Справа № 362/4173/14ц Головуючий у І інстанції Орда О.О.
Провадження № 22-ц/780/3353/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 52 18.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

18 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Коцюрби О.П., Олійника В.І.

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним та фіктивним трудового договору за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2015 року,

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати фіктивним та недійсним трудовий договір укладений 19.06.2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 як працівником та особою, яка використовує найману працю.

В обґрунтування вимог позову зазначив, що на виконані у відділі Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавчий лист № 2/1008/2273 від 26.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 46764,48 гривень. Постановою державної виконавчої служби про звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію та інші доходи від 09.07.2014 року було звернуто стягнення на заробітну плату боржника в розмірі 15% для погашення боргу, 5 % виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Зі змісту даної постанови встановлено, що боржник ОСОБА_4 уклала трудовий договір та отримує заробітну плату у ФОП ОСОБА_5

Позивач, посилаючись на те, що в вищевказаному трудовому договорі не визначено фактичного місця роботи працівника, не вірно зазначено його місце проживання, угода не супроводжується ліцензією та КВЕД-ом діяльності ОСОБА_5, працівник не має відповідної освіти, договір не скріплений печаткою центра зайнятості, сума заробітної плати боржника визначена в сумі меншій, ніж розмір мінімальної заробітної плати та працівник не робить роботу за договором, просив суд визнати трудовий договір укладений 19.06.2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 фіктивним та недійсним за рішенням суду.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду змінити, а саме визнати недійсним та фіктивним трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 19.06.14 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Вважає, що рішення суду постановлено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавчий лист № 2/1008/2273 від 26.04.20013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 46764,48 гривень.

Постановою старшого державного виконавця державної виконавчої служби Васильківського управління юстиції про звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію та інші доходи від 09.07.2014 року було звернено стягнення на заробітну плату боржника, що належить до виплати боржнику після відрахування податків в розмірі 15% до погашення боргу в сумі 46764,48 гривень та 5% виконавчого збору в розмірі 4676,44 гривень та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 116,82 гривень одноразово ( а.с.2).

ОСОБА_4 уклала трудовий договір через Васильківський міськрайонним центр зайнятості та отримує заробітну плату у ФОП ОСОБА_5 за адресою: с Погреби, вул.. Франка, 9/1 Васильківського району Київської області.

З огляду змісту трудового договору укладеного 19.06.2014 року між працівником ОСОБА_4 та фізичною особою, яка використовує найману працю - ОСОБА_5, встановлено, що ОСОБА_4 зобовязувалась як технічний працівник виконувати роботи по догляду за готельними номерами в період з 09:00 год. до 16:00 год. чотири рази на місяць з оплатою праці 400 гривень на місяць (а.с.28-29).

Статті 10, 60 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України, частина перша якої передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач не є стороною оскаржуваного договору та жодних доказів порушення його прав та законних інтересів саме оскаржуваним трудовим договором позивач не надав.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглянувши спір, повно та всебічно дослідив й оцінив обставини справи, надані сторонами докази, застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну ОСОБА_2скаргу відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2015 рокузалишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його оголошення.

Головуючий Волохов Л.А.

Судді Коцюрба О.П.

ОСОБА_6