Справа № 464/6097/13 Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/4439/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретаря Гацій І.І.

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи Матковської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, з участю третіх осіб Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_6, про визнання недійсними рішень та визнання права на покращення житлових умов, -

встановила:

Позивач ОСОБА_5 в липні 2013 року звернувся в суд з позовом до ВК Львівської міської ради, Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, з участю третіх осіб Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_6, вимоги по якому уточнивши, просив визнати неправомірним та скасувати рішення громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Львівської міської ради, оформлене протоколами № 12 від 31.07.2012 р. та № 14 від 18.09.2012 р., в частині погодження передачі квартири АДРЕСА_1 під службову Сихівській районній адміністрації з подальшим закріпленням за двірником ЛКП «Житловик-С» ОСОБА_6, визнати неправомірним та скасувати рішення постійної комісії житлової політики Львівської міської ради оформлене протоколом № 67 від 28.08.2012 року в частині погодження передачі квартири АДРЕСА_1 під службову Сихівській районній адміністрації з подальшим закріпленням за двірником ЛКП «Житловик-С» ОСОБА_6, визнати неправомірним та скасувати рішення постійної комісії депутатської діяльності та законності Львівської міської ради, оформлене протоколом № 79 від 17.09.2012 р., в частині погодження передачі квартири АДРЕСА_1 під службову Сихівській районній адміністрації з подальшим закріпленням за двірником ЛКП «Житловик-С» ОСОБА_6, визнати неправомірним та скасувати наказ департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 540 від 05.12.2012 р. «Про закріплення службової квартири АДРЕСА_1 гр.ОСОБА_6, а також визнати за ОСОБА_5 право на покращення житлових умовах за рахунок приєднання суміжного житлового приміщення під літ. 358 заг. пл. 13,4 кв.м., позначеного квартирним номером АДРЕСА_1, судові витрати покласти на відповідачів.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі рішень постійної комісії житлової політики ЛМР, комісії депутатської діяльності та законності ЛМР, комісії з житлових питань при виконавчому комітеті ЛМР, департаментом житлового господарства та інфраструктури ЛМР видано наказ № 540 від 05.12.2012 р., яким закріплено, як службовуАДРЕСА_1 за ОСОБА_6 для сім'ї з трьох чоловік. На його думку, дане рішення є неправомірним з огляду на те, що на момент передачі житлового будинку АДРЕСА_1 у власність територіальної громади м. Львова, в квартирі НОМЕР_1 були прописані, крім нього, також ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, хоча практично проживав тільки він зі сім'ю, дана квартира була умовно поділена на дві з присвоєнням номерів НОМЕР_1 та НОМЕР_2, проте жодного розпорядчого документу з даного приводу винесено не було. В подальшому, рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21.10.2011 р. ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Стверджує, що в повному обсязі проводить оплату усіх житлово-комунальних послуг за обома житловими приміщеннями. Коли стало відомо про факт звільнення приміщення НОМЕР_2, звернувся до Сихівської РА та департаменту житлового господарства та інфраструктури ЛМР про надання дозволу на об'єднання вищевказаних житлових приміщень в одну квартиру, оскільки він перебуває на черзі у міській раді як особа, яка потребує покращення житлових умов, однак йому відмовили, оскільки спірне приміщення передане під службову з подальшим закріпленням за двірником ЛКП «Житловик-С» ОСОБА_6, що підтверджується повідомленням департаменту житлового господарства та інфраструктури №2501в-3490 від 15.10.2012 р. Вважає, що неправомірними рішеннями відповідачів порушено його житлові права, які просив захистити в судовому порядку.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано рішення громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Львівської міської ради, оформлене протоколами № 12 від 31.07.2012 року та № 14 від 18 вересня 2012 року, в частині погодження передачі квартири АДРЕСА_1 під службову Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради з подальшим закріпленням за двірником ЛКП «Житловик-С» ОСОБА_6.

Визнано неправомірним та скасовано рішення постійної комісії житлової політики Львівської міської ради оформлене протоколом № 67 від 28 серпня 2012 року в частині погодження передачі квартири АДРЕСА_1 під службову Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради з подальшим закріпленням за двірником ЛКП «Житловик-С» ОСОБА_6.

Визнано неправомірним та скасовано рішення постійної комісії депутатської діяльності та законності Львівської міської ради, оформлене протоколом № 79 від 17.09.2012 року, в частині погодження передачі квартири АДРЕСА_1 під службову Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради з подальшим закріпленням за двірником ЛКП «Житловик-С» ОСОБА_6.

Визнано неправомірним та скасовано наказ департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 540 від 05 грудня 2012 року «Про закріплення службової квартири АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_6.».

Визнано за ОСОБА_5 право на покращення житлових умова за рахунок приєднання суміжного житлового приміщення під літ. 358 заг. пл. 13,4 кв.м., позначеною квартирним номером АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржив представник третьої особи Сихівська районна адміністрації Львівської міської ради, вважає оскаржуване рішення незаконним та необгрунтованим.

В апеляційній скарзі звертає увагу на те, що розпорядженням Сихівської районної адміністрації № 72 від 18.02.2009 року присвоєно окремі квартирні номери приміщенням в житловому будинку по АДРЕСА_1. Зокрема, на восьмому поверсі розташовано дві окремі квартири № НОМЕР_1 пл. 18,8 кв.м. та № НОМЕР_2 пл. 13,4 кв.м. У спільному користуванні цих квартир перебувають приміщення під літ. 354,359,360,361. Вказані приміщення між собою спільним входом не з"єднані, вхід у кожне здійснюється з коридору. Питання про об"єднання квартир АДРЕСА_1 в м. Львові в одну Сихівська районна адміністрація не вирішувала.

Враховуючи наведені обставини, суд не мав права застосовувати при вирішенні спору положення ст. 54 ЖК УРСР, оскільки така визначає можливість надання жилого приміщення, що звільнилось у квартирі.

Крім цього, суд не надав оцінки довідці про перебування позивача на черзі, при цьому статтею 43 ЖК УРСР передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Враховуючи те, що спірна квартира перебуває у комунальній власності, відповідно до п.57 Правил обліку громадян потребуючих поліпшення житлових умов та надання їм жилих приміщень Української РСР, рішення про надання жилого приміщення приймає виконавчий комітет місцевої ради у порядку, встановленому Правилами.

Крім цього, скасовуючи наказ департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 540 від 05.12.2012 року "Про закріплення службової квартири АДРЕСА_1 у м. Львові", суд жодним чином не обґрунтував таке своє рішення, не вказав які норми закону порушує такий наказ.

Просить скасувати рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника третьої особи Сихівської райадміністрації Матковської О.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, а також пояснення представника позивача ОСОБА_2 на заперечення таких, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Виходячи з вимог ст. ст. 10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог.

Задовольняючи позовні вимоги районний суд виходив з наявності необхідних передумов для застосування судом до спірних правовідносин ст. 54 ЖК УРСР, якими є наявність квартири в якій є два житлових приміщення, позначені квартирним номером НОМЕР_1 (займає позивач із сім'єю) та квартирним номером НОМЕР_2 (виділено під службову квартиру), прохання наймача (позивача), що проживає в цій квартирі (займає житлове приміщення за квартирним номером НОМЕР_1), потреба в поліпшенні житлових умов.

Також суд погодився з тим, що позивач та члени його сім'ї мають право на отримання двокімнатної квартири житловою площею не менше 40,95 кв.м, однак маючи право на покращення житлових умовах за рахунок приєднання суміжного житлового приміщення, позначеного квартирним номером АДРЕСА_1 у м. Львові, останній не міг його реалізувати в силу прийнятих відповідачами неправомірних рішень, тому суд прийшов висновку про необхідність їх скасування.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів виходить із наступного.

Частиною 1 ст. 5 ЖК Української РСР передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 28.09.2007 року № 812 «Про надання статусу житлового будинку на АДРЕСА_1» та в подальшому ухвали Львівської міської ради від 29.11.2007 року № 1328 «Про прийняття у власність територіальної громади м.Львова відомчого житлового будинку АДРЕСА_1 від відкритого акціонерного товариства «Концерн Хлібпром», житловий будинок за адресою м. Львів, АДРЕСА_1 перейшов у власність територіальної громади м. Львова та прийнятий на баланс ЛКП «Хуторівка».

Згідно із п. 2.8 розпорядження Сихівської районної адміністрації № 72 від 18.02.2009 року «Про присвоєння приміщенням в житловому будинку на АДРЕСА_1 квартирних номерів», приміщенню на VIII поверсі в І-му під'їзді житлового будинку на АДРЕСА_1 під літ. 355,356 загальною площею 18,8 кв.м. з лоджією під літ. 357 пл. 1,7 кв.м. присвоєно квартирний номер «НОМЕР_1», а приміщенню на VIII поверсі в І-му під'їзді житлового будинку на АДРЕСА_1 під літ. 358 загальною площею 13,4 кв.м. присвоєно квартирний номер «НОМЕР_2» (у спільному користуванні даних приміщень позначених квартирними номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 приміщення під літ. 354, 359, 360, 361).

Відповідно до ст. 15 ЖК УРСР до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить, зокрема, право здійснювати облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, а також контроль за станом цього обліку на підприємствах, в установах, організаціях, затвердження рішення про взяття громадян за місцем роботи на облік потребуючих поліпшення житлових умов; прийняття рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду Ради, затверджують спільні рішення адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації про надання жилих приміщень у будинках відомчого жилого фонду; видають ордери на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду.

Згідно із розпорядженням Сихівської районної адміністрації № 379 від 05.07.2010 року «Про укладення договору найму жилого приміщення» з позивачем ОСОБА_5 укладено договір найму жилих приміщень у квартирі НОМЕР_1 в житловому будинку АДРЕСА_1 у м. Львові, що складається з житлової кімнати площею 16,0 кв.м., лоджії 1,7 кв.м., коридору 2,8 кв.м., всього 20,5 кв.м. У спільному користуванні - коридор 5,2 кв.м., кухня 6,9 кв.м., вбиральня 1,3 кв.м., ванна 2,6 кв.м., всього у спільному користуванні - 16,0 кв.м.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 21.10.2011 року у справі № 2-1320/11 за позовом Львівського комунального підприємства «Хуторівка» до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, відповідачів визнано такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 та знято їх з реєстраційного обліку у даній квартирі, рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Згідно із ст. 121 ЖК УРСР, порядок надання службових жилих приміщень установлюється цим Кодексом та іншими актами. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

Як вбачається з витягу протоколу № 12 засідання громадської комісії з житлових питань при виконкомі Львівської міської ради від 31.07.2012 року, комісія прийняла рішення, яким рекомендовано погодити передачу квартири АДРЕСА_1 під службову Сихівській районній адміністрації з подальшим закріпленням за двірником ЛКП «Житловик-С» ОСОБА_6 (п. 31 протоколу № 12 від 31.07.2012 року).

Листом № 01-2186 від 29.08.2012 року постійної комісії житлової політики управлінню житлового господарства надано витяг з протоколу № 67 від 28 серпня 2012 року, яким постійна комісія житлової політики Львівської міської ради погодила передачу квартири АДРЕСА_1 Сихівській районній адміністрації для службового житла з подальшим закріпленням за ОСОБА_6, що в подальшому погодила і постійна комісія депутатської діяльності та законності Львівської міської ради рішенням, оформленим протоколом № 79 від 17.09.2012 року.

На підставі наведених рішень департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради наказом № 540 від 05 грудня 2012 року закріпив, як службову, квартиру АДРЕСА_1, яка складається з однієї житлової кімнати площею 13,4 кв.м. на спільних комунальних вигодах, за ОСОБА_6 для сім'ї з трьох чоловік.

Між тим, як встановлено з рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №792 від 17.10.2014 року «Про надання квартири черговику міської ради» ОСОБА_6 на сім'ю з трьох чоловік надано іншу квартиру за адресою АДРЕСА_2. В цьому ж рішенні вказано, що квартира АДРЕСА_1 у м. Львові, яка була передана ОСОБА_6, вивільняється (а.с. 139).

Крім цього, згідно довідки № 203 від 30.03.2015 року, виданої ЛКП «Хуторівка» ОСОБА_6 разом із сином та внуком знялася з реєстрації 18.11.2014 року, з цього часу до 30.03.2015 року жодні інші особи у квартирі № НОМЕР_2 не були зареєстровані.

В той же час, згідно із ст. 31 ЖК УРСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Аналогічне положення передбачено пунктом 2 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. №470.

Статтею 47 ЖК УРСР визначено норму жилої площі в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу, а у ст. 48 ЖК передбачено, що жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України.

В свою чергу, частина 4 ст. 48 ЖК УРСР передбачає також можливість збільшення норми житлової площі, якщо воно становить одну кімнату (однокімнатну квартиру) або призначене для осіб різної статі.

При цьому, згідно із ч. 2 ст. 50 ЖК УРСР при наданні жилих приміщень не допускається заселення однієї кімнати особами різної статі, старшими за дев'ять років, крім подружжя.

З довідки № 1893В від 09.08.2012 року, виданої ЛКП «Хуторівка» встановлено, що у квартирі НОМЕР_1, крім позивача проживають ще члени його сім'ї, а саме - ОСОБА_11 (дочка), ОСОБА_12 (дочка) та ОСОБА_13 (внучка) (а.с. 15).

Оплату по усіх житлово-комунальних платежах квартири № НОМЕР_2 (квартирна плата, холодне та гаряче водопостачання, опалення) проводив позивач самостійно, що підтверджується довідкою ЛКП «Хуторівка» № 281 від 07.08.2012 року (а.с. 16).

Місцевим судом встановлено, що наказом директора департаменту житлового господарства та інфраструктури від 16.03.2012 року № 92 «Про зарахування громадян на квартирний та кооперативний обліки та внесення змін до чергових справ громадян» позивача, в складі сім'ї з 3-ох осіб (позивач та дві доньки 1989 та 1992 р.н.), зараховано на квартирний облік, що підтверджується листом управління житлового господарства департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 2501 в-969 від 20.03.2012 року (а.с. 17), а також копію довідки № 811 від 17.08.2012 року виданої центральною базою виробничого обслуговування «Трансприлад» Філії «Магістральні нафтопроводи «Дружба» Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта», якою підтверджується перебування позивача на квартирному обліку за місцем праці з 29.06.2000 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 54 ЖК УРСР, якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилося неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення. Ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу.

Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання.

Отже, при розгляді спорів щодо права користуванням жилим приміщення, яке звільнилось у комунальній квартирі, судам слід встановлювати чи є приміщення, які звільнились не ізольованими; чи мають право особи, які претендують на зайняття зазначеного приміщення на покращення житлових умов та чи реалізували вони своє право постановки на квартирний облік відповідно до Правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов та надання їм жилих приміщень в Українській СРСР, затверджених Постановою Ради Міністрів УСРСР і Українського республіканської Ради профспілок 11 грудня 2984 року № 470.

З врахуванням вимог ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, ухвалою суду першої інстнації від 26.12.2013 року по справі призначено будівельно-технічну експертизу.

З висновку № 99 від 19.02.2015 року судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що приміщення на VIII поверсі в І-му під'їзді житлового будинку на АДРЕСА_1 під літ. 358 заг.пл. 13,4 кв.м. є житловим приміщенням та не може бути окремою квартирою; приміщення на VIII поверсі в І-му під'їзді житлового будинку на АДРЕСА_1 під літ. 355 (коридор 43-3 площею 2,8 кв.м), 356 (житлова кімната 43-1 площею 16,0 кв.м.) загальною площею18,8 кв.м з лоджією під літ.357 (43-2) площею 1,7 кв.м., є окремими приміщеннями, які входять у склад житлових і допоміжних приміщень однієї квартири, але самостійно не утворюють однієї квартири; приміщення на VIII поверсі в І-му під'їзді житлового будинку на АДРЕСА_1 під літ. 354,355,356,357,358,359,360,361 складають комплекс взаємопов"язаних житлових приміщень однієї квартири, тобто є єдиною квартирою, що в цій частині спростовує доводи апеляційної скарги (а.с. 91-93).

З врахуванням зазначеного, місцевий суд прийшов правильного переконання про те, що спірне приміщення АДРЕСА_1 являється не окремою квартирою, а житловим приміщенням позначеним квартирним номером НОМЕР_2.

Листом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради № 34-1230 від 26.07.2012 року позивачу повідомлено про те, що квартира НОМЕР_2 є вільною і інформацію про її статус передано у департамент житлового господарства та інфраструктури для обліку і подальшого закріплення за черговиком міської ради.

Цим же листом позивачу рекомендовано самостійно звернутися до департаменту житлового господарства та інфраструктури з клопотанням про її закріплення за позивачем для покращення його житлових умов, оскільки він є черговиком та дана квартира має спільні комунальні вигоди з його квартирою.

26.07.2012 року позивач ОСОБА_5 звернувся до департаменту житлового господарства та інфраструктури із заявою про покращення житлових умов його сім'ї за рахунок надання суміжної житлової кімнати НОМЕР_2 шляхом об'єднання її з квартирою НОМЕР_1 у житловому будинку по АДРЕСА_1 у м. Львові (а.с. 19).

Однак, листом від 15.10.2012 року за вих. № 25в-3490 в.о. директора департаменту житлового господарства та інфраструктури, повідомлено позивача про відсутність підстав для позитивного вирішення його звернення (а.с. 20).

На переконання колегії суддів, матеріали справи стверджують про наявність передумов для застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин ст. 54 ЖК УРСР, при цьому, ухвалюючи рішення суд звернув увагу на те, що позивач потребував поліпшення житлових умов на момент його звернення до департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, він та члени його сім'ї мають право на отримання двокімнатної квартири житловою площею не менше 40,95 кв.м., при цьому спірне приміщення АДРЕСА_1 являється не окремою квартирою, а житловим приміщенням суміжним із приміщенням НОМЕР_1, наймачем якого є позивач.

Будь яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Рішення відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, ст. 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 12 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: Ю.Р. Мікуш

О.Ф. Павлишин