Справа № 450/4788/13 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/4698/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Фейір К.О.

з участю: відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення у справі за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням курсанта в навчальному закладі МВС України,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду у справі за позовом Львівського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням курсанта в навчальному закладі МВС України, в якій просив розстрочити виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2015 року про стягнення з нього на користь Львівського державного університету внутрішніх справ витрат на утримання курсанта в сумі 17 792,06 грн. та стягати з нього щомісяця по 300 грн. боргу до моменту повного погашення.

Свою заяву обґрунтовував тим, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08 травня 2015 року, стягнуто з нього на користь Львівського державного університету внутрішніх справ витрати на утримання курсанта в навчальному закладі МВС України в сумі 17 792,06 грн. Зазначає, що стягнута з нього сума є занадто велика та на даний час він немає змоги погасити вказаний борг одним платежем, оскільки він є безробітним та не має стабільного доходу. Посилаючись на вказане, просив задовольнити його заяву.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив відповідач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не врахував того, що він тимчасово не працевлаштований, немає стабільного доходу, немає будь-якого майна. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення його заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Заслухавши-суддю доповідача, вислухавши доводи осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу Львівського державного університету внутрішніх справ від 03.08.2006р. за № 210 ОСОБА_2 було зараховано курсантом факультету з підготовки слідчих та укладено з останнім договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України.

Наказом УМВС України у Львівській області від 22.04.2013р. № 143 ОСОБА_2 було звільнено з ОВС за скоєння вчинків, які дискредитують звання рядового і начальницького складу згідно п. 66 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ».

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 лютого 2014 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 08 травня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_2 в користь Львівського державного університету внутрішніх справ 17 792,06 грн. витрат по утриманню курсанта в навчальному закладі МВС України.

Рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання.

Відповідач у справі просить розстрочити виконання рішення шляхом сплати ним по 300 грн. щомісячно у зв'язку з незадовільним матеріальним станом, тобто на п'ять років.

Відповідно до ч.1 ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду, суд правильно прийшов до висновку, що правові підстави для розстрочки, зазначені в ч.1 ст. 373 ЦПК України, відсутні.

Відповідач ОСОБА_2 молода людина, ІНФОРМАЦІЯ_1., за станом здоров'я інвалідом не визнаний, не перебуває на обліку у Центрі зайнятості як безробітний. В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 визнав, що фактично він працює, проте без офіційного оформлення, одержує заробітну плату та спроможний частинами не менше 500 грн. або більше сплачувати стягнуто з нього суму.

Ураховуючи, що рішення суду, ухвалене Іменем України, підлягає обов'язковому виконанню в межах строків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а рішення про стягнення з боржника коштів відповідно до ч.2 ст. 30 Закону підлягає виконанню протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, правові підстави для розстрочення виконання рішення на умовах, вказаний ОСОБА_2, відсутні.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

УхвалуПустомитівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк