Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2015

Літинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Білик Н. В.,

за участю секретаря Хижук Л.І.

в присутності сторін: позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення частки в спільній сумісній власності.

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення частки в спільній сумісній власності. В позові зазначає, що 15.09.2010 року померла його дружина, ОСОБА_5. 15.06.1996 року було видано Свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру АДРЕСА_1. Власниками квартири є: позивач ОСОБА_1, його син ОСОБА_2, невістка ОСОБА_3, онучка ОСОБА_4, та покійна дружина - ОСОБА_5. Після смерті дружини, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було відмовлено у вчиненні даної дії, через те, що не визначена частка померлої ОСОБА_5 у спільному майні. Тому, за зазначених вище обставин, позивач звернувся до суду та просить задовільнити даний позов.

Позивач, ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовільнити. Пояснив, що спору між співвласниками щодо розміру часток не виникало, договору про поділ майна вони не укладали, вважає, що частки кожного співвласника є рівними.

Відповідачі, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позов визнають в повному обсязі.

Дослідивши матеріали, які є у справі, взявши до уваги думку сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами існують цивільні правовідносини, пов'язані із спадкуванням.

Свідоцтво про смерть (а.с.5) свідчить, що ОСОБА_5 померла 15.09.2010 року. Із копії свідоцтва про одруження (а.с.6) встановлено, що

ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з 23.02.1961 року перебували у зареєстрованому шлюбі . Копія свідоцтва про право власності на житло (а.с.7) свідчить, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 і квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. Лист-відповідь із Літинської державної нотаріальної контори (а.с.8) свідчить, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті покійної ОСОБА_5, через невизначення частки померлої у спільній сумісній власності.

Відповідно до ст.368 ЦК України, спільна власність двох і більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ст.369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до ст..372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Враховуючи те, що домовленості між співласниками квартири про нерівний розподіл часток у праві спільної сумісної власності не було, тому частки у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру є рівними .

Згідно ст..1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За змістом ст.13 Ковенції про захист прав і основоположних свобод, кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Ст. 1 Протоколу 2 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності

інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ППВС України " Про судову практику у справах про спадкування" у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири)

частки кожного із співвласників у праві спільної власності є

рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина

друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК) . Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Однак нотаріус відмовив позивачу у оформленні спадщини.

Позиція Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ висловлена №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" передбачає , що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що частка померлої ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності не визначена, через що позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальних органах, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити.

Керуючись ст..213-215 ЦПК України, ст.1226, 368-369,372 ЦК України , -

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визначити, що частка померлої ОСОБА_5, яка померла 15 вересня 2010 року, в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_3 становила 1/5.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати до апеляційного суду Вінницькї області через райсуд протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя: Білик Наталія Володимирівна