АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 689/2282/14-ц
Провадження № 22-ц/792/286/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів: Карпусь С.А., Пєнти І.В.,

з участю секретаря: Сацюк Г.О.

апелянтки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 24 грудня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Ярмолинецької селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення сесії, визнання свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу недійсними.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

в с т а н о в и л а :

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась із позовом і в обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона, будучи власником житлового будинку №8 по вул. Кірова в смт. Ярмолинці в січні 2014 року дізналась, що в цьому будинку зареєстрована відповідачка та члени її сімї. Під час ознайомлення з матеріалами інвентаризаційної справи позивачці стало відомо про існування свідоцтва про право особистої власності на вказаний будинок, що виданий на імя ОСОБА_5 Ярмолинецькою селищною радою 28.12.1978р. на підставі рішення виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради №97 від 14.09.1978р. та договору купівлі-продажу ? частини даного будинку, що укладений між ОСОБА_5 та відповідачкою 11.11.1980р. Позивачка зазначала, що на час укладення договору купівлі-продажу будинок мав статус колгоспного двору, членами якого були її бабуся ОСОБА_5, її мати ОСОБА_6 та сама позивачка, проте відчуження ? частини будинку було здійснено одноособово ОСОБА_5 без згоди інших членів колгоспного двору. Тому, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради народних депутатів №97 від 14 вересня 1978 року; визнати недійсними свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, що видане виконавчим комітетом Ярмолинецької селищної ради народних депутатів 28.12.1978р. на імя ОСОБА_5 та договір купівлі-продажу ? частини будинку №8 по вул. Кірова в смт. Ярмолинці, що укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 11 листопада 1980 року.

Рішенням Ярмолинецького районного суду від 24 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 вважає рішення незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянтка вказує, що висновок суду про те, що на момент укладення договору купівлі-продажу за адресою вул. Кірова, 8 існувало два будинки є безпідставним, оскільки в справі відсутні будь-які докази знесення будинку чи зміни нумерації. Суд не звернув уваги на те, що правовстановлюючий документ, на підставі якого укладено спірний договір, не підписаний відповідною посадовою особою та не скріплений печаткою, а також дійшов помилкового висновку про те, що у 1980 році суспільна група господарства будинку №8 по вул. Кірова в смт. Ярмолинці не була колгоспним двором. Крім того, апелянтка зазначає, що її бабуся не могла укласти даний договір через свою не писемність, на підтвердження чого вона надала копію заповіту, проте належної правової оцінки цьому факту судом не надано.

Апелянтка та її представник апеляційну скаргу підтримали і просять її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник апеляційну скаргу не визнали і просять її відхилити.

Представник Ярмолинецької селищної ради до суду не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час слухання справи повідомлений належним чином.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 307 і ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції правильно встановив і виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 є власником будинку № 8 по вул. Кірова в смт. Ярмолинці, а відповідачка ОСОБА_3 є власником будинку № 8а по вул. Кірова в смт. Ярмолинці. Житловий будинок № 8 по вул. Кірова в смт. Ярмолинці належав матері позивачки ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право особистої власності від 14.03.1975 року, а саме: глиновалькований житловий будинок А-1, житловою площею 59,5 кв.м., цегляний сарай Б, деревяна вбиральня В.

Суд першої інстанції правильно встановив, що станом на час отримання ОСОБА_5 спірного свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 28.12.1978 року та на час укладення спірного договору купівлі-продажу ? частини будинку №8 по вул. Кірова в смт. Ярмолинці 11.11.1980 року за зазначеною адресою був розташований також глиновалькований житловий будинок, критий черепицею, загальною площею 29,8 кв.м. з надвірними будівлями, на який і видано 28.12.1978 року ОСОБА_5 свідоцтво про право особистої власності та який був предметом спірного договору купівлі-продажу. А на час отримання позивачкою ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.07.2003 року та на час звернення її до суду будинок № 8 по вул. Кірова, на ? якого ОСОБА_5 видано спірне свідоцтво, не існував і не існує на даний час.

Суд першої інстанції також виходив з того, що будинок по вул. Кірова, 8 в смт. Ярмолинці, ? частина якого була предметом спірного договору купівлі-продажу від 11.11.1980 року станом на 15 квітня 1991 року не зберігся, а позивачкою не надано доказів того, що суспільна група господарства № 8 по вул. Кірова була колгоспним двором і, що відповідачка з членами своєї сім»ї зареєстрована за адресою будинковолодіння, власником якого вона є. Оскільки ОСОБА_1 не надано доказів того, що її право порушене, не визнається або оспорюється відповідачами, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено, що кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Положеннями ч.2 ст. 123 ЦК УРСР (у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин) визначено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності роз»яснино, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватись нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, що затверджені постановою Держкомстату СРСР від 12.05.1985 року № 5-24/26 та Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, що затверджені постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року № 69 суспільна група господарства визначається залежно від роду занять голови господарства (сімї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.07.2003 року та інформаційної довідки з державного реєстру речових прав від 18.12.2014 року ОСОБА_1 є власником будинку № 8 по вул. Кірова в смт. Ярмолинці. А ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право особистої власності від 19.06.1985 року та витягу з державного реєстру речових прав від 18.12.2014 року є власником будинку № 8а по вул. Кірова в смт. Ярмолинці.

Згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14.03.1975 року, що видано на підставі рішення виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради від 20.02.1975 року № 28 будинок № 8 по вул. Кірова в смт. Ярмолинці належав матері позивачки ОСОБА_6

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.07.2003 року, що видане ОСОБА_1 та відповідно до матеріалів інвентарної справи №1687 вбачається, що по вул. Кірова, 8 розташовано житловий будинок з надвірними будівлями, а саме: глиновалькований житловий будинок А-1, розмір житлової площі 59,5 кв.м., цегляний сарай Б, деревяна вбиральня В.

Згідно договору купівлі-продажу від 11.11.1980 року ОСОБА_5 продала, а відповідачка ОСОБА_3 придбала ? частину глиновалькованого, критого черепицею житлового будинку загальною площею 29,8 кв.м. з належною частиною надвірних будівель по вул. Кірова, 8 в смт. Ярмолинці, що розташовані на присадибній земельній ділянці присадибних земель колгоспу ім. Мічуріна смт. Ярмолинці, яка належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 28.12.1978 року, що видано на підставі рішення виконавчого комітету Ярмолинецької селищної ради від 14.09.1978 року №97. Відміткою, вчиненою 06.02.1985р. на вказаному договорі купівлі-продажу зазначено, що погашено в зв»язку з переобладнанням під сарай.

Відповідно до висновку за матеріалами перевірки по зверненню ОСОБА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доводи апеляційної скарги те, що судом не в повній мірі з»ясовані обставини, що мають значення для справи щодо прийняття рішення виконкому Ярмольнецької селищної ради № 97 від 14.09.1978р. та видачі 28.12.1978 року на його основі свідоцтва про право власності на ім»я ОСОБА_5 на будинок № 8 по вул. Кірова при існуючому вже рішенні виконкому Ярмолинецької селищної ради та свідоцтві про право власності ОСОБА_6 від 14.03.1975 року на зазначене будинковолодіння є такими, що не заслуговують на увагу виходячи із слідуючого.

Так, як вбачається із матеріалів інвентарної справи № 927 від 21.08.1960 року на домоволодіння по вул. Кірова, 8А , а саме: викопіровки із схематичного плану станом на 02.09.1960 року користувачами земельної ділянки № 8 по вул. Кірова були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Свідоцтвом про право особистої власності на будівництво від 27.08.1960 року підтверджується, що ? частини будинковолодіння по вул. Кірова, 8 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_9 Вказана частина будинковолодіння зареєстроване за ОСОБА_9 в Кам»янець Подільському БТІ 08.09.1960р. в реєстровій книзі № 6 за № 684. Як вбачається із довідки характеристики Хмельницького обласного БТІ №35 від 15.08.1978 року власниками домоволодіння № 8 по вул. Кірова були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по ? частині. Спірним рішенням виконкому Ярмолинецької селищної ради №97 від 14.09.1978 року визнано право власності ОСОБА_5 за колгоспним двором №8 по вул. Кірова в зв»язку із смертю її чоловіка ОСОБА_9 та 28.12.1978 року видано відповідне свідоцтво про право особистої власності і 28.12.1978 року ? частина відповідного будинку зареєстрована в Хмельницькому обласному БТІ на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_5 в реєстровій книзі № 6 за № 684. Також 28.12.1978 року на свідоцтві про право особистої власності на будівництво від 27.08.1960 року здійснена відповідна відмітка щодо погашення в зв»язку із смертю голови колгоспного двору. І 11.11.1980 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі продажу ? частини глиновалькованого, критого черепицею житлового будинку загальною площею 29,8 кв.м. з належною частиною надвірних будівель по вул. Кірова, 8 в смт. Ярмолинці, що розташовані на присадибній земельній ділянці присадибних земель колгоспу ім. Мічуріна смт. Ярмолинці. І право власності ОСОБА_3 на ? частину вказаного домоволодіння зареєстрована в Хмельницькому обласному БТІ 17.11.1980 р. в реєстровій книзі № 6 за № 684.

Разом з тим, як вбачається із інвентарної справи №1687 на домоволодіння по вул. Кірова, 8/1, а саме: поетажного плану на будівництво станом на 09.01.1975 року та журналу внутрішніх обмірів і підрахунків площ приміщень за адресою по вул. Кірова 8/1 є житловий будинок 1960 року забудови загальною площею 85,3 кв.м. та житловою 59,5 кв.м. І рішенням виконкому Ярмолинецької селищної ради № 28 від 20.02.1975 року визнано право власності ОСОБА_6 на домоволодіння по вул. Кірова, 8 та 14.05.1975 року останній видано свідоцтво про право особистої власності на цілий житловий будинок № 8 по вул. Кірова. Вказане право ОСОБА_6 14.05.1975 року зареєстроване в Хмельницькому обласному БТІ за № 1418. 25.07.2003 року позивачка набула у власність на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом глиновалькований житловий будинок № 8 по вул. Кірова в смт. Ярмолинці житловою площею 59,5кв.м.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спадкоємицею майна якої є позивачка, видано правовстановлюючі документи на різні житлові будинки і наявність рішення виконкому Ярмолинецької селищної ради № 28 від 20.20.1975 року та свідоцтва про право власності ОСОБА_6 на житловий будинок від 14.05.1975 року не є підставою для визнання недійсним і скасування рішення виконкому Ярмолинецької селищної ради № 97 від 14.09.1978 року та свідоцтва про право особистої власності ОСОБА_5 від 28.12.1978 року.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції невірно оцінено: правовстановлюючий документ ОСОБА_5 на ? частину житлового будинку, копію заповіту ОСОБА_5 від 14.08.1980 року, матеріали інвентарної справи № 927, записи в погосподарських книгах та довідку Ярмолинецької селищної ради № 66 від 27.01.2014 року і не вірно дано оцінку статусу об»єкта продажу за спірним договором від 11.11.1980 року є безпідставними, адже суд першої інстанції у відповідності із вимогами ст. 212 ЦПК України надав оцінку усім доказам, що були надані учасниками процесу та результати оцінки відобразив у оскаржуваному рішенні. І ці доводи апеляції зводяться до незгоди апелянта з їх оцінкою.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ярмолинецького районного суду від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Справа: №22ц/792/286/15

Доповідач Корніюк А.П. Категорія: 59