ньому не проживала. Житлом вона та її син забезпечені, він численних пропозицій надання іншого житла управлінням освіти вона відмовлялась, її звернення стосувались не забезпечення їй можливості проживання в гуртожитку, а наданні іншого, власного житла.

В судовому засіданні представник відповідачів за первісним позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проти первісного позову заперечив, вказавши, що ЖЕК № 2 не довів відсутності відповідачів в кімнаті 17 по вул. Проскурівська 85/1 в м. Хмельницький без поважних причин, тому в первісному позові слід відмовити за недоведеністю. Крім того, ЖЕК № 2 не є належним позивачем за заявленими ним вимогами, оскільки повноважень власника спірної квартири не має, а також пропустив строк позовної давності, тому підстави для задоволення позову відсутні. Зустрічний позов підтримав і просить задовольнити, оскільки дії, якими було порушено житлові права його довірителів, - це заселення на займану ними житлову площу іншої сімї, з огляду на що причини їх відсутності понад 6 місяців в гуртожитку є поважними.

В судове засіданні представник співвідповідача за первісним позовом УДМС України в Хмельницькій області не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладаючись на думку суду. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи провести за його відсутності в судовому засіданні.

В судовому засіданні представник третьої особи за первісним відповідача за зустрічним позовом первісний позов вважає обґрунтованим, в зустрічному просить відмовити. Додатково пояснила, що будь-які документи щодо надання житла в гуртожитку, а також щодо самого статусу спірної квартири як гуртожитку і Управлінні освіти не збереглися з причини закінчення строків їх зберігання. Квартира є гуртожитком для молодих спеціалістів і ОСОБА_8 дійсно з 1992 року проживала в ній, а в 1994 році народила сина і припинила проживання в гуртожитку, була відсутня більше 6 місяців, тому право на проживання в гуртожитку втратила і в Управління були підстави заселити іншу людину в спірну квартиру, а саме ОСОБА_5 Будь-якого рішення про виселення ОСОБА_8 із займаної квартири в Управління освіти немає, а названі її представником факти її звернень до Управління з заявами щодо перешкод у проживанні в гуртожитку не підтверджені. В судове засідання 19.06.2015 року представник Управління освіти не звилась в звязку з перебуванням у відпустці. Суд вважає за можливе розгляд справи закінчити за її відсутності в судовому засіданні з урахуванням наданих нею в попередніх судових засіданнях пояснень.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріли справи, суд вважає, що як в первісному, так і в зустрічному позові слід відмовити в повному обсязі з наступних мотивів.

Встановлено, що рішенням Хмельницького міськвиконкому від 28.08.1980 року № 204 «Про надання житлової площі громадянам міста та військовослужбовцям» було надано пятикімнатну квартиру АДРЕСА_5 (тепер Проскурівська 85/1) міському відділу народної освіти під гуртожиток для заселення молодих спеціалістів. Зазначені обставини підтверджуються архівним витягом від 4.03.2003 року № 01-11-224 з рішення Хмельницького міськвиконкому від 28.08.1980 року № 204, листом Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради від 31.03.2015 року за вих. № 12-1217-02-08, наявними у справі. Вказаний в вище зазначеному архівному витягу номер будинку 25/1 суд розцінює, як описку, оскільки всі надані суду ордери, картки реєстрації, схема БТІ, лист головного державного санітарного лікаря м. Хмельницького від 18.12.1980 року про узгодження прописки в гуртожитку 17 осіб містять номер будинку саме 85/1 при тих самих номері квартири і її площі.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЖК України в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу.

10.02.1992 року Міським відділом народної освіти ОСОБА_8 як працівнику СШ № 24 було видано ордер № 71 серії В на право зайняття житлової площі в гуртожитку № 2 по вул. Проскурівська, 85/1, без зазначення номера кімнати і її площі, на підставі якого вона поселилась в квартирі АДРЕСА_6, де залишається зареєстрованою з 27.02.1992 року до даного часу. Зазначені обставини підтверджуються відповідним ордером, копія котрого наявна у справі, наданими ЖЕК № 2 довідкою від 15.12.2014 року за вих. № 4632, копією картки прописки, а також повідомленням УДМС України в Хмельницькій області від 14.01.2015 року.

18.07.1993 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_11, 8.04.1994 року у них народився син ОСОБА_9 Зазначені обставини підтверджуються повідомленням Відділу ДРАЦСу по м. Хмельницькому від 20.03.2015 року, а також рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.07.2005 року у справі № 2-10288/05, паспортом ОСОБА_9, копії котрих наявні у справі. Шлюб було розірвано 26.08.2005 року (з дати набрання рішенням суду законної сили), що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 25.07.2005 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу від 31.08.2005 року, копії котрих наявні у справі.

На час декретної відпустки ОСОБА_8 добровільно переїхала для проживання до батьків в с. Голозубинці Дунаєвецького району, а після виходу з декретної відпустки і до даного часу в гуртожитку більше не проживала. Вказані обставини ОСОБА_8 стверджує в зустрічній позовній заяві, її представник в судових засіданнях по справі, ніхто з інших учасників процесу їх не оспорює. Додатково факт непроживання підтверджується актом від 16.12.2014 року, складеним мешканцями будинку по Проскурівській 85/1, наявним в матеріалах справи.

Посилання ОСОБА_8 на неможливість її проживання в гуртожитку з часу виходу з декретної відпустки з причини заселення в квартиру АДРЕСА_7 іншої сімї (третіх осіб на стороні позивача за первісним позовом) суд оцінює критично і до уваги не бере, оскільки:

-син ОСОБА_8 ОСОБА_9 досяг трирічного віку 8.04.1997 року, отже, і відпустка по догляду за ним до досягнення трирічного віку закінчилася не пізніше цієї дати;

-ордер на житлову площу в гуртожитку на імя ОСОБА_2 (на той час - Хаверко) О.І. був виданий 22.12.1997 року, тобто через більш як вісім місяців після виходу ОСОБА_8 з декретної відпустки;

-ордер на житлову площу в гуртожитку на імя ОСОБА_5 був виданий 19.12.1997 року, тобто також через більш як вісім місяців після виходу ОСОБА_8 з декретної відпустки;

-договір найму з ОСОБА_3 на квартиру 17 в гуртожитку Хмельницького міського відділу освіти був укладений 17.06.1998 року, тобто понад рік і два місяці після виходу ОСОБА_8 з декретної відпустки;

-з наданої ОСОБА_8 копії акту від 8.07.2011 року, затвердженого ЖЕК № 2, вбачається, що ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 заселені в квартиру з червня 1998 року, тобто понад рік і два місяці після виходу ОСОБА_8 з декретної відпустки.

Таким чином, причиною непроживання ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_8, обєктивно не може бути заселення у вказану квартиру інших осіб, оскільки наслідок не може передувати причині, а тому суд не бере до уваги в частині причин не проживання довідку Управління освіти виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 4.12.2003 року за вих. № 1234, копія котрої міститься у справі.

Крім того, впродовж усього часу розгляду справи представник позивачів за зустрічним позовом так і не зміг пояснити, яку саме кімнату займала з моменту вселення ОСОБА_8 у спірній квартирі. Також не знайшли підтвердження в судовому засіданні будь-якими доказами стверджувані ОСОБА_8 факти заміни замків в квартирі та недопускання її до проживання в ній. Рішення про виселення ОСОБА_8 із квартири АДРЕСА_8 відсутнє, докази її звернень зі скаргами, позовом до суду про усунення перешкод в користуванні житлом суду не надані і в ході судового розгляду справи не здобуті, а наявні у справі копії її звернень стосуються винятково надання їй іншого житла, аніж закріплене за нею в гуртожитку. Додатково вказана обставина підтверджується повідомленням Міського комітету Хмельницької міської організації профспілки працівників освіти і науки від 17.06.20154 року за вих. № 11, наявним у справі.

Також в матеріалах справи міститься лист та конверт, адресовані Хмельницьким міськрайонним судом ОСОБА_8 22.10.2010 року на адресу АДРЕСА_9, які не ю було отримано за вказаною адресою, відтак, вона мала інше житло у м. Хмельницький, аніж спірний гуртожиток.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Зазначені норми закону поширюються і на правовідносини з приводу користування гуртожитками.

Поважною причиною непроживання ОСОБА_8 в гуртожитку до 8.04.1997 року є її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трирічного віку; після цієї дати поважних причин непроживання в гуртожитку судом не встановлено. З досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності вбачається, що ОСОБА_8 добровільно припинила проживання в гуртожитку і втратила інтерес до спірного житла задовго до того, як у нього були поселені інші мешканці.

Місце постійного проживання сина ОСОБА_8 ОСОБА_9 було зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_2, 09.11.2006 року і реєстрація за вказаною адресою зберігається за ним до даного часу, що підтверджується поквартирною карткою, копією паспорта ОСОБА_9 та відомостями УДМС України в Хмельницькій області.

Встановлено, що в спірну квартиру ОСОБА_9 ніколи не поселявся, до реєстрації в гуртожитку був з 23.11.2000 року зареєстрований в квартирі його батька по Старокостянтинівському шосе 7а, кв. 73 у м. Хмельницький, а проживав з 2000 року по 2009 рік в с. Голозубинці Дунаєвецького району Хмельницької області (за винятком періоду з 22.10.2007 року по 17.11.2008 року).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами особової справи № Я-37 учня ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтвом про базову середню освіту та додатком до нього, договором № 4/274 від 5.12.2009 року про фінансування будівництва квартири, довідкою УВС Хмельницької області № 260 від 7.09.2000 року, копії котрих наявні у справі, а також наданою на запит суду довідкою ЖЕК № 6 від 12.05.2015 року за вих. № 182 та карткою реєстрації за вказаною адресою, інвентаризаційною правою Хмельницького БТІ на квартиру 73 по Старокостянтинівському шосе 7а.

Право ОСОБА_9 на користування гуртожитком є похідним від права його матері, оскільки він зареєстрований в спірному помешканні як її син, і втрата її права на користування квартирою № 17 тягне за собою втрату такого права і ним.

Отже, обставини непроживання за адресою реєстрації відповідачів за первісним позовом понад встановлені строки без поважних причин знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Однак, як розяснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», в силу ст. 61 ЖК житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення. Виключно на це положення посилається ЖЕК № 2 як позивач за первісним позовом в обґрунтування свого права на звернення із заявленими ним вимогами.

Разом з тим, частинами 1, 2 ст. 61 ЖК України визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Такого договору між ЖЕК № 2 та ОСОБА_8, ОСОБА_9 не укладалось, на баланс ЖЕК № 2 спірна квартира не передавалась, що було підтверджено в судовому засіданні представником ЖЕК № 2. Таким чином, ЖЕК № 2 не є належним позивачем за заявленою ним позовною вимогою про визнання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 такими, що втратили право користування спірною квартирою, будь-які його права відповідачами за первісним позовом порушені не були. Крім того, вимоги про зобовязання Відділу міграційної служби в Хмельницькій області зняти відповідачів з реєстрації є передчасними, оскільки зняття з реєстрації здійснюється на підставі рішення суду, такого рішення та відмови УДМС України у Хмельницькій області у знятті з реєстрації на час подання позовної заяви не було.

Таким чином, позовні вимоги за первісним позовом задоволенню не підлягають.

Одночасно не підлягають задоволенню і вимоги за зустрічним позовом.

Зокрема, враховуючи втрату ОСОБА_8 інтересу до житла, в якому вона зареєстрована, в період часу з дати її виходу з декретної відпустки до заселення інших мешканців, будь-яких незаконних дій, які порушили б її право користування житловою площею в гуртожитку, Управлінням освіти допущено не було, тому не підлягає задоволенню вимога про визнання таких дій незаконними.

Поважних причин відсутності позивачів за зустрічним позовом у спірному житлі за період після виходу ОСОБА_8 з декретної відпустки не встановлено, тому не підлягають задоволенню вимоги щодо продовження строку зберігання житлового приміщення. Крім того, виселення позивачів за зустрічним позовом з квартири АДРЕСА_10 не проводилось. За таких обставин не підлягають задоволенню вимоги і про їх вселення.

Сторони посилались також на пропуск позивачами за кожним із позовів строку позовної давності. Щодо первісного позову строк позовної давності (строк захисту порушеного права) ЖЕК № 2 не пропущено, оскільки він не є належним позивачем і його право не порушено. Щодо зустрічного позову наслідки спливу позовної давності застосовані бути не можуть, оскільки в позові відмовлено по суті заявлених вимог, а одночасно за обома вказаними підставами відмовлено в позові бути не може.

Враховуючи відмову в позові обидвом сторонам, судові витрати у справі, понесені кожною із сторін, відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 5, 8, 10, 11, 60, 212 215 ЦПК України, ст. ст. 61, 71, 127 130 ЖК України, суд -

в и р і ш и в :

В позові Житлово-експлуатаційної контори № 2 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, УДМС України в Хмельницькій області (треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, Управління освіти Хмельницької міської ради) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та зобовязання зняття з реєстрації, а також в зустрічному позові ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до Житлово-експлуатаційної контори № 2, Управління освіти Хмельницької міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання незаконними дій щодо позбавлення права користування житловою площею в гуртожитку, продовження строку зберігання жилого приміщення та вселення, відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: