Справа № 202/2448/15-ц
10 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Бєльченко Б.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом та просить розірвати шлюб у якому вона перебуває з відповідачем, а також просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1500,00 грн. щомісячно.
Позов обґрунтовує тим, що сімейне життя між ними не склалося, вони проживають окремо, не мають спільного господарства та живуть кожний своїм життям. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пред'явлений позов просила
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надсилав.
Оскільки ОСОБА_1 не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про день, місце та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
23 вересня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради міста Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, про що було вчинено актовий запис № 579.
Під час шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Подружні стосунки сторони припинили у квітні 2014 року у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та небажання у подальшому проживати разом однією сім'єю, та з того часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають спільного сімейного бюджету, спору про поділ майна на час розгляду справи не мають, а також не мають спору щодо виховання дитини.
В судовому засіданні позивачка вказала, що відповідач спілкується з донькою, інколи приходить до них додому, щоб відвідати доньку, періодично доньці телефонує, але матеріально утримувати останню не допомагає жодним чином.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім'я розпалася і подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їхньої дитини, а тому шлюб слід розірвати.
Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
З огляду на ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.
Встановлені обставини свідчать про те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, припинили шлюбні відносини та вже довгий час проживають окремо, а їхня сім'я існує лише формально.
Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Вимогу про зміну прізвищ сторонами не заявлено.
Разом з тим, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі.
Судом встановлено, що позивачка несе витрати по утриманню та вихованню доньки, однак не має достатніх коштів для забезпечення всіх витрат, вона працює продавцем у магазині де має невеликий, але стабільний дохід.
Договори про сплату аліментів та про припинення права на аліменти у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно між сторонами не укладалися, стягнень по іншим аліментним зобов'язанням відповідач немає.
Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.
Згідно із ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як випливає зі змісту даної норми, нерегулярним доходом вважається дохід, що надходить із різною періодичністю, перервами. Дохід може бути нерегулярним, у випадку, якщо оплата праці відбувається по завершенні її виконання в частині або повністю.
Враховуючи, що відповідач є працездатним та як батько зобов'язаний утримувати дитину, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки про стягнення аліментів на дитину та наявність законних підстав для їх часткового задоволення та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі 650,00 грн. щомісячно, починаючи з 16.03.2015 року до моменту досягнення дитиною повноліття.
Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.
Керуючись ст.ст. 3-4, 10-11, 57-61, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 23 вересня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради міста Дніпропетровська, актовий запис № 579 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 650,00 грн. щомісячно, починаючи стягувати з 16 березня 2015 року до моменту досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення підлягає негайному виконанню у межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Д.С. Шклярук