АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3319/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2756/15Головуючий у 1-й інстанції Турченко Т.В. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів Кривчун Т.О., Карнауха П.М.

при секретарі Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 і ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Київського районного суду м.Полтави від 27 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Полтавського головного регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, невиплачених сум премій, оплати днів непрацездатності і моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, просила ухвалити рішення, яким стягнути з Полтавського головного регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» на її користь 13 594 грн.78 коп. заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції, 51 161 грн. 76 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 2 792 грн. 38 коп. невиплаченої премії з урахуванням індексу інфляції, 5 075 грн. 84 коп. за листками непрацездатності з урахуванням індексу інфляції, 1 640 грн. 82 коп. коштів, утриманих на недержавне пенсійне страхування з урахуванням індексу інфляції, 150 000 грн. моральної шкоди.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що при звільненні позивачки у липні 2014 року відповідач не виплатив їй усі належні суми, окрім того, за час роботи у відповідача їй безпідставно не виплачувалися преміальні, не у повному обсязі оплачувалися дні непрацездатності, а також безпідставно всупереч її волі відраховувалися кошти на недержавне пенсійне страхування.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27 липня 2015 року позов задоволений частково: стягнуто з Полтавського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 13 594 грн. 78 коп. заборгованості по заробітній платі з урахуванням індексу інфляції; 2 792 грн. 38 коп. невиплаченої премії з урахуванням індексу інфляції; 5 075 грн. 84 коп. оплати листків непрацездатності з урахуванням індексу інфляції; 1 640 грн. 82 коп. відрахувань на недержавне пенсійне страхування з урахуванням індексу інфляції; 10 000 грн. моральної шкоди. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення її вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зроблене посилання на те, що висновки суду про проведення розрахунку при звільненні суперечать фактичним обставинам, у зв'язку з чим є помилковим рішення у частині застосування строків давності по вимогам щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Рішення суду по вимогам щодо відшкодування моральної шкоди не є обґрунтованим та суперечить фактам.

ПАТ КБ «Приватбанк» в апеляційній скарзі та у доповненнях до неї, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що внаслідок неповного з'ясування усіх фактичних обставин суд першої інстанції зробив помилковий висновок про те, що при звільненні позивачці виплачено не заробітну плату , а надано кредит. Судом також не з'ясовані підставі та порядок виплати премій працівникам. Суд також помилково визначив правову природу виплат по листкам непрацездатності, а також не з'ясував характер правовідносин, які виникають у зв'язку з недержавним пенсійним страхуванням. Стягуючи на користь позивачки певні суми з урахуванням індексу інфляції, суд не звернув уваги на те, що не усі із стягнутих сум мають постійний характер і підлягають індексації.

Окрім того, суд задовольнив вимоги до особи, яка не є належним відповідачем.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід відхилити, апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» - а задовольнити з наступних підстав:

Відповідно до п.3 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі змінити рішення суду першої інстанції у разі виявлення неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що згідно трудового договору №521 віл 14 травня 2004 року ОСОБА_2 прийнята на роботу у Полтавське головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» на посаду касира-операціоніста. Трудовий договір, який був укладений строком на один рік, неодноразово продовжувався.

31 липня 2014 року ОСОБА_2 звільнена з роботи за п.1 ст.36 КЗпП України.

При звільнені ОСОБА_2 перераховані кошти у сумі 8 893 грн. 10 коп. і 2 719 грн. 48 коп. на її кредитну картку.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при звільненні не розрахувався з позивачкою у повному обсязі. Окрім того, суд дійшов висновку, що за час роботи із заробітної плати позивачки незаконно здійснювалися відрахування на недержавне пенсійне страхування, та не у поновному обсязі виплачувалися преміальні і дні тимчасової непрацездатності.

У повній мірі з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Згідно ст.80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і полягає у здатності мати цивільні права та обов'язки (ст.91 ЦК України). Юридична особа набуває цивільних прав і обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону (ст.92 ЦК України). Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, особи які створюють юридичну особу, несуть відповідальність за її зобов'язаннями, які виникли до її державної реєстрації (ст.96 ЦК України).

Відповідно до ст.95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює усі або частину її функцій. Філія не є юридичною особою, вона наділяється майном юридичної особи, що її створила, і діє на підставі затвердженого нею положення. Керівник філії призначається юридичною особою і діє на підставі виданої нею довіреності.

Частиною другою ст.30 ЦПК України встановлено, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 пред'явила позов до Полтавського головного регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» (т.1 а.с.16). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27 липня 2015 року задоволені частково позовні вимоги саме до Полтавського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк», резолютивна частина судового рішення містить указівку про стягнення коштів з Полтавського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» (т.2 а.с.39).

З долученого до справи Положення (т.2 а.с.56-57) вбачається, що зареєстрованими місцями знаходження філії «Полтавське головне регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» у м.Полтаві є вул.Шведська,2 і м.Полтава, вул.Жовтнева,70А

Тобто такої юридичної особи як Полтавське регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» не існує.

Згідно п.1.4. Положення філія «Полтавське головне регіональне управління» ПАТ КБ «Приватбанк» є відокремленим структурним підрозділом ПАТ КБ «Приватбанк», не має статусу юридичної особи і здійснює свою діяльність від імені Банку, в межах повноважень, наданих Банком та закріплених у цьому Положенні. У межах чинного законодавства Банк несе відповідальність за діяльність філії.

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув, відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України не роз'яснив позивачці наслідки вчинення або не вчинення певних процесуальних дій, зокрема щодо заміни неналежного відповідача в порядку ст.33 ЦПК України і безпідставно задовольнив частково матеріально-правові вимоги до особи, яка не може бути відповідачем в силу свого правового статусу.

Суд апеляційної інстанції відповідно до своїх повноважень (розділ V глава 1 ЦПК України) не наділений повноваженнями щодо ухвалення процесуального рішення про заміну неналежного відповідача або залучення іншої особи у якості співвідповідача.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.4 ч.1 ст.309, ст.314, ст.316, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 27 липня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Полтавського головного регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення сум, невиплачених при звільненні, а також моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А. Лобов

Судді Т.О. Кривчун

П.М. Карнаух

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов