Справа №491/417/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого Дорош В. В.

при секретарі Гула О. Р.,

за участю заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного постійного проживання однією сімєю, заінтересована особа Гандрабурівська сільська рада Ананьївського району Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31 березня 2015 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що 01 вересня 2014 року помер ОСОБА_3, який проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташовані в с. Жеребкове, Ананьївського району Одеської області по вул. Лісній, буд. 6. Право власності на будинок з відміткою нотаріуса про посвідчення договору дарування 1/2 частини будинку на імя ОСОБА_4, яке відбулося 22.10.1996 року зареєстроване під номером 611, посвідчене свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок № 5 виданим ОСОБА_3 Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області 23 вересня 1996 року на підставі рішення виконкому Жеребківської сільської ради від 26 лютого 1996 року № 51. Заповіту стосовно розпорядження майном на випадок смерті ОСОБА_3 не залишив.

Заявник вказує, що спадкоємцями померлого за законом І черги є їх із ним спільні доньки ОСОБА_5, яка проживає в м. Миколаїв та ОСОБА_4, яка проживає в Російській федерації. Вказані особи на спадщину не претендують, розуміючи, що вказана частка будинку фактично належить їй, ОСОБА_1, оскільки будівництво відбувалося під час їх із ОСОБА_3 шлюбу, який було зареєстровано 18 вересня 1958 року Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області.

Заявник зазначає, що до кола спадкоємців І черги за законом вона не належить, оскільки 29 листопада 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управляння юстиції Одеської області зареєстровано розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_3 Вона вважає себе спадкоємцем 4 черги за законом, тому 03 березня 2015 року звернулась до нотаріальної контори з наміром отримати свідоцтво на право на спадщину, але нотаріус, вивчивши надані нею документи рекомендувала у судовому порядку встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю.

Оскільки з 1958 року з дня реєстрації шлюбу по день смерті ОСОБА_3 вони проживали однією сімєю, мали спільний бюджет, спільно вирішували усі найважливіші питання, дбали один про одного, вона доглядала ОСОБА_3 та поховала його, вона, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, просить її задовольнити.

Заявник в судовому засіданні під час розгляду справи заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні під час розгляду справи вимоги заявника визнав та не заперечив проти їх задоволення.

Суд, взявши до уваги пояснення заявника та представника заінтересованої особи, допитавши свідка, вивчивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Допитаний судом свідок ОСОБА_6 пояснила, що заявника та покійного ОСОБА_3 знає дуже добре. Покійний ОСОБА_3 був її двоюрідним братом. Заявник разом з ОСОБА_3 постійно проживали однією сімєю, вели спільне господарство, проживали в одному будинку.

У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про її заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та її показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Крім того, судом установлено, що згідно копії паспорту заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка та мешканка с. Жеребкове, вул. Лісна, 6, Ананьївського району Одеської області(а.с.5).

Також з копії паспорта громадянина України ОСОБА_1, встановлено, що в ньому наявна відмітка про укладення шлюбу між нею та ОСОБА_3, який зареєстрований Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області 18 вересня 1958 року(а.с.5).

Згідно з копією свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис №84 від 29 листопада 2005 року. Після розірвання шлюбу їй залишено прізвище «Мигуш»(а.с.6).

Відповідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер 01 вересня 2014 року в с. Жеребкове Ананьївського району Одеської області(а.с.7).

Згідно з довідкою Жеребківської сільської ради Ананьївського району Одеської області №189 від 10 березня 2015 року, ОСОБА_1 з 1972 року проживала разом з чоловіком ОСОБА_3 в одному будинку в с. Жеребкове, вул. Лісна, 6, Ананьївського району Одеської області(а.с.8).

Відповідно до копії свідоцтва №5 від 23 вересня 1996 року про право особистої власності на житловий будинок, будинок, розташований в с. Жеребкове, вул. Лісна, 6, Ананьївського району Одеської області, належить ОСОБА_3І.(а.с.9).

Також встановлено, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю документів, які можуть підтвердити факт проживання однією сімєю разом з ОСОБА_3 не менше пяти років до моменту відкриття спадщини(а.с.11).

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі ст.1265 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не зазначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту проживання однією сімєю з матірю має для заявника значення для вирішення питання щодо належного оформлення спадщини.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сімєю з ОСОБА_3 з 1972 року по день смерті останнього, тобто по 01 вересня 2014 року більше пяти років.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1258, 1265 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 256, 257, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Вважати встановленим той факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка та мешканка с. Жеребкове, вул. Лісна, 6, Ананьївського району Одеської області, паспорт громадянина України серії КК №429366, виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 09 лютого 2000 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, дійсно постійно проживала однією сімєю з ОСОБА_3 з 1958 року по день смерті останнього, тобто по 01 вересня 2014 року більш ніж пять років.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Дорош

Рішення набуло законної сили "____" ____________20__ року.

Оригінал судового рішення знаходиться в матеріалах судової справи №491/417/14-ц Ананьївського районного суду Одеської області.