РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Справа № 293/151/15-ц

смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Мініча Г. Г.

з участю:

секретаря Піонтківської О. О.

представника позивача не з'явився

відповідача не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ "КОМПЛЕКС АГРОМАРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором поворотної фінансової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "КОМПЛЕКС АГРОМАРС" (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій просить стягнути заборгованість за договором поворотної фінансової допомоги (далі позов або позовна заява).

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 червня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 13-821/КАМ-Ю (далі договір). Відповідно до п. 1.1 договору позивач передає у власність відповідачу грошові кошти (далі фінансова допомога), а останній зобовязується використати за цільовим призначенням та повернути фінансову допомогу в порядку та на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 2.1 договору розмір фінансової допомоги складає 19 000,00 грн. Сторони погодили строк повернення фінансової допомоги в п. 3.1 договору та встановили його наступним чином: 19 календарних місяців, починаючи з 01 червня 2013 року. При цьому, фінансова допомога підлягає поверненню шляхом щомісячного утримання з заробітної плати відповідача грошових сум в розмірі 1 000,00 в період з червня 2013 по грудень 2014 року включно. П. 4.4 договору встановлено, що у випадку звільнення відповідача з роботи до моменту повернення всієї суми фінансової допомоги, сума неповерненого залишку фінансової допомоги підлягає обов'язковому поверненню протягом 2 календарних днів з моменту подачі заяви про звільнення, але в будь-якому випадку до моменту видачі відповідачу трудової книжки шляхом внесення грошових коштів в касу позивача.

Позивач у позові зазначив, що він виконав взяті на себе зобовязання за договором, надав відповідачу кошти в якості фінансової допомоги згідно з договором. Проте відповідач зі своєї сторони не виконав умови договору. Внаслідок порушення взятих на себе зобовязань за договором, заборгованість відповідача перед позивачем по договору становить 24 574,92,95 грн., а саме:

· 15 291,95 грн. сума заборгованості за договором;

· 3 321,42 грн. пеня за прострочення повернення грошових коштів;

· 1 529,20 грн. штраф за прострочення сплати боргу понад шість місяців;

· 529,15 грн. 3 % річних за користування чужими грошовими коштами;

· 3 903,20 грн. сума інфляційних нарахувань за прострочення повернення грошових коштів.

Позивач у позові просив суд в звязку з невиконанням відповідачем умов договору стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором у розмірі 24 574,92 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 245,75 грн.

Представник позивача ОСОБА_2 (довіреність від 29.12.2014 № 02/КАМ/Ю, а.с. 38, 39) в судове засідання 15.06.2015 не з'явилася, подала до суду заяву від 12.05.2015 (а.с. 63) в якій просила подальший розгляд справи проводити без участі представника позивача, а також повідомила, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання 15.06.2015 не з'явився, подав до суду заяву від 12.06.2015 (а.с. 64), в якій просить справу розглядати без його участі, а також повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України.

За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, пояснень сторін, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між позивачем та відповідачем було укладено договір надання поворотної фінансової допомоги № 13-821/КАМ-Ю від 12.06.2013 (далі договір) (а.с. 6-8). Договір відповідачем підписаний. Дані обставини сторонами не заперечується, відповідач позов визнає, а тому дані обставини є такими, що не підлягають доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. В матеріалах справи відсутні докази визнання договору недійсним. Встановлення законом його недійсності судом при розгляді справи не встановлено. Форма договору відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України. А значить на момент розгляду справи договір є дійсним. Дана обставина також сторонами не заперечується, відповідач позов визнає, а тому дана обставина також є такою, що не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт надання позивачем відповідачеві фінансової допомоги по договору в сумі 19 000,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером від 13.06.2013 (а.с. 9), її отримання відповідачем не заперечується, а з огляду на визнання відповідачем позову дана обставина є такою, що не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 3.1 договору строк повернення фінансової допомоги складає 19 календарних місяців починаючи з 01 червня 2013 року. Згідно з п. 3.2 договору фінансова допомога підлягає поверненню шляхом щомісячного утримання з заробітної плати позичальника (відповідача) сум в розмірі 1 000,00 грн. Відповідно до п. 4.4 договору у випадку звільнення позичальника з роботи (з ініціативи адміністрації чи за власним бажанням позичальника) тобто у випадку припинення трудових правовідносин між позичальником та позикодавцем до моменту повернення всієї суми фінансової допомоги, наданої позичальникові відповідно до цього договору, сума неповерненого залишку фінансової допомоги підлягає обовязковому поверненню позичальником протягом двох календарних днів з моменту подачі заяви про звільнення, але в будь-якому випадку до моменту видачі позичальнику трудової книжки шляхом внесення грошових коштів в касу позикодавця за адресою: с. Гаврилівка Вишгородського району Київської області ТОВ "КОМПЛЕКС АГРОМАРС" або на розрахунковий рахунок позикодавця (а.с. 7).

Згідно з наказом від 23.10.2013 № 981 КА/к-з (а.с. 10) відповідач 18.09.2013 був звільнений з роботи в ТОВ "КОМПЛЕКС АГРОМАРС" за прогул без поважних причин відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Про проведення звільнення відповідач був повідомлений позивачем листами № 904 від 23.10.2013 (а.с. 11) та № 769 від 10.12.2013 (а.с. 14), які, проте, не були отримані відповідачем та були повернуті позивачу за закінченням терміну зберігання, що підтверджується відповідними довідками Укрпошти (а.с. 12, 15).

Вимогою від 23.10.2013 № б/н позивач звертався до відповідача про повернення 15 291,95 грн. у семиденний строк з дня отримання вказаної вимоги (а.с. 17).

Згідно з довідкою від 23.12.2013 № 998 (а.с. 18) станом на 23.10.2013 залишок заборгованості відповідача перед позивачем складає 15 291,95 грн.

З огляду на визнання відповідачем позову в повному обсязі суд вважає встановленою суму заборгованості відповідача перед позивачем по договору станом на момент розгляду справи в розмірі 15 291,95 грн. Дана обставина відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. А значить позов в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до п. 5.2 договору якщо позичальник при звільнені не повернув своєчасно залишок суми фінансової допомоги відповідно до п. 4.3 договору, він зобовязаний сплатити позикодавцю крім основного боргу пеню в розмірі 0,12 % від простроченої суми основного боргу за кожен день прострочення. При затримці сплати основного боргу понад шість місяців позичальник сплачує додатково штраф у розмірі 10 % (десять) від суми основного боргу.

Сума пені за прострочення відповідачем повернення суми поворотної фінансової допомоги на користь позивача згідно з розрахунком, доданим позивачем до позову (додаток № 1 до позову, а.с. 5) (далі розрахунок), складає 3 321,42 грн. Відповідач своїх заперечень проти розрахунку в цій частині не надав. Розрахунок не суперечить вимогам ст. 258 ЦК України. Підстав для заперечення правильності розрахунку або його невідповідності вимогам чинного законодавства станом на момент розгляду справи судом не встановлено. А тому позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми пені в розмірі 3 321,42 грн. також підлягає задоволенню.

Сума штрафу за затримку сплати основного боргу понад 6 місяців відповідно до розрахунку складає 1 529,20 грн., що відповідає вимогам п. 5.2 договору. Відповідач своїх заперечень проти розрахунку в цій частині також не надав. Підстав для заперечення правильності розрахунку або його невідповідності вимогам чинного законодавства станом на момент розгляду справи судом не встановлено. А тому позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми штрафу в розмірі 1 529,20 грн. також підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума 3 % річних від простроченої суми відповідно до розрахунку складає 529,15 грн., а сума збитків від інфляції 3 903,20 грн. Відповідач своїх заперечень проти розрахунку в цій частині також не надав. Підстав для заперечення правильності розрахунку або його невідповідності вимогам чинного законодавства станом на момент розгляду справи судом не встановлено. А тому позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми 3 % річних у розмірі 529,15 грн. та сума збитків від інфляції у розмірі 3 903,20 грн. підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи те, що:

1)
відповідач позов визнав у повному обсязі та визнання відповідачем позову прийняте судом;

2) факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за договором в сумі 15 291,95 грн. та по розрахунку штрафних санкцій в сумі 9 282,97 грн. (розрахунок: 3 321,42 + 1 529,20 + 529,15 + 3 903,20 = 9 282,97) сторонами не заперечується, а тому згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України дані обставини є такими, що не підлягають доказуванню;

3) відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення про задоволення позову,

суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 245,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.01.2015 (а.с. 1). А тому з огляду на фактичне понесення позивачем судових витрат в частині судового збору, що документально підтверджено, а також наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі, суд приходить до висновку, що судові витрати в сумі 245,75 грн. підлягають присудженню позивачеві з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 15, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (паспорт серії ВМ № 193128, виданий 16.09.1996 Черняхівським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП: НОМЕР_1, адреса місця реєстрації: Житомирська обл., Черняхівський р-н, с. Вишпіль, вул. Котовського, 99) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПЛЕКС АГРОМАРС" (місцезнаходження: 07350, Київська обл., Вишгородський р-н., с. Гаврилівка, п/р № 1982 у філії ПУМБ у м. Києві, МФО: 322755, ідентифікаційний код: 30160757) 15 291,95 грн. заборгованості по договору надання поворотної фінансової допомоги № 13-821/КАМ-Ю від 12.06.2013, 3 321,42 грн. пені, 1 529,20 грн. штрафу, 529,15 грн. 3 % річних, 3 903,20 грн. збитків від інфляції, а всього 24 574,92 грн. (Двадцять чотири тисячі п'ятсот сімдесят чотири гривні 92 копійки), а також судовий збір в сумі 245,75 грн.

Згідно зі ст. 223 ЦПК України рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 294 ЦПК України до апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: Г. Г. Мініч