Справа № 357/3714/15ц Головуючий у І інстанції Буцмак Ю.Є.
Провадження № 22-ц/780/4192/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 14.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Поліщука М.А., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області про стягнення грошових коштів в порядку спадкування,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом про стягнення грошових коштів в порядку спадкування. Заявлені позовні вимоги мотивувала тим, що 17 грудня 2013 року помер її батько ОСОБА_4, вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину, під час визначення обсягу спадщини було зясовано, що померлий ОСОБА_4 недоотримав пенсію у розмірі 8995,90 грн., що підтверджено довідкою відповідача. 29 серпня 2014 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно у вигляді коштів на суму 8995,90 грн. недоотриманої пенсії, однак ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області відмовляється виплатити їй вказану грошову суму, а для примусового виконання не має виконавчого документа на її імя. Просила стягнути із ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на її користь нараховану ОСОБА_4, але не виплачену пенсію, яка входить до її спадку в розмірі 8995,90 грн., та покласти на відповідача судові витрати.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто із ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області на користь ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом належні померлому ОСОБА_4, але не одержані ним за життя грошові кошти в розмірі 8995,90 грн.

Відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2015 року та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що судом при прийнятті постанови від 06 червня 2011 року вже було визначено порядок і спосіб виконання рішення суду, а вимоги позивача щодо проведення саме стягнення нарахованих коштів є незаконними, адже передбачають заміну способу і порядку виконання вказаного рішення. Крім того, постанова не містить зобовязання пенсійного фонду проводити перерахунки довічно, а ОСОБА_4 помер 17 грудня 2013 року, тобто виконавче провадження, стягувачем у якій є померлий ОСОБА_4, не допускає правонаступництва і закінчення виконавчого провадження є припиненням примусового виконання рішення. ОСОБА_3 зверталася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, але їй було відмовлено. Вказує, що Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не передбачено проведення недоодержаних в звязку зі смертю особи виплат.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в порядку спадкування, суд першої інстанції виходив із того, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_4, на користь якого ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2011 року сплачувало перераховану пенсію та додаткову пенсію на підставі ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а оскільки частина пенсії була нарахована, але не виплачена ОСОБА_4, вона підлягає стягненню на користь його спадкоємця ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2011 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок доплати до пенсії та додаткової пенсії. Визнано протиправними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області по нарахуванню та виплаті пенсії ОСОБА_4 без врахування вимог ст. ст. 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобовязано ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області провести нарахування та виплату ОСОБА_4 доплати до пенсії згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно, призначеної згідно з Законами України «Про державний бюджет України» на відповідний рік з 24 серпня 2010 року та здійснити перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виходячи з її розміру 15 % мінімальної пенсії за віком, яка встановлена ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з врахуванням вже виплаченої суми, починаючи з 24 серпня 2010 року.

Згідно розпорядження ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області № 198747 від 28 липня 2011 року здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_4 через зміну надбавки за рішенням суду.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 19 серпня 2011 року закінчено виконавче провадження за виконавчим листом № 2-а-30369, яким на ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області покладено зобовязання по перерахуванню та виплаті пенсії ОСОБА_4

Згідно протоколу від 24 січня 2014 року індивідуального перерахунку пенсії ОСОБА_4, з серпня 2010 року по грудень 2013 року здійснювалось щомісячне нарахування пенсії із врахуванням доплат за рішенням суду, однак виплати проводилися несистематично та не в повному розмірі, в звязку із чим на момент смерті ОСОБА_4 утворилася заборгованість по виплати пенсії та додаткової пенсії в розмірі 8995,90 грн. (а. с. 42).

29 серпня 2014 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 17 грудня 2013 року, за яким спадщина складається з недоотриманої пенсії у звязку зі смертю пенсіонера, що знаходиться в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Біла Церква Київської області в сумі 8995,90 грн., яка належала померлому за період з 24 серпня 2010 року по 22 липня 2011 року.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент смерті.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обовязки, що нерозривно повязані з особою спадкодавця, зокрема особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в обєднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обовязки особи, передбачені ст. 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у звязку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сімї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі смерті пенсіонера.

Відповідно до ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що регулює виплату недоодержаної пенсії у звязку із смертю пенсіонера і виплату допомоги на поховання, суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у звязку з його смертю, передаються членам його сімї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сімї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

З системного правового аналізу наведених норм законодавства вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя. При цьому право на отримання пенсії, яка не була нарахована за його життя, не успадковується.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що оскільки померлому ОСОБА_4 була нарахована, але не виплачена за життя пенсія, вона входить до спадкової маси і підлягає стягненню із відповідача на користь ОСОБА_3, відтак відхиляє доводи апеляційної скарги, що закон не передбачає проведення недоодержання в звязку зі смертю особи виплат.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом внаслідок стягнення нарахованих коштів фактично змінено спосіб і порядок виконання рішення суду не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки неотримана ОСОБА_4 сума пенсії стягнута судом не в порядку виконання постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2011 року, а на підставі вимог ст. 1227 ЦК України із врахуванням наявного у позивача свідоцтва про право на спадщину за законом.

Із цих же підстав відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що чинним законодавством обмежено можливість заміни сторони її правонаступником під час розгляду справи та у виконавчому провадженні, оскільки позивач звернулася до суду із позовом про захист свого права у іншій спосіб.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляції, що постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 червня 2011 року не містить зобовязання відповідача проводити відповідні перерахунку довічно. Із змісту зазначеної постанови не вбачається, що вона містить обмежувальні строки виплати перерахованої пенсії, а також що вона оскаржувалась пенсійним фондом в передбаченому законом порядку, тому територіальне управління пенсійного фонду зобовязано було виплачувати перераховану пенсію ОСОБА_4 до його смерті.

Доводи апеляційної скарги, що чинним законодавством України встановлено чіткий механізм виконання відповідних судових рішень, будь-яким чином висновків суду першої інстанції не спростовують та також відхиляються колегією суддів.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Поліщук М.А.

ОСОБА_5