Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-ц/778/8/15 Головуючий у 1-й інстанції: Новікова Н.В.
Є.У. № 0824/3916/12 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
23 липня 2015 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
Головуючого: Савченко О.В.,
суддів Маловічко С.В.,
при секретарі: Бабенко Т.І.,
розглянула у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про виправлення описки і ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна що перебуває у спільній частковій власності,
У жовтні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи неодноразово доповнювала і уточнювала. Зазначала, що 22 березня 2001 року за договором міни придбала 14/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1. Інші 11/25 часток вказаного будинку належать відповідачу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17 липня 1984 року. Посилаючись на те, що між співвласниками існує конфлікт з приводу користування житловим будинком і надвірними будівлями, відповідач фактично займає більшу частку, ніж йому належить за документами, просила про реальний поділ житлового будинку і надвірних будівель відповідно до другого варіанта висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12 лютого 2013 року (том 1: а.с.80-103).
Рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 30 грудня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 5 травня 2015 року рішення Токмацького районного суду Запорізької області від 30 грудня 2013 року по цій справі скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково. Розділено між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 житловий будинок і надвірні споруди, розташовані по АДРЕСА_1 відповідно до фактичного користування, що склався між сторонами.

29 травня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із заявою про виправлення описки і ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що за висновком судової будівельно-технічної експертизи, яку суд апеляційної інстанції поклав в основу свого рішення, на належні йому 11/25 часток житлового будинку і надвірних споруд підлягали виділенню в натурі, в тому числі, огорожі №№1,5, ? хвіртки №6, ворота №2. Проте, ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення не зазначено про те, що вказані споруди виділені йому у власність.

Крім того, на виготовлення технічної документації для проведення повторної судово-технічної експертизи ним було витрачено 961, 65 грн., які він просив компенсувати як судові витрати за рахунок ОСОБА_3

Розглянувши заяву ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи, колегія дійшла висновку про її часткове задоволення у зв'язку із наступним.

За змістом ст.219 ЦПК України суд може з власною ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала. Особи, які беруть участь у справі, повідомляються про час і місце засідання. Їхня неявка не перешкоджає розглядові питання про внесення виправлень.

Як зазначено у пункті 19 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Зміст статті 220 ЦПК вказує на те, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Таким чином за змістом ст. 220 ЦПК України додаткове рішення ухвалюється судом за заявою особи або з власної ініціативи лише у разі ухвалення рішення по справі.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом дослідження як у суді першої, так і у суді апеляційної інстанції був порядок користування спірним житловим будинком і надвірними спорудами, що склався між його співвласниками. З метою з'ясування фактичних обставин справи, можливих варіантів поділу будинку в натурі між співвласниками по справі призначалися дві судові будівельно-технічні експертизи.

За висновком комісійної судової будівельно-технічної експертизи №1327/1328-14 від 27 січня 2015 року, яку суд апеляційної інстанції поклав в основу свого рішення, співвласнику домоволодіння ОСОБА_2 на належні йому 11/25 часток житлового будинку і надвірних споруд підлягали виділенню в натурі в житловому будинку літера «А-1»: приміщення 2-1 (6,8 кв.м), приміщення 2-2 (7,7 кв.м), приміщення 2-3 (11,2 кв.м), приміщення 2-4 (8,4 кв.м), приміщення 2-5 (7,0 кв.м), приміщення 2-6 (6,4 кв.), а також наступні будівлі та споруди: вбиральня літера 1, ? колодязя літера Ж, водопровід літера К, ? водопроводу літера Л, гараж літера Г, погреб під гаражем літера Г, ? хвіртки №6, ворота №2, огорожі №№1,5,7,8,9,10,11,12 (зафарбовані на плані в зелений колір) (том 3: а.с.74).

Проте, як вбачається із тексту мотивувальної і резолютивної частини судового рішення, судом апеляційної інстанції не вирішено питання щодо надвірних споруд: огорожі №1, воріт №2, огорожі №5, ? хвіртки №6, які відповідно до вищевказаного висновку комплексної судової будівельно-технічної експертизи підлягають виділенню відповідачеві ОСОБА_2 на належні йому 11/25 часток в спірному житловому будинку.

Вказаний недолік судового рішення не являється опискою в розумінні ст.219 ЦПК України. Він підлягає виправленню на підставі ст.220 ЦПК України шляхом ухвалення додаткового рішення, оскільки стосовно цих будівель і споруд сторони подавали докази і давали пояснення, проте рішення щодо передачі їх у власність відповідачеві ОСОБА_2 не було ухвалено.

Вимоги ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в частині присудження йому в порядку ч.5 ст.88 ЦПК України за рахунок ОСОБА_3 компенсації судових витрат на суму 961, 65 грн., понесених ним при виготовленні технічної документації для проведення повторної судово-технічної експертизи задоволенню не підлягають.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» Якщо суд не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат…, то за заявою сторони або … із власної ініціативи суд на підставі статті 220 ЦПК має право ухвалити додаткове рішення у справі, яким вирішити відповідне питання.

Проте якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Зважаючи на те, що питання про розподіл судових витрат вирішувалося апеляційним судом на підставі доказів, що надавалися сторонами на день ухвалення судового рішення, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції докази на підтвердження понесених ОСОБА_2 витрат на суму 961 ,65 грн. на виготовлення технічної документації не надавалися, а відповідні квитанції були додані до заяви про ухвалення додаткового рішення (том 3: а.с. 149) тільки у червні 2015 року, додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

Керуючись ст. 220 ЦПК України,

ВИРІШИЛА:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення, яким виділити ОСОБА_2 на належні йому 11/25 часток житлового будинку і надвірних споруд, розташованих в АДРЕСА_1, наступні надвірні споруди: огорожу №1, ворота №2, огорожу №5, ? хвіртки №6 (зафарбовані на плані в зелений колір).

У задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в частині покладання на ОСОБА_3 витрат на суму 961 ,65 грн. на виготовлення технічної документації для проведення комплексної судової будівельно-технічної експертизи відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: