Ухвала

іменем україни

30 червня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 червня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 27 серпня 2013 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» були укладені договори банківського вкладу № SAMDN5783 на суму 23 650 доларів США строком на 366 днів і виплатою 8 % річних на суму вкладу та № SAMDN5215 на суму 8 990 грн 78 коп. строком на 366 днів та виплатою 18 % річних на суму вкладу.

27 серпня 2014 року вона надіслала на адресу відповідача письмову вимогу виплати усіх грошових коштів за зазначеними договорами, яка була залишена без задоволення.

Враховуючи те, що грошові кошти їй не були виплачені, просила стягнути на її користь з ПАТ КБ «ПриватБанк» суми вкладу за указаними договорами разом із нарахованими відсотками, 3 % річних за прострочення виконання зобов'язань та інфляційними витратами.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 червня 2015 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_2

Стягнути із ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за договором банківського вкладу № SAMDN5783 від 27 серпня 2013 року 26 618,68 доларів США, із яких: 23 650 доларів США - сума вкладу за договором; 2 180,05 доларів США - сума процентів за договором; 102,78 доларів США - пені; 685,85 доларів США - інфляційних витрат.

Стягнуто із ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за договором банківського вкладу № SAMDN5215 від 27 серпня 2013 року 11 136 грн 47 коп., з яких: 8 990 грн 78 коп. - сума вкладу за договором; 1 845 грн 89 коп. - сума процентів за договором; 39 грн 07 коп. - пені; 260 грн 73 коп. - інфляційних витрат.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішення суду апеляційної інстанції.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого не вбачається.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд, застосувавши положення ст. ст. 95, 525, 527, 629, 1058, 1060 ЦК України, норми ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», ЗУ «Про банки і банківську діяльність», на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, виходив із того, що відповідно до договорів банківських вкладів банк зобов'язаний видати вклади на вимогу позивача.

Із матеріалів касаційного провадження убачається, що договори про банківські вклади були укладені між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», як юридичною особою.

Згідно із ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до ст. 58 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банк відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном відповідно до законодавства.

П. 5 Постанови Правління Національного Банку України від 6 травня 2014 року № 260 «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» передбачено, що банки зобов'язані припинити діяльність відокремлених підрозділів банків, розташованих на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, та протягом місяця з дня набрання чинності цією постановою забезпечити закриття таких відокремлених підрозділів.

За таких обставин, доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» про те, що банківські вклади ОСОБА_2 повинен виплатити АНО «Фонд захисту вкладників», не заслуговують на увагу з огляду на вищезазначені норми.

Інші доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договорами банківських вкладів.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Журавель