Справа № 629/314/15-ц
Номер провадження 2/629/371/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Торенко Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду міста Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третьої особи органу опіки та піклування Лозівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання батьківства, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, третіх осіб: ОСОБА_3, органу опіки та піклування Лозівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання батьківства, посилаючись на те, що син ОСОБА_4 та онук ОСОБА_1 відповідачі по справі ОСОБА_2 знаходився в фактично-шлюбних відносинах з ОСОБА_3 з вересня 2012 року по 30 січня 2013 року. 21 вересня 2013 року у них народилася донька ОСОБА_5, але в свідоцтві про народження відомості про батька були записані зі слів матері. Відповідач по справі є біологічним батьком дитини, на даний час він мешкає разом з донькою, піклується про її стан та матеріально забезпечує. В звязку з чим просять визнати ОСОБА_2 батьком малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

06 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 уточнив позовну заяву та просив визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести в актовому записі № 13 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчиненому виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим 11 жовтня 2013 року зміни, а саме: в графу відомості про батька, вказати „Батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 14, змінивши прізвище дитини відповідно з Юрченко на Петренко, дату народження, імя та по батькові дитини залишити без змін.

Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні уточненої позовної заяви, пояснив, що відповідачі по справі ОСОБА_2 знаходився в фактично-шлюбних відносинах з ОСОБА_3 з вересня 2012 року по 30 січня 2013 року. 21 вересня 2013 року у них народилася донька ОСОБА_5, але в свідоцтві про народження відомості про батька були записані зі слів матері. Відповідач по справі є біологічним батьком дитини, на даний час він мешкає разом з донькою, піклується про її стан та матеріально забезпечує.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснивши, що він з вересня 2012 року перебував у фактично-шлюбних відносинах з відповідачем по справі ОСОБА_3. З вересня 2012 року та по 30 січня 2013 року вони проживали разом за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 4, б. 36, кв. 162. В грудні 2012 року ОСОБА_6 завагітніла, він був дуже задоволений даною звісткою, але 30 січня 2013 року він був засуджений Лозівським міськрайонним судом Харківської області за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та його піддано покаранню у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. Коли він знаходиться в місцях позбавлення волі ОСОБА_3 проживала разом з його матірю, в цей період часу приїздила до нього, він дуже хвилювався за неї та за дитину. В травні 2013 року ОСОБА_3 поїхала до АРК, оскільки вона там зареєстрована та більш не повернулася. 21 вересня 2013 року ОСОБА_3 народила доньку ОСОБА_5 та після її народження приїхала до м. Лозова, Харківської області де і мешкала до квітня 2014 року, а потім вона залишила дитину та поїхала знов до АРК та більш так і не повернулася. На даний час він займається вихованням доньки, піклується про неї, але в свідоцтві про її народження відомості про батька записані зі слів матері, що унеможливлює визначити правовий статус дитини та можливості в подальшому опікуватися нею.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення щодо її виклику в судове засідання на офіційній сторінці Лозівського міськрайонного суду Харківської області веб-порталу «Судова влада України», причину неявки суду не повідомила. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у її відсутності та постановити рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Лозівської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення уточненої позовної заяви та просила її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Верховний Суд України за результатами розгляду справи № 6-20цс15 зробив правовий висновок про те, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

У відповідності до ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини.Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 135 СК України передбачено, що в разі народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, зокрема, якщо дитина народжена матірю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства за рішенням суду є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Згідно з ч. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_2 перебував у фактично-шлюбних відносинах з ОСОБА_3 Дані відносини між ними припинилися в січні 2013 року. Від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого являється позивач по справі.

Згідно ст. 135 Сімейного Кодексу України при народженні у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

При реєстрації народження дитини ОСОБА_2 не подавав в орган РАЦС заяву про реєстрацію батьківства, спільної заяви батьків дитини про визнання батьківства до органу РАЦС не надавались. Протягом всього часу вагітності відповідач ОСОБА_2 надавав матеріальну допомогу. На даний час відповідач ОСОБА_2 виховує разом з позивачем по справі ОСОБА_1 неповнолітню доньку, піклується про неї, забезпечує її всім необхідним.

На підставі вищевикладеного, необхідно зазначити, що п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів", зазначено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання не зявлялася, жодних доказів, що спростовують або підтверджують позовні вимоги, суду не представила.

З пояснень свідків, наданих в судовому засіданні, вбачається, що мати дитини ОСОБА_3 в шлюбі з ОСОБА_2 не перебувала, але тривалий час зустрічалися, вели спільно домашнє господарство, мали спільний бюджет, планували подальше спільне життя, бажали народження спільної дитини. На даний час відповідач ОСОБА_2 дбає про дитину, опікується нею та займається її вихованням. А мати дитини, відповідач по справі ОСОБА_6 в квітні 2014 року поїхав до АРК, та з того часу не повернулася.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх пояснення обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Згідно з п.1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної ОСОБА_1 України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 вказаної Конвенції ООН про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 вказаної Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається з матеріалів справи батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є відповідач по справі ОСОБА_2. Даний факт не оспорюється та визнається сторонами по справі, а тому відповідач має право відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України звернутися до суду з позовом про визнання батьківства.

Виходячи з викладеного, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню та вважає що визнання ОСОБА_2 батьком малолітньої дитини, буде сприяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст. 128 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів", суд, -

в и р і ш и в :

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5 Крим.

Зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Лозівському району реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції у Харківській області в актовому записі № 13 про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчиненому виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим 11 жовтня 2013 року, внести зміни, а саме: в графу відомості про батька, вказати „Батько ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 14, змінивши прізвище дитини відповідно з Юрченко на Петренко, дату народження, імя та по батькові дитини залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.А. Смірнова