Справа № 591/4158/15-ц
Провадження № 2/591/1631/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Кривцової Г.В.,

при секретарі Кальченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування -

В С Т А Н О В И В :

10 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 19.11.2014 року.

В обґрунтування вимог зазначала, що померлим 01.09.2011 року було складено заповіт на користь позивача. На підставі заповіту на імя позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири за адресою: АДРЕСА_1.

В той же час, інша ? частка вказаної квартири, що також належала померлому ОСОБА_4, не була включена до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування за заповітом, так як за життя ОСОБА_4 отримав частки квартири у спадщину після смерті дружини, а потім після смерті доньки, що підтверджується свідоцтвами про його право на спадщину, але не здійснив державну реєстрацію права власності на цю частку квартири.

Посилаючись на норми ст. ст. 1223, 1216, 1218, 1233 ЦК України, позивач зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом всього майна померлого ОСОБА_4, але так як померлий не встиг за життя зареєструвати право власності на частку квартири на своє імя, то позивач в свою чергу не має можливості оформити на себе дану частку квартири в порядку спадкування за заповітом, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В першому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позов підтримали в повному обсязі, зазначили, що будь-які інші можливі спадкоємці ОСОБА_4 після його смерті не звертались із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Дружина та донька ОСОБА_4 померли раніше за нього, ще одна донька ОСОБА_4 не має права на обовязкову долю, так як ще є працездатною особою, і крім того, вона не претендує на вказану квартиру і не зверталась із заявами про прийняття спадщини після смерті своїх батьків.

В судове засідання 24.07.2015 року позивач та її представник не зявились, подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, надали письмову відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири (а.с. 129-131).

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, подав письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що в матеріалах справи відсутні обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. У вирішенні справи відповідач покладається на розсуд суду.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем та витребувані судом докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 являвся зареєстрованим власником ? частки квартири за адресою: АДРЕСА_1; а інша ? частина цієї квартири (1/4 +1/4) належала йому в порядку спадкування за законом після смерті дружини та доньки, після смерті кожної з яких він успадкував по ? частині, та 22.10.2011 року і 29.11.2011 року отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, які підлягали державній реєстрації (а.с.12-15).

01.09.2011 року ОСОБА_4 склав заповіт на імя ОСОБА_1 (а.с. 9).

ОСОБА_4 помер 19.11.2014 року (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 за життя не провів державної реєстрації свого права на спадщину яке він отримав після смерті дружини та доньки (1/2 частини квартири).

Як вбачається з технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, власником квартири зазначений ОСОБА_4 (а.с.16).

На час розгляду справи власником ? частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 вже являється позивач ОСОБА_1, і дане право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.10).

Із спадкоємців лише ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.30).

Будь-хто з інших спадкоємців із відповідною заявою не звертався, спадщину не приймав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Судом встановлено, та вбачається з копії спадкової справи, що крім спадкоємця за заповітом ОСОБА_1, протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини більше ніхто із можливих спадкоємців не подав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Як вбачається з пояснень позивача, померлий ОСОБА_4 мав ще одну доньку ОСОБА_6, однак не складав заповіт на її імя з тих міркувань, що донька проживає в Російській Федерації, не претендує на квартиру, і не доглядатиме за ним, а том склав заповіт на імя ОСОБА_1, яка допомагала та доглядала його.

Як вбачається з заповіту, заповіт складався у присутності свідків, зокрема і ОСОБА_6, тобто донька була обізнана про те, що її батько склав заповіт на імя іншої особи ОСОБА_1, і не оскаржувала цього.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину після смерті ОСОБА_4

Під час розгляду справи судом було достовірно встановлено, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті дружини ОСОБА_7 та після смерті доньки ОСОБА_8, та отримав свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку від 1/2 частки квартири та на 1/4 частку квартири (а.с.12, 14), але за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на успадковане нерухоме майно та помер.

Таким чином, суд приходить до висновку, що фактично на день смерті ОСОБА_4 належала на праві власності вся квартира, однак в силу похилого віку та стану здоровя ОСОБА_4 не зробив державну реєстрацію успадкованих часток квартири.

При цьому вбачається, що у заповіті ОСОБА_9 зробив розпорядження на все належне йому майно (а.с.9).

Суд також враховує те, що право позивача ОСОБА_1 на спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 ніким не оспорюється.

Дослідивши всі докази у їх сукупності, суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 19.11.2014 року.

На підставі ст.ст. 16, 1258, 1264, 1268, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 19.11.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

СУДДЯ