Провадження № 2/127/4761/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

10 липня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі відділення №65 про стягнення коштів за договором депозиту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі відділення №65 про стягнення коштів за договором депозиту, який в процесі судового розгляду уточнила, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.06.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір-заяву №300937/37000/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті, відповідно до якого позивачем було внесено до банку грошові кошти в іноземній валюті в сумі 2 185 євро на період з 18.06.2014 року по 23.06.2015 року. Внесення коштів в сумі 2 185 євро підтверджується меморіальним валютним ордером №13669546 від 18.06.2014 року та квитанцією №74 від 18.06.2014 року. За час користування коштами банк відповідно до укладеного договору зобовязувався нараховувати та виплачувати проценти за ставкою 11% річних.

Відповідно до п.6 договору після закінчення строку, на який було розміщено депозит, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов.

Згідно п.5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобов'язаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу, визначеного договором-заявою. Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми вкладу проводиться банком на наступний перший робочий день.

А тому, 10.06.2015 року позивачем було подано до банку лист, в якому зазначалося, що позивач не бажає продовжувати строк розміщення вкладу та просить повернути тіло депозиту та нараховані відсотки після закінчення строку дії договору.

23.06.2015 року, коли строк дії депозитного договору закінчився, позивач повторно звернулася до відділення банку із заявою про повернення коштів.

Однак, всупереч укладеному договору, посадові особи банку не виконали зобовязання по договору з приводу повернення коштів позивача.

Позивач вважає відмову відповідача видати їй вклад по закінченню дії договору безпідставною та незаконною, що порушує положення самого договору, вимоги закону та гарантоване право позивача на приватну власність, що і змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором-заявою №300937/37000/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті від 18.06.2014 року у розмірі 2 425,35 євро, що згідно курсу НБУ станом на 10.07.2015 року еквівалентно 58 574,56 грн., з них: 2 185 євро, що згідно курсу НБУ станом на 10.07.2015 року еквівалентно 52 769,87 грн. сума вкладу; 240,35 євро, що згідно курсу НБУ станом на 10.07.2015 року еквівалентно 5 804,69 грн. проценти за користування депозитними коштами.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду.

Представник відповідача до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 18.06.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір-заяву №300937/37000/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті, відповідно до якого позивачем було внесено до банку грошові кошти в іноземній валюті в сумі 2 185 євро на період з 18.06.2014 року по 23.06.2015 року. За час користування коштами банк відповідно до укладеного договору зобовязувався нараховувати та виплачувати проценти за ставкою 11% річних (а.с.5, 6-7).

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Факт укладення договору та факт прийняття відповідачем від позивача грошових коштів в сумі 2 185 євро як строкового вкладу депозиту підтверджується меморіальним валютним ордером №13669546 від 18.06.2014 року та квитанцією №74 від 18.06.2014 року (а.с.8, 9).

Відповідно до п.6 договору після закінчення строку, на який було розміщено депозит, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п.5.2 Основних умов.

Згідно п.5.2 Основних умов залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» у випадку закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, та умовами якого передбачена можливість продовження строку розміщення строкового вкладу після закінчення строку розміщення строкового вкладу, визначеного у договорі-заяві, вкладник у випадку його бажання не продовжувати подальше розміщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дію договору припинити, зобов'язаний надати банку письмову вимогу не пізніше дати закінчення строку строкового вкладу, визначеного договором-заявою. Якщо день повернення суми вкладу припадає на вихідний, святковий, неробочий день, то повернення суми вкладу проводиться банком на наступний перший робочий день.

Згідно ч.3 ст.1060 ЦК України за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Повернення вкладникові банківського строкового вкладу та нарахованих процентів за цим вкладом на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, можливе виключно у випадках, якщо це передбачено умовами договору банківського строкового вкладу.

Положення статті 629 ЦК України встановлюють, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

А тому, 10.06.2015 року позивачем було подано до банку лист, в якому зазначалося, що позивач не бажає продовжувати строк розміщення вкладу та просить повернути тіло депозиту та нараховані відсотки після закінчення строку дії договору.

23.06.2015 року, коли строк дії депозитного договору закінчився, позивач повторно звернулася до відділення банку із заявою про повернення коштів.

Однак, всупереч укладеному договору, посадові особи банку не виконали зобовязання по договору з приводу повернення коштів позивача.

Станом на день розгляду справи відповідачем так і не повернуто позивачу заборгованість за договором-заявою №300937/37000/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті від 18.06.2014 року у розмірі 2 425,35 євро, що згідно курсу НБУ станом на 10.07.2015 року еквівалентно 58 574,56 грн., з них: 2 185 євро, що згідно курсу НБУ станом на 10.07.2015 року еквівалентно 52 769,87 грн. сума вкладу; 240,35 євро, що згідно курсу НБУ станом на 10.07.2015 року еквівалентно 5 804,69 грн. проценти за користування депозитними коштами.

За змістом ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, у порушення вищевказаних вимог чинного законодавства України та умов укладеного договору банківського вкладу відповідач безпідставно не виконує взяті на себе зобов'язання щодо повернення коштів вкладнику за його вкладом після спливу строку дії договору, в результаті чого заборгованість відповідача перед позивачем складає 2 425,35 євро, що згідно курсу НБУ станом на 10.07.2015 року еквівалентно 58 574,56 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч.3 ст.88 ЦПК України).

А тому, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 585,74 грн. судового збору, від сплати якого звільнено позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.212, 509, 525, 526, 530, 536, 629, 638, 1060 ЦК України, ст.ст.10, 56, 60, 79, 88, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», , місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, вул. Артема, 60, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість за договором-заявою №300937/37000/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 370 днів в іноземній валюті від 18.06.2014 року у розмірі 2 425 (дві тисячі чотириста двадцять пять) євро 35 євроцентів, що згідно курсу НБУ станом на 10.07.2015 року еквівалентно 58 574 (пятдесят вісім тисяч пятсот сімдесят чотири) грн. 56 коп., з них: 2 185 євро, що згідно курсу НБУ станом на 10.07.2015 року еквівалентно 52 769,87 грн. сума вкладу; 240,35 євро, що згідно курсу НБУ станом на 10.07.2015 року еквівалентно 5 804,69 грн. проценти за користування депозитними коштами.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 585 (пятсот вісімдесят пять) грн. 74 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: