Справа № 308/3239/15-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2015 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючої-судді - ОСОБА_1,
при секретарі Вайда Я.П.,
представника позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про зобовязання вчинити дії щодо видачі грошових коштів за договором банківського вкладу,-
ОСОБА_2 звернулась до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про зобовязання вчинити дії щодо видачі грошових коштів за договором банківського вкладу і просила суд, зобовязати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Фінансова ініціатива» видати їй готівкою одноразовою операцією через касу банку грошові кошти за договором банківського вкладу № 286494 від 25.02.2014 року у валюті вкладу разом з нарахованими відсотками в сумі 2259, 20 доларів США , з яких: 2000 , 00 доларів США основна сума заборгованості, 259,20 доларів США заборгованість за відсотками. Мотивуючи свої позовні вимоги позивач вказує на те, що 25.02.2014 року між нею та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» було укладено договір банківського вкладу №286494, на виконання якого позивач внесла на депозитний рахунок грошові кошти в сумі 2000,00 доларів США , на строк 370 календарних днів до 02.03.2015 року, зі ставкою 12,75% річних від суми вкладу. Днем повернення депозиту з нарахованими відсотками є 02 березня 2015 р. У вказаний у договорі строк відповідач кошти не повернув. Позивач декілька разів зверталася до відповідача із письмовими та усними заявами про повернення коштів внесених на депозитний рахунок і нарахованих процентів згідно з договором банківського вкладу. Однак незважаючи на вимогу позивачки повернути їй суму вкладу та нараховані на суму вкладу відсотки, відповідач коштів не повернув, а тому з посиланням на викладене, а також на норми ст.ст. 15,16,526,633,1058,1060,1061 ЦК України, ЗУ Про захист прав споживачів , позивач просить суд, зобовязати відповідача видати їй готівкою одноразовою операцією через касу банку грошові кошти за договором банківського вкладу № 286494 від 25.02.2014 року у валюті вкладу разом з нарахованими відсотками в сумі 2259, 20 доларів США , з яких: 2000 , 00 доларів США основна сума заборгованості, 259,20 доларів США заборгованість за відсотками.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові, не заперечили проти заочного розгляду справи.
Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.
Згідно ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Судом встановлено, що 25.02.2014 року між ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу №286494, згідно з яким банк прийняв від ОСОБА_2 на строковий депозитний рахунок кошти у розмірі 2000 доларів США строком на 370 днів , зі ставкою 12,75% річних та зобов`язався повернути суму вкладу 02.03.2015 року і проценти нараховані на неї, що стверджується договором №286494 від 25.02.2014 року, копія якого приєднана до матеріалів справи /а.с. 7-10/
Відповідно до п. 1 договору сума нарахованих процентів виплачується Банком вкладнику щомісячно, кожного 25 числа місяця, починаючи з 1-го місяця, наступного за місяцем укладення цього Договору та в "Дату повернення", зазначену у п.2 цього Договору або в день повернення вкладу з інших підстав, передбачених цим Договором та законодавством України. Сума нарахованих процентів сплачується Банком шляхом безготівкового перерахування на власний поточний рахунок вкладника, який відкривається у Банку на підставі письмової заяви вкладника.
Згідно п. 1.4 договору, Банк зобовязався повернути повністю вклад та нараховані проценти у "Дату повернення", зазначену у п.2. цього Договору, шляхом перерахування на власний поточний (з використанням платіжної картки) рахунок вкладника, відкритий у Банку на підставі письмової заяви вкладника, підтвердивши повернення вкладу та нарахованих процентів видачею належним чином оформленої квитанції Банку та/або виписки з депозитного рахунку.
Відповідно до п.4.1 договору проценти по Вкладу нараховуються щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця, за весь фактичний строк знаходження кладу на Депозитному рахунку. При нарахуванні приймається фактична кількість днів у місяці та фактична кількість днів у році.
Відповідно до вказаного договору банківського вкладу банк взяв на себе зобов'язання забезпечити повне збереження та повернення Вкладу з нарахованими процентами, сплатити вкладнику проценти відповідно до умов договору, а також повернути вклад.
Відповідно до п.1 Договору термін дії цього Договору визначений сторонами 370 календарних днів.
Відповідно до п.1 Договору датою повернення вкладу позивачу є 02.03.2015 р.
Як встановлено судом, 13.03.2015 р. ОСОБА_2 звернулась до Банку з заявою про перерахування коштів на поточний рахунок в звязку з закінченням строку дії депозитного вкладу. /а.с. 12/
Однак, по закінченню дії Договору банківського вкладу відповідач не повернув депозитний внесок і нараховані відсотки.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільноправовими та урегульовані положеннями ЦК України.
За приписами ч.1 ст.1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до статті 2 Закону України Про банки і банківську діяльність вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).
За змістом статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі.
Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Відповідно до частини пятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Як встановлено судом, строк виконання зобов'язання по поверненню депозитного вкладу та сплати процентів сплив 02.03.2015 року, та незважаючи на заяву ОСОБА_2 від 13.03.2015 р. про повернення вкладу, чим засвідчила свій намір припинити дію договору, відповідач свої зобов`язання не виконав , хоча зобовязаний був повернути позивачу на його вимогу депозитні кошти з процентами , чим порушив свої грошові зобовязання.
Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивачка правомірно та обґрунтовано вимагала повернення їй грошових коштів, а відповідач безпідставно не повернув їй цих коштів.
У постанові Верховного Суду України № 6-39цс13 від 29.05.2013 року викладена правова позиція, згідно з якою банк зобов`язаний повернути депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договору, якщо вкладник звернувся із заявою про повернення вкладу. У разі порушення грошових зобов'язань банк має сплатити вкладнику проценти по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладником.
Згідно ч.1 ст. 360-7 ЦПК України - рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.
Судом встановлено, що за умовами укладеного сторонами договору банківського вкладу на імя вкладника ОСОБА_2 в ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» було відкрито поточний банківський рахунок, на який банк мав перерахувати кошти для повернення вкладу та суму нарахованих процентів.
Також судом встановлено, що згідно з договором банківського вкладу вклад мав бути повернутий банком 02 березня 2015 року, кошти були перераховані на відкритий в ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» поточний банківський рахунок вкладника ОСОБА_2 02.03.2015 року, а реальну можливість зняти ці кошти з рахунку готівкою або ж розраховуватися ними з допомогою платіжної банківської картки ОСОБА_2 не має.
Згідно з ст.509 ЦК України за зобовязанням боржник повинен вчинити на користь кредитора певну дію, у тому числі і сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Відповідно до положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом зазначеної норми закону та ст. 1058 ЦК України, яка регулює правовідносини, що випливають з договору банківського вкладу, зобовязання банку з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпорядитися на свій розсуд вкладом (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки з допомогою платіжної банківської картки). У випадку перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак не надання вкладнику можливості використання цих коштів зобовязання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобовязання, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України. До цього зводяться правові позиції викладені у постанові Верховного Суду України № 6-140цс13 від 25.12.2013 року.
Як встановлено судом, грошові кошти в сумі 2000, 00 доларів США перераховані на поточний банківський рахунок вкладника в цьому ж банку, однак позивач позбавлений можливості використання цих коштів, а отже зобовязання банку з повернення вкладу не є виконаним.
Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.
З наданого позивачкою розрахунку вбачається, що розмір відсотків за користування вкладом за період з 25.02. 2014 року до 02.03.2015 року становить 259,20 доларів США і наданий позивачем розрахунок суд визнає обгрунтованим.
Згідно до ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Крім вказаного, слід зазначити, що вкладник за договором банківського вкладу є споживачем послуг банку (клієнт банку), зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки. Відповідно, захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами Цивільного Кодексу України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, якапридбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.
Згідно з п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування.
У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
З огляду на викладені положення чинного законодавства, з урахуванням всіх обставин справи, враховуючи висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу, вимоги ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобовязання ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» видати ОСОБА_2 готівкою одноразовою операцією через касу банку грошові кошти за договором банківського вкладу № 286494 від 25.02.2014 року у валюті вкладу разом з нарахованими відсотками в сумі 2259, 20 доларів США підлягають до задоволення.
Позивач відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», та до ст. 5 ч. 1 п. 7, п.10 Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 491,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625, 1048, 1058, 1059,1060 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про зобовязання вчинити дії щодо видачі грошових коштів за договором банківського вкладу задовольнити.
Стягнути Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Фінансова ініціатива» на користь держави судовий збір в розмірі 491,60 грн. (чотириста девяносто один гривень, 60 коп.)
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1