Справа № 182/3521/14-ц
Провадження № 2/0182/850/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.08.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

при секретарі - Снєгульської В.М.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 „ПриватБанк до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та просить стягнути заборгованість у розмірі 41142,16 грн. за кредитним договором №NIH0F102610671 від 09.01.2007 року, яка складається з наступного: 9299,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1250,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;28157,67 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; штрафи 500 грн.(фіксована частина) 1935,34 грн. ( процентна складова).

В обґрунтування позову ПАТ КБ „ПриватБанк послалось на те, що відповідач відповідно до укладеного договору №NIH0F102610671 від 09.01.2007 року отримав кредит в розмірі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість станом на 16.04.2014 року в розмірі 41142,16 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача просить суд відмовити в позові, оскільки ПАТ КБ „ПриватБанк не надало належних розрахунків по заборгованості, до того ж ОСОБА_4 не підписував умови надання кредиту, письмового договору щодо збільшення строку позовної давності з банком не укладав. Просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та в позові відмовити, оскільки тіло кредиту було погашено в червні 2010 року, а до суду позивач звернувся лише 13.05.2014 року.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 09.01.2007 року уклав договір №NIH0F102610671 та отримав від ПАТ КБ „ПриватБанк кредит в розмірі 10000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.( а.с.5)

ОСОБА_4 належним чином умови договору не виконував і як вбачається з розрахунку позивача станом на 16.04.2014 року має заборгованість в розмірі 41142,16 грн., яка складається з наступного: 9299,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1250,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;28157,67 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; штрафи 500 грн.(фіксована частина) 1935,34 грн. ( процентна складова).( а.с.4)

Кредит був наданий Соломному на строк 18 місяців до 09.07.2008 року.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 лише 16.06.2010 року повністю сплатив заборгованість по тілу кредиту, однак заборгованість по комісії та проценти за користування кредитом продовжував частково сплачувати до 18.10.2011 року( а.с.4, 33).

Як вбачається з наданих позивачем ОСОБА_5 надання споживчого кредиту ( а.с.6-9) в розділі 5 термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів встановлюється тривалістю 5 років.

Однак в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 надані позивачем до позову умови надання споживчого кредиту не підписував, а в кредитному договорі міститься лише посилання про те, що позичальник з умовами/правилами кредитування ознайомлений і з ними погоджується.

Як вбачається з матеріалів справи, умови надання споживчого кредиту ( а.с.6-9) підписані головою правління банку без зазначення дати їх складання, прийняття чи затвердження, а також не містять реквізитів та особистого підпису позичальника щодо погодження з ним саме цих ОСОБА_5.

За змістом ч.2 ст.207 та п.2ч.1ст.208 Цивільного ОСОБА_6 України необхідною та обов'язковою умовою для укладення письмового правочину є те, що сторони власноруч вчиняють підпис при укладенні правочину, а вчинення його між фізичною та юридичною особою вимагає письмової форми.

Статтею 259 Цивільного ОСОБА_6 України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Таким чином, щоб збільшити тривалість позовної давності ПАТ КБ „ПриватБанк повинен був узгодити таке збільшення з позичальником, шляхом внесення відповідного пункту до кредитного договору, або ж шляхом укладання окремого договору, чого зроблено не було.

Оскільки судом встановлено, що між сторонами письмово не було погоджено про збільшення позовної давності, то суд розглядаючи клопотання представника відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності виходить із вимог встановлених в ст. ст. 256-268 ЦК України.

Відповідно до ст. 257 Цивільного ОСОБА_6 України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.Частиною 2 ст. 258 Цивільного ОСОБА_6 давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог:1) про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся з позовом до суду 13.05.2014 року. Як встановлено судом ОСОБА_4 лише 16.06.2010 року повністю сплатив заборгованість по тілу кредиту, однак заборгованість по комісії та проценти за користування кредитом продовжував частково сплачувати до 18.10.2011 року.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що в частині вимог позивача про стягнення з ОСОБА_4 9299,15 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; 1250,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом підлягають задоволенню, оскільки ПАТ КБ „ПриватБанк з цими позовними вимогами звернувся в строк, що не перебільшує три роки.

Щодо вимог позивача про стягнення з ОСОБА_4 28157,67 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та штрафів 500 грн.(фіксована частина) 1935,34 грн. ( процентна складова), то в цих вимогах слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України, у звязку зі спливом строку позовної давності встановленого ч.2 ст. 258 ЦК України, оскільки ПАТ КБ „ПриватБанк заявив ці вимоги майже через три роки після останнього платежу за договором 18.10.2011 року.

Оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню частково, то відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 „ПриватБанк слід стягнути понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. ( двісті сорок три гривні 60 коп.)

Керуючись ст.ст. 207, 208, 256-267, 526,527,530,1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 „ПриватБанк до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 „ПриватБанк заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 9299,15 грн. ( девять тисяч двісті девяносто девять грн. 15 коп.); заборгованість по комісії за користування кредитом в розмірі 1250 грн.( одна тисяча двісті пятдесят грн.)

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 „ПриватБанк понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. ( двісті сорок три гривні 60 коп.)

В іншому відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд

Суддя: ОСОБА_7