У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просив стягнути з ОСОБА_5 заборгованість за договором позики в розмірі 529 402,22 грн, з яких 477 000 грн - сума неповернутої позики, 52 402,22 грн - нараховані відсотки за користування нею з 28 листопада 2013 року до 29 січня 2015 року.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що у жовтні 2009 року він надав відповідачу у борг 30 000 дол. США, які останній не повернув.

Враховуючи наведене, позивач просив позов задовольнити на підставі ст. ст. 536, 1046, 1047, 1048 ЦК України.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 529 402.22 грн та судовий збір 3 654 грн.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_4 у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов та стягуючи з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов'язання за вказаним договором, у зв'язку з чим він зобов'язаний сплатити суму боргу та заборгованість за відсотками.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із його недоведеності.

Зокрема, суд зазначив, що позивачем не надано жодного належного доказу щодо укладення між сторонами саме договору позики на суму 30 000 дол. США.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду.

Відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, апеляційний суд з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про відмову в позові ОСОБА_4

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді В.А. Черненко

С.П. Штелик