печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1403/13- ц
У Х В А Л А

09 липня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Волкової С.Я.,

при секретарі - Кравченко В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 19.06.2015 р. звернувся до суду із скаргою про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Власюк С.В., яка виражається у відсутності необхідних та передбачених законом заходів, направлених на виконання рішення суду, що набрало законної сили, посилаючись на те, що у провадженні зазначеної державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист, виданий 2.08.2013 р. Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на його користь суми у розмірі 1 679 873,30 грн. й виконавче провадження було відкрите 18.09.2013 р., а ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.03.2014 р., що набула чинності 20.05.2014 р., задоволено подання державного виконавця, боржника тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України. 10.04.2015 р. звернувся до Державної прикордонної служби України за відповідною інформацією, 21.04.2015 р. отримав відповідь про те, що ухвала суду на адресу адміністрації не надходила. Просить зобов'язати державного виконавця направили до адміністрації Державної прикордонної служби України процесуальний документ.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, про час і місце розгляду скарги оповіщений у встановленому порядку, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

В судове засідання ані старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Власюк С.В., ані державний виконавець тієї ж державної виконавчої служби Онопрієнко І.В. не з'явилися, про час і місце розгляду скарги оповіщені у встановленому порядку.

Встановлено, що відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві здійснюється примусове виконання виконавчого листа №757/1403/13-ц, виданого 2.08.2013 р. Печерським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суми у розмірі 1 679 873,30 грн.; постановою старшого державного виконавця Власюк С.В. від 18.09.2013 р. відкрито виконавче провадження ВП №39838053; ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.03.2014 р., залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.05.2015 р. задоволено подання старшого державного виконавця Власюк С.В., ОСОБА_3 тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, до виконання ним рішення Печерського районного суду м. Києва від 13.03.2013 р. у справі за позовом ОСОБА_1 про стягнення боргу; ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.05.2014 р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3; ухвалою Верховного Суду України від 1.10.2014 р. ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.05.2014 р.; надана суду інформація з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень про виконавче провадження ВП №39838053 станом на 1.07.2015 р. свідчить про те, що виконавче провадження веде державний виконавець Онопрієнко І.В., до складу виконавчої групи входить старший державний виконавець Власюк С.В.

Згідно п.1 розділу Ш Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом МЮ України №288/5/102 від 7.02.2014 р., засвідчена судом копія судового рішення про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України направляється державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після її надходження до нього для виконання на поштову адресу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України; Головний центр після надходження зазначеного судового рішення приймає його до виконання та вносить інформацію до бази даних, про що повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби протягом трьох днів.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 7.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» виходячи зі змісту ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені прав чи свободи.

Суд, враховуючи викладене, ту обставину, що державна виконавча служба, отримавши повістку, до суду не направила ані старшого державного виконавця Власюк С.В., ані державного виконавця Онопрієнко І.В., останні про час і місце розгляду скарги оповіщені у встановленому порядку, не надали жодного доказу виконання ухвали суду від 20.03.2014 р., прийнятої у порядку ст.377-1 ЦПК України за наслідками розгляду подання державного виконавця, отриманої виконавчою службою 24.03.2014 р., вивчивши лист Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №64/г-1787 від 20.04.2015 р. на адресу ОСОБА_1, який свідчить про те, що станом на 14-00 год. 16.04.2015 р. ухвала суду від 20.03.2014 р. на адресу адміністрації прикордонної служби для виконання не надходила, знаходить скаргу ОСОБА_1 обґрунтованою, порушені права стягувача підлягають поновленню, при цьому відсутні підстави зобов'язувати державного виконавця вжити передбачені законом необхідні заходи для своєчасного та повного виконання рішення суду з метою поновлення порушеного права ОСОБА_1 та стягнення з боржника коштів, зазначених у рішенні суду, оскільки примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд погоджується із заявником - стягувачем у виконавчому провадженні, що у даному конкретному випадку порушено вимогу статті 6 Конвенції Ради Європи про захист прав та основних свобод людини, відповідно до якої кожен при вирішенні питання щодо його цивільних права та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, та порушено вимогу статті 13 цієї Конвенції про право кожного на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі. А Європейський суд з прав людини (м. Страсбург, Франція) у своєму рішенні від 7.05.2002 р. по справі «Бурдов проти Росії», зокрема, зазначив: «… пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було в ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним, на шкоду будь-якій стороні. Важко уявити собі ситуацію, якби пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надано сторонами у спорі, - справедливість, відкритість і оперативність провадження, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язались поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,169,197,212-215,383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частко.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Власюк Світлани Віталіївни, яка виражається у відсутності необхідних та передбачених законом заходів, направлених на виконання рішення суду, що набрало законної сили, зобов'язавши державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві Онопрієнко Інну Віталіївну направити до адміністрації Державної прикордонної служби України для виконання ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2014 р., винесену за наслідками розгляду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (ВП №39838053).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ