АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4740/15 Справа № 191/208/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року про відмову у з06 липня 2015 рокуабезпеченні позову

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

19 березня 2015 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно ст. 312 ЦПК України апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала скасуванню.

Відмовляючи в задоволенні заяву ОСОБА_2, районний суд прийшов до висновку, що позивачем не надано до заяви про забезпечення позову документальних доказів, які б підтверджували вищезазначені обставини тобто намір відповідача здійснити продаж вищевказаного майна.

Проте, з таким висновком та ухвалою суду погодитись неможливо з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що з 21 серпня 1993 року по 14 березня 2014 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Під час їхнього з ОСОБА_3 шлюбу було придбано наступне майно:

-Легковий автомобіль DAEWОО LANOS TF 69У, реєстраційний номер НОМЕР_2 вартість 120000 грн.: Металопластикові конструкції (вікна, двері, фурнітура) - загальна вартість 7056 грн.; Двері вхідні вартість 1800 грн.; телевізор SAMSUNG вартість 551,50 грн. Комп'ютер вартість 6500 грн. Окрім того за період шлюбу ними була придбана ще велика кількість, побутової техніки, меблів, тощо, які залишилися у відповідача. На даний час у неї є достовірна інформація про наміри відповідача продати автомобіль DAEWОО LANOS TF 69У та все інше майно яке придбане ними у шлюбі і щодо якого заявлені позовні вимоги, а відтак існує загроза його безповоротної втрати як частини їхнього спільного майна, наслідком чого буде унеможливлення виконання рішення суду, щодо його поділу.

Заявник просить суд невідкладно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ст.152 ЦПК України у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції не зясував, коли придбаний спірний автомобіль DAEWОО LANOS TF 69У, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у кого з подружжя він знаходиться і чи існує намір відповідача його продати.

Щодо ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року в частині відмови в накладенні арешту на інше майно,колегія суддів вважає законною,оскільки позивачкою не конкретизовано яке саме майно і документальні докази щодо його придбання у шлюбі.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції в частині відмови в накладенні арешту на легковий автомобіль DAEWOO LANOS TF 69Y, реєстраційний номер НОМЕР_3підлягає скасуванню на підставі 312 ЦПК України і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, а в іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 рокув частині відмови в накладенні арешту на легковий автомобіль DAEWOO LANOS TF 69Y, реєстраційний номер НОМЕР_3. скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_6