СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ун. № 759/919/15-ц
пр. № 2/759/2117/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Зайця Т.О. при секретарі Ковтун М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

22.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом про усунення ОСОБА_2 від права на спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року помер батько позивача - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина на майно, а саме, автомобіль марки АЗЛК, д.н.з. НОМЕР_1 ? частину квартири АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_2, квартиру АДРЕСА_3, гаражний бокс по вул. Єреванській, 18 в м. Києві, гаражний бокс НОМЕР_2 «Позняки» по вул. Сортувальній, 22 в м. Києві, гаражний бокс №47 в ГБК «Позняки -3» по вул. Канальній, 1 в м. Києві, гаражний бокс №293 в ГБК «Позняки - 3», ряд 5 по вул. Канальній, 3 в м. Києві, ? частину земельної ділянки, площею 0,06 га, що знаходиться в СТ «Сулимівське - 3» Київській обл., кадастровий номер НОМЕР_3, земельна ділянка, площею 0,12 га, що знаходиться в СТ «Сулимівське - 3» Київській обл., кадастровий номер НОМЕР_4, НОМЕР_5, ? частину автомобіля марки «Деу» д.н.з. НОМЕР_6, автомобіль марки «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_7. Спадкоємцями майна померлого є позивач (син померлого) та ОСОБА_2 (онук померлого), сторони прийняли спадщину. Позивач вважає, що ОСОБА_2 необхідно усунути від права на спадкування за законом, оскільки відповідач не приймав участі в матеріальному забезпеченні діда за його життя, не брав участі в догляді за хворим, не цікавився станом його здоров'я, не відвідував, не вчиняв жодних дій щодо утримання та надання будь-якої допомоги діду.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позову, пославшись на його безпідставність і необґрунтованість.

Представник ГУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився.

В судовому засіданні були допитані свідки: ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонер, АДРЕСА_4, дав свідчення про те, що з 1998 року він не бачив відповідача до смерті свого брата ОСОБА_7 (батька відповідача), який помер в 2009 році. Коли помер ОСОБА_7 (брат позивача), до діда (спадкодавця) прийшов ОСОБА_2, але дану обставину свідок знає лише зі слів батька (спадкодавця). Зі слів батька йому стало відомо, що ОСОБА_2 (відповідач) не знає про суди, що відбуваються між ними, усім займалася його мати (ОСОБА_6.). За 5 років Свідок один раз спілкувався ОСОБА_2 і сказав, що необхідно допомогти діду. ОСОБА_2 неодноразово телефонував ОСОБА_3 (спадкодавець), але не спілкувався з ним (ніхто не брав телефон). Після смерті ОСОБА_8 (брата позивача) з дідом жив лікар - ОСОБА_9, а потім ОСОБА_10, які йому допомагали, робили масажі. Свідок стверджує, що батько потребував фінансової допомоги.

Свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_5, працює фельдшером лаборантом, була сусідкою ОСОБА_3 (спадкодавця) і позивача, надала наступні свідчення: ОСОБА_1 (позивач) постійно звертався до неї як до фахівця, вона з чоловіком і сином допомагали ОСОБА_3, а позивач платив їй за те, що вона доглядала ОСОБА_11 (спадкодавця). Свідок стверджує, що ОСОБА_2 (відповідача) вона жодного разу не бачила і не розмовляла з ним. Одного разу ОСОБА_3 попросив набрати онука (відповідача), але останній не брав слухавки. Свідок вважає, що спадкодавець потребував допомоги, він мав низьку пенсію. Свідок 2 рази бачила у ОСОБА_3 хлопців (лікарів), стверджує, що ОСОБА_11 був доглянутий належним чином.

Свідок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_6, пенсіонер, пояснив, що знає ОСОБА_11 з 1993 року, приблизно 1,5 роки тому у квартирі спадкодавця жили 2 хлопці. Позивач приходив допомагав і годував ОСОБА_11. Свідок бував у ОСОБА_3 1 раз на місяць, про онука ОСОБА_2 він ніколи не чув.

Свідок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_7, мати позивача, надала наступні свідчення. З 2008 року свідок і позивач втратили роботу. Приблизно в 2012 році спадкодавець розпорядився, щоб його утриманням займався син - ОСОБА_12 (позивач). ОСОБА_1 (позивач) замінив у квартирі замки і свідок з сином не могли потрапити до квартири. ОСОБА_1 ніколи не звертався до неї чи сина з питання надання допомоги, ОСОБА_3 також не звертався щодо надання йому допомоги. Свідок спілкувалася із спадкодавцем до його смерті. Стверджує, що позивач чинив перешкоди у спілкуванні з ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, АДРЕСА_8, адвокат, пояснив, що з 2010 року він є представником відповідача і є свідком відносин між сторонами. Свідок стверджує, що після смерті ОСОБА_13 (брата позивача та батька відповідача) почалися спори щодо його спадщини.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року у віці 52 років помер ОСОБА_14, про що складено відповідний актовий запис №5764, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_8 (а. с. 16). ОСОБА_14 був батьком ОСОБА_2 (відповідача), братом ОСОБА_1 (позивача) і сином ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_6 року у віці 94 роки помер ОСОБА_3, про що складено відповідний актовий запис №11824, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_9 (а. с. 38).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

Відповідно до довідки 12 КДНК №8593/02-145 від 23.12.2014 року (а. с. 13), з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року, до нотаріальної контори звернувся його син - ОСОБА_1 та онук померлого - ОСОБА_2, які є спадкоємцями за законом. Інші особи з заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Реєстрацію спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3 здійснено 16.09.2014 року, під №56536932, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, серії НОМЕР_10 (а. с. 12).

Спір між сторонами виник з тих підстав, що на думку позивача, відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, не приймав участі в матеріальному забезпеченні діда, не доглядав за ним, не цікавився станом його здоров'я, не відвідував, не вчиняв жодних дій щодо утримання та надання будь-якої допомоги.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом). Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ст. 1266 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст. 1267 ЦК України).

Встановлено, що в силу ч. 1 ст. 1266 ЦК України ОСОБА_2 (відповідач) в даних правовідносинах здійснює спадкування за правом представлення, тобто подав заяву для спадкування тієї частини спадщини, яка належала б за законом його батьку ОСОБА_14

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ (ч. 6 ст. 1224 ЦК України).

Пунктом 6 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 зазначено, що правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про

одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК.

Виходячи зі змісту ст.1224 ЦК України, суд при вирішенні справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України, повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи можлива лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності.

Підсумовуючи наведене, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ст. 1224 ЦК має значення сукупність обставин: 1) ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані; 3) потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази того, що спадкодавець потребував допомоги саме від онука (відповідача), а останній ухилявся від надання спадкодавцеві допомоги.

З пояснень свідків вбачається, що спадкодавець отримував належну допомогу від сина (позивача по справі), був належно доглянутий. З пояснень свідків не вбачається, що спадкодавець потребував додаткової допомоги від ОСОБА_2, оскільки отримуваної допомоги йому вистачало.

В судовому засіданні жодним чином не було спростовано свідчення ОСОБА_6, про те, що приблизно в 2012 році спадкодавець розпорядився, щоб його утриманням займався син - ОСОБА_12 (позивач).

Суду не надано жодних доказів того, що спадкодавець звертався до відповідача за допомогою, а пояснення свідків підтверджують те, що спадкодавець не спілкувався з онуком (відповідачем).

Враховуючи пояснення свідків, суд дійшов висновків, що спадкодавець ОСОБА_3 не потребував допомоги від спадкоємця ОСОБА_2, оскільки допомога від інших осіб була достатньою. Відсутні докази ухилення (винної поведінки) відповідача від надання допомоги спадкодавцю, а тому відсутні правові підстави для усунення ОСОБА_2 від права на спадкування.

На підставі наведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 1224, 1266 ЦК України, 57, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: Т.О. ЗАЄЦЬ