У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Леванчук А.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від

17 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання довіреності нікчемною та застосування наслідків недійсності правочину,

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до

ОСОБА_3 про визнання довіреності нікчемною та застосування наслідків недійсності правочину, посилаючись на те, що з 1966 року по 1991 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 За час шлюбу ними було набуто наступне майно: квартира АДРЕСА_1 у

м. Києві. Позивач зазначав, що він є власником Ѕ частини кооперативної квартири АДРЕСА_2, а ОСОБА_3 власником іншої Ѕ частини вищевказаної квартири. За довіреністю від 8 квітня 2006 року ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_4 на вчинення будь-яких дій зі спільною квартирою. Позивач вважав, що оскільки він не надав нотаріального посвідченого письмового дозволу відповідачу на вчинення будь-яких дій зі спільною квартирою, тому вона не мала права видавати довіреності без його дозволу. У зв'язку з цим позивач просив визнати нікчемною довіреність від 8 квітня 2006 року, посвідчену приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу

ОСОБА_5 за реєстром № 626 та застосувати наслідки недійсності правочину за договором дарування ВСР № 935228 від 11 квітня 2006 року.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 17 березня

2015 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2

16 квітня 2015 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2015 року, тобто з пропущенням, передбаченого ст. 325 ЦПК України, строку на касаційне оскарження. У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, пропущеного з поважних причин.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Перевіривши причини пропуску строку на касаційне оскарження, вважаю за необхідне поновити цей строк, погодившись із заявником про поважність причин його пропуску.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_2 порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, із ухваленням у справі нового рішення.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 з підстав недоведеності та необґрунтованості заявлених ним позовних вимог.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

У зв'язку з цим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого

2015 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 17 березня 2015 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання довіреності нікчемною та застосування наслідків недійсності правочину.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ: А.О. Леванчук