Справа № 219/3847/15-ц
Провадження №2/219/1913/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.06.2015 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
в складі: головуючої судді Чопик О.П.,
при секретарі Матченову А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір №DOXRR494804562 від 15 грудня 2013 року, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 19 920,54 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте, стверджує, що відповідач належним чином не виконує зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 6 травня 2015 року становить 16 071,59 грн. та включає в себе: 11 076,07 грн. заборгованості за кредитом, 15,25 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 2 868,57 грн. заборгованості за комісією, 870,20 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязання за договором, а також 500 грн. фіксованої частини штрафу та 741,50 грн. процентної складової штрафу.
Представник позивача в судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та про підтримання позову в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2015 року постановлено проводити заочний розгляд справи.
З урахуванням ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлено, що 12 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», як кредитодавцем, та ОСОБА_1, як позичальником, укладено кредитний договір шляхом подання позичальником заяви № DOXRR494804562 (а.с.5). Згідно з вказаною заявою сума кредиту, наданого для оплати товарів, становить 19 920,54 грн.; строк кредиту становить 36 місяців з 12 грудня 2013 року по 11 грудня 2016 року включно; відсоткова ставка складає 0,12 % річних. Пунктом 5 заяви передбачена виплата щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 318,73 грн.
Своєю заявою позичальник підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування, а саме: мету, для якої кредит може бути витрачений; форму його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобовязаннями позичальника; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору (перелік усіх витрат, повязаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна, якщо така оцінка є необхідною, ком вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та державні субсидії, на які позичальник має право, і відомості про те, від кого позичальник може одержати докладнішу інформацію, переваги та недоліки пропонованих схем кредитування. В разі порушення позичальником зобовязань перед банком, в тому числі інших зобовязань, а також порушенні зобовязань клієнтів банку, по яким він є поручителем, він дає згоду і доручає банку приймати рішення по розподілу коштів, які направляються на погашення заборгованості. При цьому банк одноосібно приймає рішення черговості погашення таких зобовязань, з пріоритетом погашення забезпечених зобовязань (п.13).
Крім того, відповідно до п.п.14, 15 заяви, при порушенні позичальником зобовязань з погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожний день прострочення. Позичальник підтверджує свою згоду, що заява разом зі запропонованими банком Умовами та правилами, що розміщені на сайті банку www.privatbank.ua, Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір.
Тарифами банку, викладеними в Умовах і правилах надання банківських послуг (а.с.6-15) після п.2.4.6.8., передбачено нарахування пені в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочення, але не менше 1 гривні.
Відповідно до п.1.5.20. Умов і правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картами, відкритими у валюті USD) + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Встановлено, що відповідач своїх зобовязань за кредитним договором належним чином не виконує, не здійснює погашення кредиту, не сплачує проценти за його користування і комісію за надання фінансового інструменту в повному обсязі. Суд приймає до уваги та вважає таким, що проведений вірно, представлений представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором № DOXRR494804562 (а.с.4), за яким станом на 6 травня 2015 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 16 071,59 грн., яка включає в себе 11 076,07 грн. заборгованості за кредитом, 15,25 грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 2 868,57 грн. комісії, 870,20 грн. пені., 500 грн. фіксованої частини штрафу та 741,50 грн. процентної складової штрафу.
У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з п.1.3.2.2. Умов і правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому чи у визначеній банком частині у випадку невиконання держателем та/або довіреною особою держателя своїх боргових зобовязань та інших зобовязань за цим договором.
Таким чином, кредитор протягом всього часу до закінчення строку виконання основного зобовязання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені щомісячні платежі. Саме до цього зводиться висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13.
З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідач належним чином не виконав зобовязання за кредитним договором №DOXRR494804562, внаслідок чого виникла відповідна заборгованість перед позивачем, що стверджується представленими суду письмовими доказами. Крім того, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати - сплачений судовий збір та витрати, повязані з публікацією у пресі оголошення про виклик відповідача.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218, 224, 360-7 ЦПК України, ст.ст.526, 610, 611, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд
позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.П.Чопик