У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Горелкіної Н.А., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, в інтересах якого діють законні представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6, до Кременчуцької міської дитячої клінічної лікарні, Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок неналежного надання медичної допомоги за касаційною скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які діють в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 04 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року законні представники позивача звернулися до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 08 вересня 2011 року їхньому сину ОСОБА_4 була спричинена травма (однокласник викрутив праву руку та смикнув її до низу, після того він вдарився правою підпахвою об край парти), внаслідок чого стала сильно випирати права лопатка та почав скаржитися на біль в області правого надпліччя.

Згідно довідки травматологічного пункту Кременчуцької міської дитячої клінічної лікарні (далі - КМДЛ) від 11 вересня 2011 року при огляді лікарем діагностовано «Растяжение связок в обл. правой лопатки?» та рекомендовано повторний огляд на наступний день, під час якого лікар видав довідку з діагнозом «Посттравматический миозит правой лопаточной области».

12 вересня 2011 року лікар-ортопед діагностував у позивача «Миозит правого надплечья» та порекомендував спокій кінцівки та втирання мазі «Дип-Хіт».

14 вересня 2011 року лікар-невролог КМДЛ записала у медичній картці: «…На момент осмотра очаговой с-ки со сторони НС не выявлено».

Згідно протоколу та результатів обстеження в Державній установі «Інститут нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова АМН України» в м. Києві від 19 вересня 2011 року, ОСОБА_4 проведено електронейроміографію та встановлено діагноз «Пост травматична брахіоплексопатія справа, невропатія надлопаткового нерва зі зниженням функції м'язів».

Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 4273 від 08 листопада 2011 року, позивач знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні в період з 21 жовтня по 08 листопада 2011 року та консиліумом з лікарів зазначено, що «…даних за неврологічну патологію на момент огляду не виявлено» та видано направлення на консультацію в інститут патології хребта м. Харків.

09 листопада 2011 року в Інституті патології хребта і суглобів ім. проф. Сітенко М.І., позивачу поставили діагноз «Посттравматическая цервинобрахиоплексопатия».

21 листопада 2011 року в Інституті нейрохірургії ім. акад. А.П. Ромоданова йому зроблена електронейроміографія з наступним висновком: «Умеренное снижение функции правого длинного грудного нерва и силы сокращения передней зубчатой мышцы (70 % по отношению к здоровой стороне)».

22 березня 2013 року прокуратурою м. Кременчука було порушене кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ст.140 КК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_719/ed_2015_02_12/pravo1/T012341.html?pravo=1>, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167.

В рамках цього провадження 05 липня 2013 року слідчим була призначена комісійна судово-медична експертиза в Головному бюро СМЕ МОЗ України.

Посилаючись на те, що неналежне виконання професійних обов'язків лікарями Кременчуцької міської дитячої лікарні, а також лікарями Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні, які фактично відмовилися надавати необхідну медичну допомогу, спричинило тяжкі наслідки для їх неповнолітнього сина, просили суд стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування майнової шкоди 66 204 гривні 50 копійок та 500 000 гривень моральної шкоди.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 04 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які діють в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Врахувавши, що за підсумками експертів у висновку експертизи № 305/13, проведеної в період з 14 січня по 19 лютого 2014 року, з урахуванням характеру патологічного процесу у дитини, встановлено, що несвоєчасне визначення і причини основного діагнозу лікарями Кременчуцької дитячої лікарні, Полтавської обласної дитячої клінічної лікарні не могло вплинути на перебіг захворювання, а лікування, що застосовувалося до дитини, призначено правильно й не могло погіршити стан дитини, суди дійшли обгрунтованого висновку про недоведеність факту заподіяння шкоди та відсутності прямого причинного зв'язку між діями відповідачів та заподіяною шкодою позивачу.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які діють в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Завгородня І.М.
Горелкіна Н.А. Іваненко Ю.Г.