Провадження №2/760/1441/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки і піклування Ржищівської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач у грудні 2014 року звернувся до суду з позовом і просив зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкод у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, просив визначити порядок його участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою ОСОБА_3, шляхом встановлення способу участі у вихованні дитини у вигляді побачень з дитиною кожного тижня з п'ятниці з 16 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. суботи, за місцем його реєстрації : АДРЕСА_2 та за місце його постійного проживання: АДРЕСА_1, та необмежене спілкування з малолітньою донькою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, засобами телефонного зв'язку.

Посилається в позові на те, перебував з відповідачкою в шлюбі, який був розірваний рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09.12.2013 року.

Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З часу припинення між ними шлюбних відносин, дочка проживає з матір'ю у м. Ржищів.

Вказує, що з часу розірвання шлюбу, позивачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, в категоричній формі заборонила йому бачитися з донькою, унеможливила будь-яке спілкування з нею.

Також вказує, що ним щомісяця сплачуються аліменти, встановлені рішенням суду.

Крім того, зазначає, що рішеннями Виконавчого комітету Ржищівської міської ради №157 від 21.08.2014р., №216 від 30.10.2014р. та № 234 від 28.11.2014р. встановлювався порядок участі позивача у вихованні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте вказані рішення відповідач не виконує, ігноруючи його телефонні дзвінки та візити. Станом на дату подання позовної заяви відповідачка жодного разу не надала йому можливості зустрітися і поспілкуватися з дитиною, навіть, у її присутності.

Виходячи з наведеного, просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов визнали частково. Відповідачка подала письмові заперечення, в яких зазначила що позов підлягає задоволенню лише в частині встановлення способу участі у вихованні ОСОБА_3 шляхом встановлення побачень в присутності матері ОСОБА_2 у будні дні: кожну середу та п'ятницю місяця в період з 13:00 год до 19:00 год. та у вихідні дні: кожної неділі місяця в період з 10:00 до 17:00 год. з можливістю спільного відпочинку у виді прогулянок та відвідування дитячих розважальних та виховних закладів. В іншій частині у задоволенні позову необхідно, на думку відповідача відмовити, виходячи з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що нею чиняться перешкоди для участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Щодо способу участі у вихованні, зазначила, що просить встановити саме такий спосіб та графік, враховуючи стать дитини, її малий вік, хворобливий стан здоров'я та вікові особливості.

Третя особа представника в судове засідання не направила, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Способи захисту встановлені в ч.2 даної статті, згідно з якою суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю/договором/ сторін.

Відповідно до ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Відповідно до ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Такі ж гарантії для батьків, що проживають окремо від дітей, та для самих дітей, встановлені ст.15 Закону України «Про охорону дитинства».

Так, судом встановлено, що сторони до 09.12.2013 року перебували в шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 09.12.2013 року шлюб сторін був розірваний, а рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18.09.2013 року з позивача на користь відповідачки стягнуті аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

/ а.с. 7 - 8, 20-21 /

З пояснень сторін вбачається, що після розірвання шлюбу дитина проживає з матір'ю - ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення перешкод.

Згідно ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Позивач звернувся до суду в просить зобов'язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні з малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено і проти цього не заперечували сторони, між колишнім подружжям існували та наданий час існують конфліктні стосунки.

Враховуючи вказане, позивач звертався до органу опіки і піклування за місцем проживання відповідачки та дитини про встановлення порядку побачень з дитиною.

Так рішенням Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області №157 від 21.08.2014 року встановлено порядок участі батька у вихованні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., яка проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_3, окремо проживаючому батькові ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 шляхом встановлення днів та годин спілкування з дочкою, а саме: середа, п'ятниця щотижня з 17:00 години до 19:00 години протягом місяця за місцем проживання матері дитини.

Відповідно до Рішення Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області №216 від 30.10.2014р., враховуючи заяви батьків встановлено порядок участі у вихованні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., яка проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_3, окремо проживаючому батькові ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 шляхом встановлення днів та годин спілкування з дочкою, а саме: щотижня з 16:00 години п'ятниці до 17:00 години суботи за місцем проживання батька дитини. Крім того, зобов'язано батьків погоджувати можливість чи неможливість спілкування з дитиною.

Вказаний вище порядок було встановлено, у зв»язку з тим, що порядок встановлений рішенням від 21.08.2014 року не виконувався.

Крім того, рішенням Виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області №234 від 28.11.2014 року внесено зміни до встановленого рішенням №216 від 30.10.2014 порядку, а саме - встановлено порядок участі батька у вихованні малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., яка проживає з матір'ю за адресою: АДРЕСА_3, окремо проживаючому батькові ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 шляхом встановлення днів та годин спілкування з дочкою, а саме: щотижня з 16:00 години п'ятниці до 17:00 години суботи за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 та за місцем фактичного проживання батька дитини: АДРЕСА_1.

Як пояснив у судовому засіданні позивач, незважаючи на вказані рішення виконкомів Ржищівської міської ради Київської області, він так і не зміг поспілкуватися з дочкою, т.я відповідачка їх всіляко ігнорувала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Ржищівської міської ради Київської області з листом від 26.11.2014 року та отримав відповідь з рекомендацією про звернення до суду з метою усунення тривалого конфлікту з приводу неможливості спілкування з малолітньою дитиною.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що перешкоди в спілкуванні позивача з донькою мають місце з боку матері дитини, ці перешкоди зумовлені конфліктними відносинами між сторонами.

З пояснень сторін також вбачається, що вказані рішення органу опіки і піклування про встановлення порядку участі у вихованні малолітньої фактично виконані не були, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині.

Що стосується вимог позивача щодо встановлення способу участі у вихованні у вигляді побачень з дитиною слід зазначити наступне.

В ч.1 ст.3 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.11 кодексу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного із батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

В ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року), зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Як вбачається з листа Ржищівської міської ради Київської області від 04.06.2015р. вих.. №4-29/112, направленого засобами факсимільного зв'язку, Орган опіки і піклування Ржищівської міської ради Київської області, намагався примирити сторони конфлікту в межах власної компетенції, прийнявши вищезазначені рішення про порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої ОСОБА_3. Враховуючи те, що предметом даного спору є інтереси дитини, орган опіки і піклування в прийнятті остаточного рішення по даній справі повністю покладається на розсуд суду.

Встановлено, що 30.05.2015 року доньці сторін виповнилося 4 роки.

/ а.с. 7 /

З медичних довідок, наданих відповідачем, судом встановлено, що у дитини - ОСОБА_3 наявні довготривалі хвороби: антено-невротичний синдром, ДЖВП на фоні деформації жовчного міхура, залишкові явища перенесеного рахіту.

/ а.с. 57-70 /

Крім того, з пояснень сторін та матеріалів справи встановлено, що сторони разом не проживають разом з моменту розірвання шлюбу - 09.12.2013р. Доньці сторін на момент розірвання шлюбу було близько 2 років. Саме з цього періоду малолітня дочка сторін живе окремо від батька.

Враховуючи вимоги закону, надані сторонами докази та пояснення, суд приходить до висновку, що спосіб участі батька у вихованні дочки, запропонований позивачем, а саме- без присутності матері, з перебуванням за місцем проживання батька, з врахуванням її віку, статі, стану здоров'я, періоду протягом якого дочка фактично не проживала з батьком- з двох років, буде суперечити інтересам дитини.

Водночас слід зазначити, що відповідачкою запропоновано інший спосіб участі батька у вихованні дочки, який на думку суду є більш дієвим, а саме: встановлення побачень в присутності матері ОСОБА_2 у будні дні: кожну середу та п'ятницю місяця в період з 13:00 год. до 19:00 год., та у вихідні дні: кожної неділі місяця в період з 10:00 год. до 17:00 год. з можливістю спільного відпочинку у виді прогулянок та відвідування дитячих розважальних та виховних закладів, який суд вважає за можливе встановити для сторін.

Крім того, звертаючись до суду, позивач як спосіб участі у вихованні дитини, просить встановити необмежене його спілкування з малолітньою дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1., засобами телефонного зв'язку.

Суд, вважає, що в задоволенні цієї вимоги слід відмовити, як такої, що не ґрунтується на вимогах закону та виходячи з розумового та фізичного розвитку дитини.

Виходячи з цих обставин, суд вважає вимоги позивача в цій частині безпідставними.

Керуючись ст.ст.1,7,18-19, 141,157, 159 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року , ст.ст.3-4,10-11,57-60, 88,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки і піклування Ржищівської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від дитини - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з малолітньою дочкою - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні доньки -ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1.) шляхом встановлення побачень в присутності матері ОСОБА_2 у будні дні: кожну середу та п'ятницю місяця в період з 13:00 год. до 19:00 год., та у вихідні дні: кожної неділі місяця в період з 10:00 год. до 17:00 год. з можливістю спільного відпочинку у виді прогулянок та відвідування дитячих розважальних та виховних закладів.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: