печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Козлова Р.Ю.,

при секретарі - Іваненко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Макіївського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області та Гірницького районного відділення Макіївського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідачів про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок неналежного проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000341. В обґрунтування пред'явлених вимог позивачка посилається на те, що 26 січня 2013 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за заявою позивачки внесені відомості за №0000341 про вчинення кримінального правопорушення за фактом невиконання рішення суду про стягнення з ТОВ «Донбасзалізобетон» на користь позивачки заробітної плати, суми у рахунок відшкодування моральної шкоди та компенсацію заробітної плати.

Посилаючись на те, що досудове розслідування вищевказаного кримінального правопорушення органами досудового розслідування належним чином не проводиться, що спричинило їй моральні та душевні страждання. Завдану моральну шкоду позивачка оцінила у розмірі 210 000 грн. та просила стягнути вказану суму на її користь з відповідача Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання.

За клопотанням позивачки до участі у справі у якості співвідповідачів залучено Макіївське міське управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області та Гірницьке районне відділення Макіївського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області.

У судове засідання позивачка та її представник не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за їх відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26 січня 2013 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за заявою позивачки внесені відомості за №0000341 про вчинення кримінального правопорушення за фактом невиконання рішення суду про стягнення з ТОВ «Донбасзалізобетон» на користь позивачки заробітної плати, суми у рахунок відшкодування моральної шкоди та компенсацію заробітної плати.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивачка посилається на те, що внаслідок неналежного та несвоєчасного проведення досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження, в якому вона визнана потерпілою, їй спричинено моральну шкоду.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов'язань.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідно до ст. 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 1176 ЦК України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, з огляду на положення ст. 1176 ЦК України, що передбачають відповідальність за завдану шкоду незалежно від вини заподіювача, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв'язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Аналогічна позиція викладена у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в якому зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проте, позивачка не навела обґрунтування позовних вимог немайнового характеру та не надала суду жодних доказів, які б підтверджували факт заподіяння їй шкоди та її розміру. Також позивачкою не доведено протиправності поведінки органів досудового розслідування та причинного зв'язку між такою поведінкою і заподіяною шкодою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23, 1167, 1174 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 205, 209, 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Макіївського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області та Гірницького районного відділення Макіївського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Донецькій області про відшкодування шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ