У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого Василевича В.С.

суддів: Малько О.С., Ковалевич С.П.

при секретарі Демчук Ю.Ю.

з участю представника ПАТ КБ «ПриватБанк»

Лукашина Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Рівненського міського суду від 07 серпня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 07 серпня 2014 року задоволено позов у даній справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за договором кредиту №б/н від 29.11.2005 року на користь позивача в розмірі 4965, 87 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 31.05.2013 року становить 39677, 29 грн.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій доводить про його незаконність та необґрунтованість через порушення норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом першої інстанції не була забезпечена можливість приймати участь у розгляді справи, оскільки вона не була повідомлена про час та місце розгляду справи.

У позовній заяві вказано, що нею отримано 0,00 доларів США кредиту, але вона має заборгованість за кредитом у розмірі 2070,30 доларів США.

Розрахунок заборгованості по кредитному договору підписано невідомою особою і в матеріалах справи відсутні докази того, що дана особа має відповідну економічну освіту для складання таких документів, крім того, всупереч вимогам ч.4 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не містить обов'язкових реквізитів, а саме: прізвища та підпису особи, яка брала участь у його складанні.

Крім того, поза увагою суду залишилася та обставина, що договором про надання споживчого кредиту №б/н від 19.11.2005 року встановлено валюту кредиту - гривня, а у наявному в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитом, валютою кредиту визначено - долар США. Нарахування відсотків не відповідає відсоткам, зазначеним в анкеті-заяві.

Судом першої інстанції було встановлено наявність обов'язку повернути кредит в розмірі 2070,00 доларів США, хоча за кредитним договором №б/н від 19.11.2005 року надання кредиту не визначено.

По наведених підставах просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у позові.

В судове засідання відповідачка не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечив, пояснивши, що після укладення кредитного карткового договору відповідачка в межах одного місяця отримала кошти. Спочатку погашала кредит, але у листопаді 2010 року погашення боргу припинила.

Просить про залишення рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши подані докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги

Як вбачається з матеріалів справи, 29.11.2005 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір № б/н від 29.11.2005 року.

Відповідно до укладеного договору ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 0.00 [Долар США] у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19.20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка при наявності коштів на картковому рахунку користувалась ними, проте у листопаді 2010 року припинила погашення боргу.

Наявність кредитної заборгованості стверджена наявним у справі розрахунком банку ( а.с.3-5).

Відповідачка наявність боргу не спростувала.

Виходячи із встановлених ст.10, ст.60 ЦПК України засад змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на обставину своїх вимог та заперечень.

Отже, за таких обставин суд дійшов цілком обґрунтованого висновку про підставність позову, привівши у рішенні норми закону, яку регулюють спірні правовідносини.

Посилання в апеляційній скарзі на безгрошовість кредиту, порушення норм матеріального права не заслуговують на увагу, оскільки відповідачка користувалась наданими позивачем кредитними коштами і вимог про визнання кредитного договору недійсним повністю чи частково не заявляла.

Не є спростованими доводи апеляційної скарги про неправильність проведеного банком розрахунку. При наявності кредитної заборгованості відповідачка не вказує який розмір вона погоджується повернути.

Посилання на порушення судом норм процесуального права теж не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вони не вплинули на законність його ухвалення.

Враховуючи, що рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Рівненського міського суду від 07 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з набрання ним чинності.

Головуючий Василевич В.С.

Судді : Малько О.С.

Ковалевич С.П.