РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21930/14-ц

пр. № 2/759/1730/15

18 червня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-судді Мазур І.В.

при секретарі Сіряченко Я.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2

представника 3-ї особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3-тя особа ОСОБА_7,Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулась з даним позовом, при цьому просила суд визнати ОСОБА_8 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1. При цьому в обґрунтуванні позовних вимог посилалася на те, що ОСОБА_5 не проживає в спірній квартирі з 1987 року, а відповідач ОСОБА_8 з 1990 року. Вона за власний кошт міняла в квартирі сантехніку та труби. На даний час самостійно оплачує комунальні послуги.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 проти позову заперечували посилаючись на те, що вони за погодженням своєї матері ОСОБА_9 передавали їй постійно гроші за житлово-комунальні послуги. Їх мати є наймачем спірної квартири, відповідно мати ніколи не подавала до них позову про визнання їх такими, що втратили право користування спірною квартирою. При цьому, позивачка -їх рідна сестра умисно створювала такі умови, при яких вони не мали можливості проживати в спірній квартирі. При цьому представник ОСОБА_8 врахувати його похилий вік і той факт, що відповідачі не мають іншого житла.

Представник третьої особи ОСОБА_10 проти позову заперечувала, при цьому просила суд врахувати той факт, що наймачем квартири ОСОБА_9 позов про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням не було заявлено. Відповідно позбавлення прав відповідачі користування жилим приміщенням фактично впливає на права відповідачів як громадян України, а тому не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Суд вислухавши пояснення сторін покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що відповідачі не проживають в квартирі з того моменту як вона народилася. Відповідно вона народилася в 1988 року і є донькою позивачки. Допитаний у якості свідка ОСОБА_11 суду вказав, шо він є сусідом позивачки часто буває в квартирі, відповідачів в квартирі не бачив. Допитаний у якості свідка ОСОБА_5 суду показа, що він боїться проживати в спірній квартирі, оскільки позивачка тисне на нього, щоб він в квартирі не проживав, при цьому пояснив, що дає матері гроші на комунальні послуги та їжу по 400-500 грн щомісячно. При цьому мати не ставила питання про позбавлення його права користування жилим приміщенням. Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона колишня дружина ОСОБА_13, чоловік постійно підтримує свою матір матеріально, щомісячно передає їй гроші. Свідок ОСОБА_14 суду показав, про те, що батько постійно провідує свою матір за спірною адресою, при цьому він дає гроші за оплату квартири. Свідок ОСОБА_15 суду показав, що він є знайомим ОСОБА_13 з яким він в 2007 році заїхав до матері ОСОБА_5. ОСОБА_9, і яка скаржилася, що в неї був конфлікт з донькою ОСОБА_4

Сторони зареєстровані в квартирі номер АДРЕСА_1 Дана квартира не приватизована, відповідно наймачем в зазначеній квартирі є ОСОБА_9, остання, як наймач кварти, до суду з позовом про визнання ОСОБА_5, ОСОБА_8 втративши ми права користування жилим приміщенням в спірній квартирі не зверталася . Згідно ч. ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. При цьому суд враховує, що наймач квартири ОСОБА_9 до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням не звертались.

Позбавлення відповідачів права жилим приміщенням фактично позбавляє їх конституційного права на житло. У зв'язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, при цьому суд враховує, що позивачка ОСОБА_4 не довела суду обставини позовних вимог. Враховуючи викладене керуючись ст. 71 ЖК України 10, 11, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-228, 293, 294 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя