Провадження № 2/761/6252/2015
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 червня 2015 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Маліновська В.М., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, зняття нотаріальної заборони на відчуження квартири та визнання права власності, перевіривши виконання вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вони не відповідають вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема, до позовної заяви не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених чинним законодавством розмірах.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, згідно змісту позовних вимог позивач просить як розірвати договір довічного утримання та зняти нотаріальну заборону на відчуження квартири, так і визнати за ним право власності на квартиру.

Таким чином, спір, який виник між сторонами, має одночасно майновий та немайновий характер.

При цьому, згідно з вимогами ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв, які подаються до суду, немайнового характеру становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, 243 грн. 60 коп., а із позовних заяв, які подаються до суду, майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (243 грн. 60 коп.) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3 654 коп. 00 коп.).

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому, судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Так, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем у позовній заяві об'єднано вимогу майнового характеру про визнання права власності на квартиру, а також вимогу немайнового характеру про розірвання договору довічного утримання та зняття нотаріальної заборони на відчуження квартири.

Відтак, враховуючи положення ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснення, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, позивачу слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду позову майнового характеру проведеного, враховуючи те, що позивач просить визнати право власності на двокімнатну квартиру, котра знаходиться у місті Києві, у максимальному розмірі у сумі 3 654 грн. 00 коп., а також підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду позову немайнового характеру на суму 243 грн. 60 коп. Таким чином, загальна сума судового збору за подання до суду даної позовної заяви має становити 3 897 грн. 60 коп. (3 654 + 243,6 = 3897,60).

Проте, до позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору на суму лише 3 654 грн. 00 коп.

Отже, позивачу слід надати до суду документ, яки й би підтверджував доплату судового збору у розмірі 243 грн. 60 грн. (3 897,60 - 3 654 = 243,60).

У відповідності з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, зняття нотаріальної заборони на відчуження квартири та визнання права власності - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п'ять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя