ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________
Пр.№2-756/1088 /15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Свинаренко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в якому вказувала на те, що 07.04.2010 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким належну їй квартиру НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі спірна квартира) заповіла позивачу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. У зв'язку із тим, що позивач на момент смерті спадкодавця фактично мешкала у м. Бердичів з причин необхідності догляду за своїми родичами, вона не могла знати про смерть ОСОБА_3 та звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Восени 2013 року, позивач випадково дізналася про смерть спадкодавця тому 12.10.2013 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У зв'язку із пропуском строку на звернення із завою про прийняття спадщини, вимушена була звернутися до суду із вказаною позовною заявою.

Вважаючи причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, позивач просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та визначити їй додатковий строк тривалістю у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, вказував про поважність причин пропуску звернення позивача із заявою про прийняття спадщини.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. На адресу суду надіслав заяву, в якій вказував на наявність в матеріалах справи відомостей про те, що існує інший спадкоємець після смерті ОСОБА_3 - третя особа ОСОБА_2, тому зазначений позивачем відповідач є неналежним. Справу просив розглядати за його відсутності.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що він заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки зазначені позивачем причини пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини є не поважними, крім цього вказував на те, що в провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом третьої особи до позивача про визнання заповіту складеного на ім'я позивача недійсним, оскільки спадкодавець на момент його вчинення не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім цього зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_2 спірну квартиру про що свідчить відповідний заповіт. Вважаючи себе єдиним спадкоємцем за заповітом, 16.05.2013 року ОСОБА_2 звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 24.12.2013 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину у зв'язку із тим, що ним не було надано документів, які підтверджують родинні стосунки з померлою.

Вислухавши пояснення учасників, допитавши свідків, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 07.04.2010 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла належну їй квартиру НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Позивач стверджує, що вона не знала та не могла знати про смерть ОСОБА_3, а коли в жовтні 2013 року дізналася, визначений законом шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини минув. Як на поважність причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач вказував на те, що на момент смерті ОСОБА_3 та на сьогоднішній день, фактично проживає в м. Бердичів, у зв'язку із необхідністю догляду за її родичами.

Позивач, будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що з 2008 року по 2010 рік працювала у Центрі допомоги та соціального захисту пенсіонерів «Пенсіон» на посаді менеджера. У ІНФОРМАЦІЯ_3 до центру звернулася ОСОБА_3 за допомогою. Певний час позивач допомагала померлій, купувала їй харчі та медикаменти. У зв'язку із відсутністю документів на спірну квартиру, померла ОСОБА_3 не мала змоги укласти з позивачем договір довічного утримання тому, нею було запропоновано скласти на ім'я позивача заповіт стосовно належної їй спірної квартири. Вказувала, що у 2010 році переїхала проживати з м. Києва до м. Бердичева і до м. Києва приїздила досить рідко, оскільки в АДРЕСА_4 доглядала за своїми родичами. Восени 2013 року їй зателефонував колишній колега по роботі ОСОБА_4 та повідомив, що ОСОБА_3 померла у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім цього з поданої позивачем заяви (а.с.183) вбачається, що під час відвідування нею спірної квартири, вона неодноразово бачила племінника ОСОБА_3 - третю особу ОСОБА_2, який ставився до позивача досить агресивно.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він є засновником Центру допомоги та соціального захисту пенсіонерів «Пенсіон». У ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 звернулася до вказаного центру з метою укладення договору довічного утримання однак, необхідних для цього документів не було. В зв'язку із наведеним, було прийнято рішення про щодо складання на ім'я позивача заповіту. В жовтні 2013 року випадково перебуваючи недалеко від місця проживання померлої ОСОБА_3, від сусідів померлої довідався, що ОСОБА_3 у ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, про що він і повідомив позивача по телефону.

Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку,встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьомунеобхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При вирішенні питання про поважність заявленої позивачем причини пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, суд враховує, що згідно відмітки в паспорті про реєстрацію позивача, остання була зареєстрована в АДРЕСА_2 з 28.07.1998 року по 16.04.2013 року, а в м. Києва зареєструвала своє місце проживання по АДРЕСА_3 - 23.04.2013 року (а.с.171-175).

Матеріали справи свідчать про те, що з 2008 року по 2010 рік позивач постійно проживала в м. Києві, але фактично продовжувала бути зареєстрована в АДРЕСА_4 за вказаною вище адресою.

Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що дійсно, на момент смерті ОСОБА_3 вона перебувала в АДРЕСА_4 де доглядала за своїми родичами. Крім цього суд звертає увагу на те, що позивач в квітні 2013 року була зареєстрована у м. Києві, що також давало їй реальну можливість довідатися про стан здоров'я померлої ОСОБА_3 та звернутися з відповідною заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Суд не бере до уваги покази позивача про факт постійного перебування її в АДРЕСА_4, оскільки позивач є зацікавленою в результаті розгляду справи. Крім цього такі покази не підтверджуються іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Необізнаність позивача про факт смерті ОСОБА_3 не може бути визнана судом поважною причиною пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки позивач знала про незадовільний стан здоров'я померлої ОСОБА_3 та її похилий вік (померла у віці 83 роки). Факт незадовільного стану здоров'я померлої ОСОБА_3 підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №13 від 08.01.2015 року відповідно до змісту якого, померла ОСОБА_3 на момент складання заповіту від 07.04.2010 року страждала Органічним ураженням головного мозку судинного ґенезу з вираженим психоорганічним синдромом та параноїчними включеннями (а.с.238-243).

За таких обставин, враховуючи те, що заявлені причини пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, суд вважає не поважними, то підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає.

Наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1269, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 59 - 61, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. У разі якщо особи, які беруть участь у справі не були присутні під час ухвалення рішення, апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з моменту його отримання;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: О.В. Диба