Справа № 212/1100/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Ваврушак Н.М.

при секретарі Плотнікової Т.Б. за участю сторін: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4, померлої 24 грудня 2012 року. В обґрунтування вказав, що він з поважної причини пропустив строк звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки перебував за кордоном з 13.08.2011 року по 14.08.2013 рік.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, доповнив свої обґрунтування тим, що перебуваючи за межами України йому було відомо про можливість звернення з заявою про прийняття спадщини до консульства чи посольства, але цього не робив, так як вказані установи знаходяться на великій відстані від його місця проживання та на це витратилося би багато часу.

Відповідач ОСОБА_2, позовні вимоги не визнала, просила відмовити, так як відсутні підстави для задоволення позову. Вказує, що відповідач без поважної причини пропустив строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 2012 року померла рідна мати сторін - ОСОБА_4, яка на день смерті проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Померла ОСОБА_4, залишила заповіт, згідно якого усе належне їй майно, з чого воно б не складалось та де б не знаходилась заповідала дітям, тобто позивачу та відповідачу.

Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з домоволодіння № 66 по вулиці Стадіонній в м. Кривому Розі.

Сторони стверджують, що спадкоємцями як по заповіту так і по закону є позивач та відповідач - діти, померлої ОСОБА_4, інших спадкоємців не має.

17 лютого 2015 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину по заповіту, по закону після померлої ОСОБА_4, але постановою державного нотаріуса ОСОБА_5, від 17.02.2015 за № 538/02-61, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 24.12.2012 року, матері ОСОБА_4, в звязку з пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Приймаючи до уваги те що позивач знав про дату смерті своєї матері, про наявність заповіту, перебував за межами України, та свідомо знехтував своїм правом на звернення до відповідної установи з заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позивачем під час розгляду справи не надано доказів стосовно того, що строк звернення до нотаріальної контори пропущено з поважних причин.

На думку суду, строк, для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачами, було пропущено без поважних причин.

Суд вказує, що відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Таким чином, позивач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість направлення ним заяви про прийняття спадщини відповідно до п.3.5. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України із-за кордону.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Суд вказує, що відповідно до ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні справи, суд зазначає, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим надання доказів позивачем про поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1, як на підставу пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, посилається на перебування за межами України, що підтверджується копією закордонного паспорту.

Таким чином, перебування позивача за межами України не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.1269,1270,1272 ЦК України, ст.ст. 213 - 215 ЦПК суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини - в повному обсягу.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_3.

Суддя: Н. М. Ваврушак