Справа №345/1546/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2015 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Мигович О.М.

секретаря Гладенької Л.Ф.

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду м.Калуша справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою, суд -

в с т а н о в и в :

що 04.09.2014 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти. На підтвердження отримання коштів позичальником ОСОБА_2 була власноручно написана розписка згідно якої відповідач позичив у ОСОБА_1 гроші в розмірі 500 доларів США грн., які зобовязувався до 10 вересня 2014 року повернути, однак не повернув. На вимоги позивача щодо повернення боргу відповідач не реагує.

У звязку з цим ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, а також просить стягнути три проценти річних від простроченої суми та судові витрати по справі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій вказав, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити, розгляд справи проводити у його відсутності, не заперечує на заочний розгляд справи

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча завчасно та належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст.224-226 ЦПК України вважає, що справу слід розглянути заочно у відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 04.09.2014 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 500 доларів США, про що ОСОБА_4 власноручно була написана розписка, які він зобовязувався повернути до 10.09.2014 року (а.с.11).

Станом на 31 березня 2015 року курс гривні до долара НБУ встановлений на рівні 23 грн.45коп. за один долар. Отже, станом на 31.03.2015 року 500 доларам США еквівалентно 11 725 грн. боргу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до проведеного позивачем у заяві розрахунку три проценти річних від простроченої суми становлять 5 774,56грн., (з 11.09.2014 року до 31 березня 2015 року).

Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказів того, що ОСОБА_2 борг повернуто вчасно, останнім суду не подано.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача в користь позивача суми боргу є обґрунтованими, тому позов слід задоволити.

Судові витрати суд розподілив відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі ст. ст. 526, 527, 530, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 11 725 грн. основного боргу, 5 774,56 три відсотки річних за прострочення грошового зобовязання та 243,60грн. судового збору, а всього 17 743,16 грн. .

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: