Справа № 367/1314/15 Головуючий у І інстанції Кухленко Д. С.
Провадження № 22-ц/780/3864/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 20 25.06.2015
У Х В А Л А

іменем України

25 червня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Даценко Л.М., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 квітня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, КП КОР «Північне БТІ» Київської області про визнання недійсним доручення та договору дарування частини будинку,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 30 квітня 2015 року задоволено заяву позивача ОСОБА_3про забезпечення доказів у вказаній вище справі. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 фотокопію доручення ОСОБА_7 від 30 липня 2013 року реєстраційний номер 502, фотокопію реєстру нотаріальних дій, фотокопію журналу реєстрації виїзду приватного нотаріуса за межі контори для оформлення доручення та копії всіх документів на підставі яких була оформлена дана довіреність. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 фотокопію 2-го екземпляру договору дарування 1/3 частини будинку №2 по вул. Павленка у м. Ірпінь Київської області між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, який був укладений 31 липня 2013 року реєстраційний номером 2883 з копіями всіх документів на підставі яких даний договір дарування був оформлений.

Не погоджуючись із ухвалою, відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення доказів, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що вона не була повідомлена про час розгляду справи. Вирішуючи заяву ОСОБА_3, суд не звернув уваги на відсутність посилань в заяві на те, які саме обставини можуть бути підтверджені документами, які позивач просив витребувати. Крім того, постановлюючи ухвалу, суд порушив вимоги закону щодо нотаріальної таємниці, зобовязавши нотаріуса відкрити нотаріальну таємницю.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення доказів, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що дана заява підлягає до задоволення, оскільки позивач не в змозі самостійно отримати докази, що мають важливе значення для об'єктивного та повного розгляду зазначеної цивільної справи.

Зокрема позивач не в змозі самостійно отримати посвідчені нотаріусом документи: доручення та договір дарування, а також документи, які надавалися нотаріусу для їх укладення та витяги з нотаріальних дій.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Згідно з вимогами ч.1 ст.137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Враховуючи наведені вище вимоги закону та позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про забезпечення доказів у вказаній вище справішляхом витребування документів, які є предметом спору у справі і які позивач самостійно не в змозі отримати, бо не є їх учасником. Ці документи є доказами по пред'явленому ним позову про визнання недійсним доручення та договору дарування частини будинку, оскільки такі документи зберігаються у приватних нотаріуів Київського міського нотаріального округуОСОБА_6 та ОСОБА_8

Доводи апеляційної скарги про те, що в позовній заяві відсутні посилання на обставини, що потребують підтвердження шляхом витребування від нотаріальної контори зазначених фотокопій документів не приймаються до уваги. Витребувані судом документи безпосередньо стосуються вимог позивача про визнання недійсним доручення та договору дарування частини будинку і повязані безпосередньо із позовними вимогами ОСОБА_3

Колегіясуддів не приймає до уваги як такі, що не грунтуються на вимогах закону посилання апелянта на те, що суд, задовольняючи заяву про забезпечення доказів, зобовязує нотаріусів відкрити нотаріальну таємницю щодо відомостей, отриманих під час вчинення нотаріальних дій.

Закон України «Про нотаріат» (ч.8 ст.8 Закону) зобовязує нотаріуса надати довідки про вчинені нотаріальні дії та інші документи протягом десяти робочих днів на обгрунтовану письмову вимогу суду у звязку із розглядом судом цивільної, господарської чи адміністративної справи із обовязковим зазначенням номера цивільної справи та прикладенням гербової печатки відповідного органу.

Отже ухвала суду не стосується нотаріальної таємниці та відповідає вимогам Закон України «Про нотаріат».

Відхиляючи апеляційну скаргу, колегія суддів погоджується, що заява про забезпечення доказів була розглянута у відсутність відповідача ОСОБА_2, яка не була належним чином повідомлена про час розгляду, що свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Проте відповідно до ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни судового рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Наведені відповідачкою ОСОБА_2 в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду щодо наявності передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення доказів, та не свідчать про неправильне вирішення судом заяви, а відтак підстави для скасування чи зміни рішення відсутні з цих підстав відсутні.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку згідно ст.324 ЦПК України не підлягає, поскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді: