Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №815/7192/12
Провадження №22ц/778/3639/15 Головуючий у 1 інстанції: Баранов В.І.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого судді: Стрелець Л.Г.

суддів: Каракуші К.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Мелітопольського учбово-виробничого підприємства заснованого на власності всеукраїнської громадської організації Українського товариства сліпих на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Мелітопольського учбово-виробничого підприємства заснованого на власності всеукраїнської громадської організації Українського товариства сліпих, треті особи: територіальна громада м. Мелітополя в особі Мелітопольської міської ради, Управління Держкомзему у місті Мелітополі, Мелітопольська філія ТОВ «Крона» про встановлення земельного сервітуту, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Мелітопольського учбово-виробничого підприємства заснованого на власності всеукраїнської громадської організації Українського товариства сліпих про встановлення земельного сервітуту, у якому просила суд встановити безоплатний строковий земельний сервітут в її інтересах на користь земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2 відносно земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 для проходу та проїзду на транспортному засобі по наявному шляху строком до 18 серпня 2059 року.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2012 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено відчуження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 14 листопада 2012 року скасовано рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04 жовтня 2012 року, задоволено позов ОСОБА_3 та встановлено безоплатний строковий земельний сервітут в інтересах сервітуарія ОСОБА_3 на користь земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться в користуванні сервітуарія ОСОБА_3 на підставі договору оренди від 09 липня 2009р. з Мелітопольською міською радою, відносно земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належить Мелітопольському учбово-виробничому підприємству направі постійного користування на підставі Державного акту від 05 червня 2007р., для проходу та проїзду на транспортному засобі по наявному шляху площею 887,48 кв. м строком з 14 листопада 2012р. по 18 серпня 2059р.

Не погоджуючись з ухвалою про забезпечення позову, Мелітопольське учбово-виробниче підприємство засноване на власності всеукраїнської громадської організації Українського товариства сліпих подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду, оскільки в теперішній час підприємство має перепони в отриманні землевпорядної документації.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта та представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали на момент її постановлення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості припущення позивача про те, що відповідач може провести відчуження земельної ділянки.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи, судом допущено порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 151, 152 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз'яснень пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову позивач, вказувала, що позивається про встановлення земельного сервітуту для проходу та проїзду до належній ії будівлі через земельну ділянку, що належить відповідачу, тому відчуження останнім цієї земельної ділянки зможе зробити неможливим виконання судового рішення (т.1, а.с 57-58).

За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд.

У відповідності до приписів ст.92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності.

Відповідач Мелітопольське учбово-виробниче підприємство засноване на власності всеукраїнської громадської організації Українського товариства сліпих на підставі державного акту НОМЕР_4 від 05.06.2007 року є постійним користувачем вказаної земельної ділянки (т.2, а.с.45). Отже, вказана земельна ділянка не є власністю відповідача, а власником є територіальна громада м. Мелітополя в сосбі Мелітопольської міської ради.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд не звернув уваги на приписи вищенаведених норм права і дійшов помилкових висновків про накладення заборони постійному користувачу відчужувати вказану земельну ділянку. Оскільки відповідач, як постійний користувач земельної ділянки не має повноважень розпорядження нею, судова заборона на відчуження в такому випадку є безпідставною.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а тому ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою, вона не відповідає вимогам процесуального закону, тому підлягає скасуванню на підставі п.2 ст. 312 ЦПК України, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом заборони відчудження земельної ділянки.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Мелітопольського учбово-виробничого підприємства заснованого на власності всеукраїнської громадської організації Українського товариства сліпих задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 травня 2012 року по цій справі в частині заборони відчуження земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом заборони відчуження земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: