Справа № 127/6902/14-ц Провадження № 22-ц/772/1595/2015Головуючий в суді першої інстанції Сичук М. М.
Категорія 43 Доповідач Жданкін В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Жданкін В.В.

Суддів: Міхасішина І. В., Голоти Л.О.

При секретарі: Куленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Вінницька міська рада, про зміну часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок, виділ частки житлового будинку з господарськими спорудами в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Вінницька міська рада, про зміну часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок, виділ частки житлового будинку з господарськими спорудами в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Мотивувала позов тим, що вона є власником 1/3 ідеальної частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.06.2007 року. Відповідачі є власниками іншої частини вищевказаного будинковолодіння, їм належить по 1/3 ідеальної частки кожному. Позивач проживала в даному будинку ще задовго до відкриття спадщини. За час проживання в даному будинку склався певний порядок користування його частинами, який існує протягом тривалого часу. Кожен із співвласників користується ізольованим житловим приміщенням. У користуванні позивача знаходиться житлове приміщення № 2, яке складається з наступних приміщень: сіни «2-1» площею 8,4 кв.м., кухня «2-2» площею 11,5 кв.м,. кімната «2-3» площею 12,4 кв.м.: всього загальна площа - 32,3 кв.м., житлова - 19,9 кв.м. Саме за цю частину житлового будинку позивач сплачує комунальні послуги. Згідно з ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Проте та частина, яка фактично перебуває у користуванні позивачки не відповідає розміру її частки. За таких обставин для приведення у відповідність правовстановлюючих документів необхідно здійснити перерахунок часток. Відповідачі не проживають у належних їм частинах будинку вже тривалий час, їхнє місце знаходження позивачці невідоме. За таких обставин позивачка позбавлена можливості здійснити перерахунок часток в будинковолодінні в передбаченому законом порядку шляхом подання спільної заяви до КП «ВМБТІ».

Крім того, за вищевказаним будинковолодінням закріплено земельну ділянку площею 600 кв.м. Однак встановити порядок користування земельною ділянкою в позасудовому порядку неможливо. Без встановлення порядку користування землею за обставин відсутності відповідачів, позивач не може скористатися своїм правом на приватизацію частини земельної ділянки пропорційно своїй частці.

В ході судового розгляду даної справи судом було прийнято до розгляду уточнені позовні вимоги позивача, відповідно до яких вона просила суд:

- змінити розмір частки, яка належить ОСОБА_3 у праві спільної власності у будинковолодінні АДРЕСА_1 до складу якої входять: частина житлового будинку літ. «А» площею - 23,9 кв.м, а саме кухня 2-2 площею 11,5 кв.м, кімната 2-3 площею 12,4 кв.м; прибудову літ. «а1» площею 8,4 кв.м, а саме сіни 2-1 площею 8,4 кв.м; сарай «Д», вбиральню «Ж», 1/3 частину огорожі № 1, огорожа № 4, визначивши її в розмірі 50/100 частки;

- змінити розмір частки, яка належить ОСОБА_4 у праві спільної власності у будинковолодінні АДРЕСА_1 до складу якої входять: частина житлового будинку літ. «А» площею - 9,9 кв.м, а саме: кімната 3-2 площею 9,9 кв.м; прибудова літ. «а» площею 7,2 кв.м, а саме кухня 3-1 площею 7,2 кв.м; гараж «Б», сарай «В», убиральня «Г», 1/3 частина огорожі №1, 1/2 частина воріт № 2, 1/2 частина хвіртки №3, визначивши її в розмірі 29/100 часток;

- змінити розмір частки, яка належить ОСОБА_2 у праві спільної власності у будинковолодінні АДРЕСА_1 до складу якої входять: частина житлового будинку літ. «А» площею - 16,1 кв.м, а саме: кімната 1-3 площею 16,1 кв.м; 1/3 частина огорожі № 1, 1/2 частина воріт № 2, 1/2 частина хвіртки № 3, визначивши її в розмірі 21/100 частки;

- виділити ОСОБА_3 в натурі з врахуванням належних їй 50/100 часток житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, у володіння користування та розпорядження відповідно до висновку ТОВ «Подільський центр судових експертиз» № 118 від 30.09.2014 року наступне майно: частину житлового будинку літ. «А» площею - 23,9 кв.м, до складу якої входить: кухня 2-2 площею 11,5 кв.м, кімната 2-3 площею 12,4 кв.м; прибудову літ. «а1» площею 8,4 кв.м, а саме сіни 2-1 площею 8,4 кв.м; Сарай «Д», вбиральню «Ж», 1/3 частину огорожі № 1, огорожу №4;

- встановити між ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 порядок користування земельною ділянкою загальною площею 600 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1, згідно варіанту № 1 (Додаток № 3) висновку судової будівельно-технічної експертизи ТОВ «Подільський центр судових експертиз» № 118 від 30.09.2014 року, а саме: виділити в користування земельну ділянку площею 288,0 кв.м, що позначена в Додатку № 3 рожевим кольором; виділити в користування ОСОБА_4 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 312,0 кв.м, що позначена в Додатку № 3 зеленим кольором.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційній інстанції. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати, як незаконне, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 231, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права.

Обгрунтованим визнається рішення, коли висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

При вирішення даного цивільного позову по суті суд першої інстанції мав би керуватись положеннями стосовно того, що виділ часток житлового будинку, що перебуває у спільній часткові власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за своїм розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленнями від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин розподіл може бути проведений із зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відповідно визначальним для виділу частки або розподілу будинку в натурі, який знаходиться у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників і технічна можливість виділу частки або розподілу будинку відповідно до часток співвласників.

Зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок, що сталися у зв'язку з прибудовою, перебудовою або надбудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку користування та розпорядження земельною діляною, а якщо цей порядок не визначався, то при його визначенні суду слід виходити з розміру часток на будинок, які були у сторін при первісному виникненні права спільної часткової власності на будинок.

Об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти, не є об'єктами права власності (ч.2 ст . 376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно з нормами ст.ст. 364, 367 ЦК України.

Проте, суд першої інстанції

Аналізуючи суть заявленого цивільного позову, вимога про зміну розміру часток у праві спільної часткової власності була заявлена як головна і в подальшому саме відступлення від рівності часток при проведені виділення майна в натурі було в повній мірі підтверджено висновком проведеної судової експертизи, якою зазначено, що заявлений виділ майна в натурі за фактичним користуванням технічно можливий, оскільки приміщення є ізольованим. Але ані позивачем, ані безпосередньо судом першої інстанції не ставилось взагалі на розгляд питання, щодо матеріальної компенсації відповідачам зменшення розміру їх часток у праві спільної часткової власності. Також, у відповідачів взагалі не з'ясовувалась думка з приводу того чи згодні вони на таке зменшення розміру належного їм нерухомого майна.

Судом першої інстанції мала б бути застосована відповідна правова позиція щодо того, що у випадках, коли в результаті поділу співвласнику передається частка житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і вказує в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Проте, питання грошової компенсації судом не вирішувалось.

З урахуванням вище викладеної незаконної зміни розміру часток у праві спільної сумісної власності, судом першої інстанції, як наслідок, було також незаконно вирішено питання щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Наявною у матеріалах справи, судовою будівельно-технічною експертизою № 118 від 30.09.2014 року, було надано варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою даного будинковолодіння так само безпосередньо з урахуванням розміру змінених часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення щодо задоволення позову в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою, згідно відповідного варіанту експертизи, так само як і в першому випадку, грубо порушив норми матеріального права стосовно гарантованого права власності та законодавчо закріпленого права користування земельною ділянкою співвласників, розмір якої безпосередньо відповідає пропорційно належній частці у праві спільної власності на будинок (ч. 4 ст. 120 ЗК України).

Всі вище викладені твердження в повній мірі відображені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року.

Зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок, що сталися у зв'язку з прибудовою, перебудовою або надбудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку користування та розпорядження земельною діляною, а якщо цей порядок не визначався, то при його визначенні суду слід виходити з розміру часток на будинок, які були у сторін при первісному виникненні права спільної часткової власності на будинок.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції суд не врахував вищезазначених положень, а тому воно постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити, а рішення суду скасувати, як незаконне.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 291, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 квітня 2015 року скасувати і ухвалити нове. В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог - Вінницька міська рада, про зміну часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок, виділ частки житлового будинку з господарськими спорудами в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою - відмовити.

Рішення апеляційного суду Вінницької області набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: