АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/7466/15-ц Головуючий у 1 інстанції - Савлук Т.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/9010/2015 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2липня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача Антоненко Н.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Слащуку А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Виконуючого обов'язки генерального директора Дочірнього підприємства «Нафтогазобслуговування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства «Нафтогазобслуговування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості по заробітній платі, невиплаченої при звільненні працівника, відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково: стягнуто з ДП «Нафтогазобслуговування» НАК «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_3 одноразову матеріальну допомогу при звільненні працівника у зв'язку з виходом на пенсію вперше в розмірі 28 298,00 грн; стягнуто з ДП «Нафтогазобслуговування» НАК «Нафтогаз України» на користь держави судовий збір в розмірі 282,98 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 27 листопада 2006 року по 10 березня 2015 року ОСОБА_3 працював на посаді робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинків в ДП «Нафтогазобслуговування» НАК «Нафтогаз України».

05.03.2015 В.о. директора Дочірнього підприємства «Нафтогазобслуговування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» С. Мирним видано наказ за №45‑о/с «По особовому складу», на підставі якого ОСОБА_3, робітника з комплексного обслуговування і ремонту будинку відділу з господарського обслуговування ДК «Газ України», звільнено з роботи 10 березня 2015 року за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, відповідно до ст. 38 КЗпП України.

Також установлено, що на момент звільнення ОСОБА_3 підприємством нарахована та виплачена позивачу заробітна плата з урахуванням компенсації за невикористану відпустку в загальному розмірі 2 441,27 грн.

Виходячи з середньомісячного розміру заробітної плати та доведеності позовних вимог, суд першої інстанції задовольнив позов у цій частині. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив у зв'язку із недоведеністю та безпідставністю.

В апеляційній скарзі В.о. генерального директора ДП «Нафтогазобслуговування» НАК «Нафтогаз України» просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас. 103 - 104), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції у повній мірі з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які відповідають установленим обставинам справи, та правильно застосував норми матеріального права.

Предметом спору у даній справі є стягнення невиплачених при звільненні сум.

Відповідно до ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Звільнення за власним бажанням працівника, якому призначена пенсія, або такого, щодо якого зроблено подання про призначення пенсії, або який досяг пенсійного віку, повинне розглядатися як вихід на пенсію, якщо працівник вказує на цю причину звільнення в заяві.

Встановлено, що на момент звільнення ОСОБА_3 нарахована та виплачена заробітна плата, з урахуванням компенсації за невикористану відпустку, в загальному розмірі 2441,27 грн. Підпунктом «д» п.5.17 Колективного договору ДП «Нафтогазобслуговування» НАК «Нафтогаз України» передбачено, що адміністрація надає матеріальну допомогу працівникам підприємства, серед іншого, при звільненні працівника на пенсію вперше йому виплачується одноразова грошова виплата згідно з Положенням (Додаток № 1), відповідно до якого одноразова матеріальна допомога надається пропорційно загальному стажу роботи в нафтогазовій системі в розмірі п'яти середньомісячних заробітних плат при стажі роботи від 5 до 10 років.

Встановлено, що при звільненні ОСОБА_3 одноразова матеріальна допомога йому не виплачена.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідно до довідки № 623103 від 30.03.2015 середньомісячна заробітна плата ОСОБА_3 становила 5 659,60 грн (ас. 20), правильним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про стягнення з ДП «Нафтогазобслуговування» НАК «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_3 одноразової матеріальної допомоги при звільненні працівника у зв'язку з виходом на пенсію вперше в розмірі п'яти середньомісячних заробітних плат, що складає 28 298,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 звернувся із заявою про виплату одноразової матеріальної допомоги через двадні після звільнення, не заслуговують на увагу, адже при звільненні він мав право на отримання допомоги, проте, вона йому виплачена не була.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

З огляду на таке, передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Виконуючого обов'язки генерального директора Дочірнього підприємства «Нафтогазобслуговування» Національної акціонерної компанії «»Нафтогаз України відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна