Справа № 667/8421/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого-судді: Котьо І.В.

при секретарі: Мартошенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, приватного підприємства «Мікропровід» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник за довіреністю позивача подав до суду вище вказану позовну заяву посилаючись на ту обставину, що 26 січня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та співвідповідачем ОСОБА_1 було укладено у простій письмовій формі договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно умов якого співвідповідач ОСОБА_1 отримав кредит у іноземній валюті в сумі 105731 долар США з зобовязанням їх повернення у строк до 26 січня 2018 року та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 12,3 % річних. Крім цього, 26 січня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та співвідповідачем ОСОБА_1 було укладено у простій письмовій формі договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно умов якого співвідповідач ОСОБА_1 отримав кредит у іноземній валюті в сумі 191400 доларів США з зобовязанням їх повернення у строк до 26 січня 2018 року та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 12,3 % річних. В свою чергу, для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0, 26 січня 2007 рокуміж АКІБ «УкрСиббанк» та співвідповідачем ПП «Мікропровід» було укладено договір поруки № 0, відповідно до умов якого співвідповідач ПП «Мікропровід» зобовязався перед АКІБ «УкрСиббанк» в повному обсязі відповідати за повне та своєчасне виконання співвідповідачем ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором № 0. 12 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 1, згідно якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кей-Колект» своє право вимоги, в тому числі за договорами про надання споживчих кредитів № 0 та № 0 від 26 січня 2007 року. Однак, співвідповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань за кредитними договорами не виконав, у звязку з чим станом на 09 вересня 2014 року за ним перед позивачем наявна заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 січня 2007 року в сумі 112734,97 доларів США, що за курсом НБУ на 09 вересня 2014 року було еквівалентно 1893555,91 грн., та за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 січня 2007 року в сумі 204280,88 доларів США, що за курсом НБУ на 09 вересня 2014 року було еквівалентно 3430443,78 грн. При цьому, вимога позивача як до співвідповідача ОСОБА_1 так і до співвідповідача ПП «Мікропровід» від 27 червня 2014 року про виконання відповідних зобовязань співвідповідача ОСОБА_1 за договорами про надання споживчих кредитів № 0 та № 0 від 26 січня 2007 року зазначеними співвідповідачами залишена без задоволення. У звязку з чим позивач змушений предявити до співвідповідачів даний позов шляхом подання його представником до суду відповідної позовної заяви, в якій останній просить суд стягнути солідарно з співвідповідачів на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 січня 2007 року в сумі 1893555,91 грн. та за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 січня 2007 року в сумі 3430443,78 грн., а також судові витрати понесені позивачем при предявленні позову у звязку зі сплатою судового збору в сумі 3654 грн.

Протягом розгляду справи представник за довіреністю позивача ТОВ «Кей-Колект» ОСОБА_2 збільшила розмір позовних вимог з посиланням на ту обставину, що після предявлення позову курс гривні до долара США, як іноземної валюти, яка була предметом зазначених договорів, суттєво зменшився, про що подала відповідну заяву, в якій просила суд стягнути солідарно з співвідповідачів на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 січня 2007 року в сумі 146491,22 доларів США, що за курсом НБУ на 23 лютого 2015 року еквівалентно 4152747,75 грн., та за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 січня 2007 року в сумі 265389,52 доларів США, що за курсом НБУ на 23 лютого 2015 року еквівалентно 7523288 грн., а також судові витрати понесені позивачем при предявленні позову у звязку зі сплатою судового збору в сумі 3654 грн.

В судовому засіданні представник за довіреністю позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» ОСОБА_3 підтримала заявлені позовні вимоги з урахуванням їх збільшення та просила суд їх задовольнити у повному обсягу з підстав викладених в позовній заяві.

Співвідповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 та ч.5 ст. 76 ЦПК України. При цьому, подав до суду письмове заперечення проти позову, в якому просив суд у повному обсязі відмовити в задоволенні заявленого позову за пропуском строку позовної давності посилаючись на ту обставину, що до заявлених вимог сплив загальний строк позовної давності так як АКІБ «УкрСиббанк» скористався своїм правом вимоги до нього надіславши відповіді листи-вимоги № 462 і № 463 від 01 червня 2009 року, які він отримав 17 червня 2009 року, а позов у даній справі представник позивача предявив до суду лише 30 вересня 2014 року. Крім цього, будучи присутнім в судовому засіданні, яке відбулося раніше, представник за довіреністю співвідповідача ОСОБА_1 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, в тому числі збільшених, також посилаючись на сплив строку позовної давності до заявлених вимог.

Представник співвідповідача ПП «Мікропровід» в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.ч.4-5 ст. 74 ЦПК України. При цьому, представник співвідповідача ПП «Мікропровід» подав до суду письмове заперечення проти позову, в якому просив суд у повному обсязі відмовити в задоволенні заявленого позову посилаючись на ту обставину, що з березня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 січня 2007 року було збільшено розмір нарахування відсотків за користування кредитом на прострочену суму основного боргу з 12,3 % річних до 24,6 % річних, чим збільшив обсяг відповідальності поручителя, яким по даному договору є ПП «Мікропровід», без відома та згоди останнього, у звязку з чим вважає зазначену поруку припиненою.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд встановив, що 26 січня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та співвідповідачем ОСОБА_1 було укладено у простій письмовій формі договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно умов якого співвідповідач ОСОБА_1 отримав кредит у іноземній валюті в сумі 105731 долар США з зобовязанням їх повернення у строк до 26 січня 2018 року та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 12,3 % річних. Крім цього, 26 січня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та співвідповідачем ОСОБА_1 було укладено у простій письмовій формі договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно умов якого співвідповідач ОСОБА_1 отримав кредит у іноземній валюті в сумі 191400 доларів США з зобовязанням їх повернення у строк до 26 січня 2018 року та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 12,3 % річних. В свою чергу, для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0, 26 січня 2007 рокуміж АКІБ «УкрСиббанк» та співвідповідачем ПП «Мікропровід» було укладено договір поруки № 0, відповідно до умов якого співвідповідач ПП «Мікропровід» зобовязався перед АКІБ «УкрСиббанк» в повному обсязі відповідати за повне та своєчасне виконання співвідповідачем ОСОБА_1 своїх зобовязань за кредитним договором № 0. 12 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу № 1, згідно якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кей-Колект» своє право вимоги, в тому числі за договорами про надання споживчих кредитів № 0 та № 0 від 26 січня 2007 року. Однак, співвідповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань за кредитними договорами не виконав, у звязку з чим станом на 09 вересня 2014 року за ним перед позивачем ТОВ «Кей-Колект» наявна заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 січня 2007 року в сумі 146491,22 доларів США, яка складається з заборгованості за самим кредитом в сумі 86505,78 доларів США і заборгованості за процентами в сумі 59985,44 доларів США; та за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 січня 2007 року в сумі 265389,52 доларів США, яка складається з заборгованості за самим кредитом в сумі 156597,83 доларів США і заборгованості за процентами в сумі 108791,69 доларів США, про що свідчать складені позивачем відповідні довідки-розрахунки залишків заборгованості за кредитними договорами вих..№ 143-14519 і вих.№ 143-14520 від 25 вересня 2014 року та додані до позовної заяви (а.с.16-20, 34-38). При цьому, письмова вимога позивача як до співвідповідача ОСОБА_1 так і до співвідповідача ПП «Мікропровід» від 27 червня 2014 року, яка була надіслана останнім поштою 27 червня 2014 року рекомендованим поштовим відправленням (а.с.41-45), про виконання відповідних зобовязань співвідповідача ОСОБА_1 за договорами про надання споживчих кредитів № 0 та № 0 від 26 січня 2007 року зазначеними співвідповідачами була залишена без задоволення. Станом на день і час ухвалення даного рішення, а саме 25 червня 2015 року, Національним банком України офіційний курс гривні до долара США встановлено на рівні 2117,8020 грн. за 100 доларів США, у звязку з чим еквівалент заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 січня 2007 року в гривні становить 3102393,98 грн., а еквівалент заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 січня 2007 року в гривні становить 5620424,56 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1. Позика глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України.

Згідно положень ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до пункту 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. В свою чергу, ч.3 ст. 533 ЦК України,використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до першого та другого абзаців пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У звязку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. У разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників), кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Заперечення співвідповідача ОСОБА_1 та його представника щодо спливу строків позовної давності до вимог заявлених в позовній заяві є безпідставними так як строк виконання співвідповідачем ОСОБА_1, як позичальником, своїх зобовязань за кредитними договорами, а саме повернення кредитів у повному обсягу, в самих зазначених договорах (підпункти 1.2.2.) визначено як не пізніше 26 січня 2018 року. Згідно абзацу 1 ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Таким чином строк позовної давності до вимог заявлених в позовній заяві до співвідповідача ОСОБА_1 не сплив.

В свою чергу заперечення співвідповідача ПП «Мікропровід» щодо припинення його поруки внаслідок збільшення кредитодавцем обсягу його відповідальності, як поручителя за кредитним договором, без його відома та згоди, суд також вважає безпідставними так як з наданої позивачем до позовної заяви довідки-розрахунку залишків заборгованості за кредитними договорами вих.№ 143-14520 від 25 вересня 2014 року (а.с.34-38) виходить, що при здійсненні розрахунку заборгованості, яка є предметом спору у даній справі за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 26 січня 2007 року позивачем застосовувалась процента ставка в розмірі 12,3 % річних лише 26 січня 2007 року, а в подальшому з 27 січня 2007 року по 09 вересня 2014 року застосовувалась процента ставка в розмірі 12,2 % річних. Таким чином обсяг відповідальності співвідповідача ПП «Мікропровід», як поручителя за кредитним договором № 0 від 26 січня 2007 року не збільшився.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, з співвідповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені, а саме з співвідповідача ОСОБА_1 в розмірі 1299,36 грн. та солідарно з співвідповідачем ПП «Мікропровід» в розмірі 2354,64 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-216 ЦПК України, ст.ст. 526, 533, 543, 554, 1049, 1054 ЦК України, пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, пунктами 2, 9, 12, 20, 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, суд

Вирішив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_1, приватного підприємства «Мікропровід» про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнутиз ОСОБА_1на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заборгованістьза кредитним договором № 0 від 26 січня 2007 року в сумі 146491,22 доларів США, що є еквівалентом 3102393,98 грн. (трьох мільйонів ста двох тисяч триста девяносто трьох гривень девяносто восьми копійок).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та приватного підприємства «Мікропровід» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заборгованість за кредитним договором № 0 від 26 січня 2007 року в сумі 265389,52 доларів США, що є еквівалентом 5620424,56 грн. (пяти мільйонів шістсот двадцяти тисяч чотириста двадцяти чотирьох гривень пятдесяти шести копійок).

Стягнутиз ОСОБА_1на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судові витрати в сумі 1299,36 грн. (одну тисячу двісті девяносто девять гривень тридцять шість копійок).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та приватного підприємства «Мікропровід» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судові витрати в сумі 2354,64 грн. (дві тисячі триста пятдесят чотири гривні шістдесят чотири копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції, яким є Комсомольський районний суд м. Херсона, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

З мотивованим рішенням суду сторони мають право ознайомитись з 30 червня 2015 року.

Суддя І. В. Котьо