З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2015 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в складі :
головуючого - судді Лобановської С.М.,
секретаря судових засідань Шевченко О.О.,
розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення осіб, -
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») в особі представника Сафіра Ф.О. звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3 і зареєстрованих у будинку осіб. В обґрунтування позову зазначають, що з відповідачем було укладено договір №HAUAGK01270019 від 13 вересня 2007 року про надання кредиту у розмірі 33 600 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13 вересня 2017 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 уклали договір іпотеки №HAUAGK01270019 від 13 вересня 2007 року, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 48,30 кв.м., житловою площею 35,10 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 28 000 гривень 00 копійок.
Проте своїх зобов'язань щодо повернення кредиту та відсотків за його використання відповідач не виконує, в зв'язку з чим станом на 05 травня 2015 року має заборгованість у сумі 94 496 гривень 76 копійок.
Посилаючись на невиконання зобов'язань, позивач просить суд з метою погашення заборгованості за кредитним договором №HAUAGK01270019 від 13 вересня 2007 року звернути стягнення на предмет іпотеки за договором від 13 вересня 2007, а саме житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 з укладанням від свого імені договору купівлі продажу в тому числі нотаріального укладення договору купівлі продажу з іншою особою - покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні зазначеному в договорі іпотеки - 28 000 гривень, будь яким способом з іншою особою покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно - правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. Крім того, позивач просить виселити з вищевказаного житлового будинку ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також інших осіб, які зареєстровані або проживають у ньому та стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.
В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Крім того в направленій до суду заяві просить залишити позовні вимоги щодо виселення відповідача ОСОБА_3 без розгляду в зв'язку з добровільним її виселенням та зняттям з реєстрації. В іншій частині позов підтримав.
Відповідач ОСОБА_2 про час і місце судових засідань повідомлявся належним чином. Судові повістки про час і місце судових засідань, неодноразово направлені за місцем його реєстрації, повернулися з відміткою - «за закінченням терміну зберігання».(а.с. 50, 63, 64, 73, 79, 85, 118, 119).
Причини неявки суду відповідач не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав. Зі згоди представника позивача, викладених у його письмових заявах, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд знаходить за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, за комісією, а також інші витрати. (а.с.15-18, 120-129).
Крім того, для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та ОСОБА_2 уклали договір іпотеки №HAUAGK01270019 від 13 вересня 2007 року, згідно з яким відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 48,30 кв.м., житловою площею 35,10 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 28 000 гривень 00 копійок. (а.с. 19-21, 130-138)
Вказана сума заборгованості підтверджується наданим розрахунком (а.с.7-11).
Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст.1050 цього Закону наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Отже, у порушення норм чинного законодавства та умов Договору, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав.
Задовольняючи вимоги позивача щодо звернення стягнення на житловий будинок, суд виходить із наступного.
Згідно Договору іпотеки (п.33.3), ОСОБА_2 надав в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки), а саме: житловий будинок, належний йому на праві власності на підставі договору купівлі - продажу ВЕР № 565692 від 04 вересня 2007 року, за адресою: АДРЕСА_1. Загальна площа будинку 48,3 кв.м., житлова - 35,1 кв.м. Цільове призначення - жила нерухомість Договір посвідчений нотаріусом. (а.с.19-21, 130-134).
Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
За правилами ст.35 даного Закону іпотекодержатель зобов'язаний надіслати іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінний від іпотекодержателя, письмову вимогу про усунення порушення з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання такої вимоги.
Судовим розглядом встановлено, що Банком вимоги ст.35 Закону України «Про іпотеку» дотримано. Так із листа-попередження, направленого Банком ОСОБА_2 рекомендованим поштовим відправленням 26 березня 2015 року № 30.1.0.0/2-591, вбачається що Банк, констатуючи порушення ОСОБА_2 умов Кредитного договору, попередив його що у разі неналежного виконання, порушення зобов'язання в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги, зі спливом цього строку, Банк має намір продати предмет іпотеки, уклавши відповідний договір купівлі-продажу з будь-якою особою - покупцем, або звернути стягнення на предмет іпотеки у будь-який інший спосіб, передбачений законодавством України, кредитним договором та договором іпотеки. Крім того Банк цим листом вимагає від ОСОБА_2, у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, добровільно, на підставі ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звільнити будинок за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12-14).
Після отримання повідомлення ОСОБА_2 не були вчинені дії по виконанню запропонованих банком заходів - повернення кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії, штрафів тощо. Кредитні зобов'язання продовжували залишатись не виконаними і не виконані ним на час розгляду справи у суді.
Відповідно до ст.109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають в ньому, за винятками, встановленими законом.
Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі
остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.
Згідно роз'яснень, що містяться у пунктах 43,44 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке.
Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.
При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.
Відповідно до п.п. 12.1-12.9 Договору іпотеки від 13 вересня 2007 року ОСОБА_2 гарантував, що предмет іпотеки знаходиться у його власності, нікому не відчужений, прав щодо нього третіх осіб немає, договір підписаний добровільно. Розділами 22,23,24 цього договору передбачено право Банку в разі порушення умов Кредитного договору звернути стягнення на предмет іпотеки та порядок вчинення таких дій.
Таким чином вимоги позивача - Банку, щодо звернення стягнення на житловий будинок підлягають задоволенню.
Вимоги позивача щодо виселення відповідача ОСОБА_3 суд залишає без розгляду згідно поданої представником позивача заяви (а.с. 142).
Відповідно до положеньст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору - 1310,37 грн.(а.с.1-3), а крім того витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошень про виклик відповідача у сумі 783,80 грн., що підтверджується рахунками про оплату №2254 від 02 вересня 2015 року та №3169 від 23 листопада 2015 (а.с.67,114) .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-225 ЦПК України, ст.32, ч.6 ст. 203, ст.ст.526, 527, 530, ч.2 ст.1050, ч.2 ст. 1054, ст.1055 Цивільного кодексу України, ст.ст.1,12, 33, 40 Закону України "Про іпотеку", ч.4 ст. 9, ст.109 Житлового кодексу України, ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» суд, -
Виселити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та інших осіб, які зареєстровані і проживають у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку у органі, до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу будинку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у вищезазначеному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М. Лобановська

29 грудня 2015 року