АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/6513/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Сушко Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Невідомої Т.В.

при секретарі - Осауленко О.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра»» звернулось до суду із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 3 вересня 2008 року між ним та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 792 032,10 грн зі сплатою 20,29 % річних строком до 3 вересня 2028 року. У забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору цього ж дня між банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладені окремі договори поруки. ОСОБА_1 свої зобов'язання за зазначеним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка складається із: заборгованості за основним договором у сумі 7890 081, 23 грн, заборгованості зі сплати процентів у сумі 579 484,59 грн, пені - 92 342,94 грн, штрафу - 79 203, 21 грн та 45 983, 32 грн - суми індексації за період прострочення платежів, яку банк просив стягнути у солідарному порядку з відповідачів.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2013 року позов задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 3 вересня 2008 року у сумі 1 687 095,30 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому зазначила, що рішення суду ухвалено за відсутності доказів про належне повідомлення її про час, місце розгляду справи та на підставі невірного розрахунку заборгованості за кредитним договором.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з'явилися, про розгляд справи повідомлені за законом належно, причини неявки не повідомили, заяв про відкладення справи не подавали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позичальник не виконує умови кредитного договору щодо своєчасного повернення суми отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, що є підставою для дострокового стягнення з відповідачів у солідарному порядку суми заборгованості за кредитним договором.

Такі висновки суду ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених судом, і відповідають вимогам закону.

Судом встановлено, що 3 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 792 032,10 грн зі сплатою 20,29 % річних строком до 3 вересня 2028 року.

У забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору цього ж дня між банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладені окремі договори поруки, відповідно до яких останні поручились перед позивачем за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором.

Зобов'язання за вказаним договором боржник належним чином не виконував й допустив заборгованість, яка складається із: заборгованості за основним договором у сумі 7890 081, 23 грн, заборгованості зі сплати процентів у сумі 579 484,59 грн, пені - 92 342,94 грн, штрафу - 79 203, 21 грн та 45 983, 32 грн - суми індексації за період прострочення платежів.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідачів надіслано листи вимоги від 9 квітня 2013 року про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, однак дані листи залишені відповідачами без відповідного реагування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Частиною 1 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував.

Виходячи з наявних у матеріалах справи письмових доказів, висновки суду першої інстанції щодо порушення відповідачем умов кредитного договору, наявності підстав для дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 1 687 095,30 грн, що зазначена позивачем, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції розглянуто справу за відсутності доказів про належне повідомлення ОСОБА_2 про час, місце розгляду справи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про направлення на адресу ОСОБА_2 судової повістки про час, місце розгляду справи за вказаною нею адресою у договорі поруки від 3 вересня 2008 року, а саме: АДРЕСА_1, яка повернута до суду першої інстанції у зв'язку з закінченням терміну зберігання, хоча відповідно до п. 2.5 договору поруки ОСОБА_2 зобов'язана була повідомляти кредитора про зміну місця свого проживання.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 12 вересня 2013 року ОСОБА_2 оскаржено в апеляційному порядку ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 травня 2013 року про відкриття провадження у справі, що свідчить, що остання достовірно знала про знаходження даної цивільної справи в провадженні суду, що не виключало можливості її участі у справі як особисто так і через представника.

Доводи апеляційної скарги про невірний розрахунок заборгованості за кредитним договором колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки заявником не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаної обставини та спростування правильності розрахунків.

Інші доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність зроблених в рішенні висновків фактичним обставинам справи на правильність висновків суду в оскаржу вальній частині не впливають та їх не спростовують.

Судом першої інстанції на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та вірно застосовано норми матеріального права.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді