Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Є.у № 330/270/15-ц
№ провадження
22-ц/778/3199/15 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.А.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Сапун О.А.,

Савченко О.В.,

при секретарі Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, встановлених договором між батьками про сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_4. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, встановлених договором між батьками про сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позивач зазначав, що 15 квітня 2014 року рішенням Якимівського районного суду Запорізької області по справі №330/677/14-ц було розірвано шлюб, зареєстрований між ним та ОСОБА_3 у Радивонівській сільській раді Якимівського району Запорізької області 16 вересня 1995 року, актовий запис № 12. Він та відповідач мають трьох спільних неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Після розірвання шлюбу він добровільно прийняв на себе зобов'язання щодо сплати аліментів на утримання дітей, уклав з ОСОБА_3 договір про сплату аліментів на утримання дітей, який 13 березня 2014 року був посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Бєдновою Н.В. ( зареєстрований в реєстрі за №302 ).

На час укладення договору їх спільні діти проживали разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. ОСОБА_3 ніде на працювала та не мала змоги утримувати дітей, тому, укладаючи договір, він виходив не з встановлених чинним законодавством України розмірів сплати аліментів згідно Сімейного кодексу України, а з щирого бажання більше допомогти належному утриманню, розвитку, оздоровленню освіті та подальшому становленню дітей.

З дати підписання договору він у повному обсязі та належним чином виконє свої зобов'язання щодо сплати аліментів.

На теперішній час суттєво змінилися обставини, які передували підписанню договору. Їх син ОСОБА_5 навчається в КЗ ЛОР «Львівське училище фізичної культури» на денній формі навчання, проживає у гуртожитку у АДРЕСА_2 Син знаходиться на неповному держаному забезпеченні, що виражається у безоплатному навчанні, харчуванні та проживанні у гуртожитку, стипендія не нараховується та не виплачується. Їх син ОСОБА_6 з 1 вересня 2014 року навчається в Харківському державному вищому училищі фізичної культури №1 в 8-А класі на відділені вільної боротьби, знаходиться не на повному державному забезпеченні, що виражається у безоплатному навчанні, харчуванні та проживанні у гуртожитку АДРЕСА_3, стипендія не нараховується та не виплачується. Також на час укладення договору про сплату аліментів на дітей курс долара США по відношенню до національної валюти - гривні становив за 100 доларів США - 1095 гривень 46 копійок, станом на 12 лютого 2015 року курс долара США по відношенню до гривні становить за 100,00 доларів США - 2555,8067 гривень, тобто менше ніж за рік долар США подорожчав більше ніж у два рази. При укладені договору він не міг цього передбачити.

Оскільки ОСОБА_3 добровільно відмовляється внести зміни до договору, тому він змушений звернутися до суду з метою зменшення розміру аліментів шляхом внесення змін до договору про сплату аліментів на утримання дітей який укладено 13 березня 2014 року. Так як сини ОСОБА_5, ОСОБА_6 даний час навчаються в спеціалізованих навчальних закладах і їх проживання та харчування повністю забезпечено державою, вважає, що зниження розміру аліментів до мінімального їх розміру - до 385 грн. 80 коп. ( дорівнює 30 відсоткам від прожиткового мінімуму ) буде цілком виправданим. Також вважає, що доцільним буде і зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 до розміру 1500 грн.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, встановлений договором між батьками про

сплату аліментів на утримання дітей, який був укладений 13 березня 2014 року

між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області 13 березня 2014 року, шляхом встановлення аліментів у твердій грошовій сумі на користь ОСОБА_3 на утримання: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1286 грн. щомісячно, на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1286 грн. щомісячно, на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1500 грн. щомісячно.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, наданим доказам, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_3, її представника, заперечення ОСОБА_4, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_4 на теперішній час має скрутне матеріальне становище, а сини ОСОБА_5, ОСОБА_6 з матір'ю не проживають, навчаються у спортивних навчальних закладах, де безоплатно навчаються, харчуються та проживають у гуртожитках.

З вказаними висновками не можна погодитися, оскільки вони не повністю відповідають наявним у справі документам, суперечать нормам матеріального та процесуального права.

Судом з'ясовано, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1995 року, мають трьох дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а. с. 5-8,13-14,16-17 ).

На підставі рішення Якимівського районного суду Запорізької області було задоволено позов ОСОБА_4, розірвано шлюб, зареєстрований між ним та ОСОБА_3 ( а. с. 11 ). Діти залишилися проживати з матір'ю.

Статтями 180,189 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

13 березня 2014 року між сторонами був укладений договір про сплату аліментів на утримання дітей, який посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області. За умовами пункту 3 договору аліменти ОСОБА_4 сплачуються щомісяця у розмірі за домовленістю сторін і складають за квітень, травень 2014 року по 1 000 грн. на кожну дитину, в з 01 червня 2014 року - по 1 500 грн. на кожну дитину. За домовленістю сторін встановлено, що щомісячний розмір аліментів буде еквівалентний 150 доларам США на кожну дитину по курсу НБУ України на день оплати. При цьому якщо курс долара США буде змінюватися НБУ України, батько дітей зобов'язався сплачувати аліменти в гривнях, еквівалентно 150 доларів США. Також пунктом 8 Договору передбачалося, що окрім суми аліментів, визначених пунктом 3, Платник зобов'язався брати участь у додаткових витратах на дітей - на лікування, на одяг і взуття, на участь у спортивних змаганнях, не літній відпочинок ( а. с.9 ).

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

13 лютого 2015 року ОСОБА_4 подав до суду позов про зменшення розміру аліментів. Посилався на те, що на теперішній час ОСОБА_3 працевлаштувалася, тому може брати участь у матеріальному забезпеченні дітей. Сини з матір'ю не проживають, навчаються у спеціалізованих спортивних навчальних закладах, харчуються, проживають у гуртожитках безплатно. Також зазначав, що з моменту укладання договору про сплату аліментів курс долара США по відношенню до гривні значно зріс, чого він не міг передбачили при підписанні угоди. З урахуванням викладеного, просив зменшити розмір аліментів, встановлених договором від 13 березня 2014 року, шляхом встановлення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання синів по 385 грн. 80 коп. на кожного на місяць, на утримання доньки по 1 500 грн. на місяць.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що ході розгляду спору ОСОБА_4 підстави та обґрунтування позову не змінював ( а. с. 1-4,21-23 ).

Незважаючи на викладене, суд першої інстанції як на підставу для задоволення позову послався у рішенні на скрутне матеріальне становище позивача, хоча з цих підстав позов не заявлявся і докази з цього приводу в матеріалах справи відсутні.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 зазначала, що при розлученні і поділі спільного майна з позивачем вона погодилася залишити останньому всю нерухомість лише в обмін на викладені у договорі про оплату аліментів умови.

Відповідно до рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 18 березня 2014 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про поділ спільного сумісного майна подружжя було задоволено. За ОСОБА_4 визнано право власності на продовольчій магазин «ІНФОРМАЦІЯ_4» по АДРЕСА_4; на магазин НОМЕР_1 по АДРЕСА_5; на земельну ділянку площею 987,96 кв. м для обслуговування магазину НОМЕР_1; на магазин НОМЕР_2 по АДРЕСА_6; на земельну ділянку площею 83,86 кв. м для обслуговування магазину НОМЕР_2; на нежитлове приміщення, магазин НОМЕР_3 по АДРЕСА_7; на диско-бар по АДРЕСА_8; на досудовий спортивний центр по АДРЕСА_9; на магазин по АДРЕСА_10; на магазин НОМЕР_4 по АДРЕСА_11; на земельну ділянку площею 0,01 га ( 102,23 кв. м ) для обслуговування магазину НОМЕР_4 по АДРЕСА_11; на автомобіль марки ЗАЗ державний номер НОМЕР_5; на автомобіль марки ГАЗ державний номер НОМЕР_6. За ОСОБА_3 визнано право власності на капітальний гараж по АДРЕСА_12 ( а. с.26 ).

Вказане майно є в наявності і використовується позивачем у підприємницькій діяльності.

З довідок, які містяться на аркушах справи 45,46, вбачається, що ОСОБА_3 з 24 вересня 2014 року зареєстрована у Якимівському районному центрі зайнято сі як безробітна і у продовж серпня 2014 року - січня 2015 року отримала дохід на загальну суму 942 грн. 35 коп.

У судове засіданні апеляційного суду відповідачка надала довідку, що з 01 квітня 2015 року вона працевлаштувалася до Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» листоношею, упродовж трьох місяців вона отримала заробітну плату на загальну суму 3 518 грн. 36 коп.

Також з'ясовано, що на теперішній час діти проживають разом з матір'ю, перебувають на її утриманні.

Разом з тим, будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили, що після 13 березня 2014 року відбулися зміни матеріального або сімейного стану позивача і ці зміни унеможливили виконання ним укладеного з ОСОБА_3 договору по сплаті аліментів на утримання дітей, ОСОБА_4 не надано.

Сама по собі обставина, що на теперішній час змінився курс долара США стосовно національної валюти, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, які зобов'язався платити ОСОБА_4, оскільки ним не доведено, що він не може платити аліменти у визначеному договором розмірі.

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовані норми матеріального права, рішення суду відповідно до вимог статті 309 ЦПК України підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, встановлених договором між батьками про сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: