ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5122/14-ц
Провадження № 2/362/267/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Орди О.О.,

при секретарі Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Васильківської районної державної адміністрації, про примусове виселення з житлового приміщення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить виселити відповідачів з житлового будинку, що є предметом іпотеки та знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Крушинка, вул. Вишнева,16.

В обґрунтування вимог позову позивач зазначає, що 24.01.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №047-2008-072, відповідно до умов якого ОСОБА_6 отримала у позивача кредит у сумі 200 000 доларів США зі строком користування до 10.01.2028 року та сплатою 13,45% річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_7 24.01.2008 року було укладено договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавці передали позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок площею 447,3 кв.м., що належить ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Крушинка, вул. Вишнева,16; земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 і ОСОБА_7 в рівних долях, на якій розташований спірний житловий будинок та яка знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Крушинка, вул. Вишнева,16.

У звязку з невиконанням ОСОБА_6 своїх зобовязань за кредитним договором позивач змушений був звернутись за захистом своїх прав до суду. Рішенням Васильківського міськрайонного суду від 09.04.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 047-2008-072 від 24.01.2008 року було звернуто стягнення на вищевказані предмети іпотеки шляхом їх реалізації з прилюдних торгів за ціною, визначеною на час виконання рішення суду.

За даними Крушинської сільської ради в спірному будинку зареєстрованими значаться відповідачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. 28.07.2014 року позивачем було направлено відповідачам вимогу про добровільне звільнення житлового приміщення.

Позивач, посилаючись на те, що малолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 були зареєстровані в спірному будинку після укладення договору іпотеки, письмова вимога про добровільне виселення у встановлений строк не виконана та не узгоджено інший строк добровільного виконання, просив суд виселити відповідачів за рішенням суду.

Ухвалою суду від 17.04.2015 року, в якості третьої особи залучено Службу у справах дітей та сімї Васильківської районної державної адміністрації Київської області ( а.с.77).

Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, вимоги позові підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує( а.с.94)

Відповідач ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_5А та ОСОБА_4А та її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні вимоги позову не визнали та заперечували щодо їх задоволення в звязку з тим, що згідно ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на переданий в іпотеку житловий будинок є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів його сімї. Оскільки відповідачі зокрема ОСОБА_9Б є наймачем а інші членами його сімї то підстав для виселення відповідачів не має а отже не має і підстав для задоволення позову.

Представник Служби у справах дітей та сімї Васильківської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не зявився, надавши листа, в якому просить проводити розгляд справи без його участі, під час вирішення справи по суті покладається на думку суду в інтересах малолітніх дітей ( а.с.98).

Суд, заслухавши пояснення відповідача та її представника дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом достовірно встановлено, що 24.01.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №047-2008-072 (надалі- Договір), відповідно до умов якого ОСОБА_6 отримала у позивача кредит у сумі 200 000 доларів США зі строком користування до 10.01.2028 року та сплатою 13,45% річних за користування кредитом(а.с.6-16).

Відповідності до положень 1.3. Договору кредит було надано на споживчі потреби.

24.01.2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» та ОСОБА_1, ОСОБА_7 було укладено договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавці передали Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок площею 447,3 кв.м., що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 11 січня 2008 року та знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Крушинка, вул. Вишнева,16; земельну ділянку площею 0,2499 га, яка належить ОСОБА_1 і ОСОБА_7 в рівних долях, та яка знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Крушинка, вул. Вишнева,16 (а.с.17-22).

У відповідності до положень витягу із статуту ПАТ «Універсал Банк» Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» (а.с.33).

Факт належності спірного будинку № 16 за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Крушинка, вул. Вишнева саме ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 11.01.2008 року (а.с.23).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09.04.2013 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 047-2008-072 від 24.01.2008 року в сумі 234.330,85 дол. США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.02.2010 року (курс 8,0025 грн. за 1 дол. США) складає 1.875.232,63 грн., звернуто стягнення на житловий будинок, який належить ОСОБА_1 загальною площею 447,3 кв.м., за адресою Київська обл., Васильківський р-н, с. Крушинка, вул. Вишнева, 16 та земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 і ОСОБА_7 в рівних частках кожному загальною площею 0,2499 га., кадастровий номер :02:025:0030 за адресою Київська область, Васильківський р-н, с. Крушинка, 16 шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів за ціною, визначеною під час виконання рішення суду (а.с.25-29).

Згідно листа Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області № 342/02-12від 11.06.2014 року спірний будинок рахується за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з яким разом проживають та зареєстровані члени його родини: донька - ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, зять ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5; онук ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_6 та онука ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.30).

Факт постійного проживання ОСОБА_2 разом з малолітніми дітьми також стверджується довідкою Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області № 123 від 06.03.2015 року ( а.с.66).

17.06.2014 року на адресу відповідачів банк направляв Вимогу про добровільне звільнення житлового приміщення в якій просив протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги добровільно звільнити житлове приміщення, яке є предметом іпотеки з обовязковим зняттям мешканців зазначеного житла з реєстраційного обліку ( а.с.31,32).

Положеннями ч. 1 ст. 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ч.1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Частина третя статті 109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян.

За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Відтак, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК Української РСР.

Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Аналогічного змісту правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 18.03.2015 року у справі № 6-39цс15.

В силу вимог ч. 1 ст. 360 -7 ЦПК України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Аналізуючи всі обставини справи та враховуючи, що в іпотеку передано житловий будинок № 16 за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Крушинка, вул. Вишнева, який був придбаний не за рахунок отриманих кредитних коштів, банком, з урахуванням того, що банком, не запропоновано відповідачам інше постійне житло, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців із зазначеного будинку.

На підставі вимог ст. 88 ЦПК України суд також не вбачає підстав для стягнення судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9,109 ЖК Української РСР,ст. ст. 39,40 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Васильківської районної державної адміністрації, про примусове виселення з житлового приміщення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення, на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О. Орда