Справа № 591/5690/15-ц
Провадження № 6/591/465/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми в складі :

головуючого судді Кривцової Г.В.

при секретарі Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду з поданням, яке мотивує тим, що в його провадженні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №202/21570/13-ц виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ 08 травня 2013 року про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості в розмірі 47 372, 71 грн.

Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, державний виконавець просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до повного виконання рішення суду.

В судове засідання представник ВДВС СМУЮ не зявився, подав заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує в повному обсязі.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №202/21570/13-ц виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровськ 08 травня 2013 року ОСОБА_2 є боржником ( а.с.4).

Постановою державного виконавця ВДВС СМУЮ від 17 червня 2015 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості в розмірі 47 372,71 грн. (а.с.5).

Але доказів того, що боржнику направлено копію постанови, суду не надано.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Під ухиленням від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, розуміються такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання.

До подання державним виконавцем додано копію постанови від 17 червня 2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. (а.с.6), копію якої направлено до ВДАІ УМВС України в Сумській області.

З наданої ВДАІ УМВС України в Сумській області відповіді від 26 червня 2015 року вбачається, що за боржником ОСОБА_2 транспортних засобів не зареєстровано (а.с.10)

Крім того, до матеріалів подання додано копію рекомендованого листа(на двох аркушах), про направлення на адресу боржника 24 червня 2015 року листа, який 27 липня 2015 року повернувся у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.11-12)

З доданих документів встановлено, що державним виконавцем, під час проведення виконавчих дій, отримано повідомлення, що боржник ОСОБА_2 отримує пенсію в органах ПФУ та працює за трудовими та цивільно-правовими договорами (а.с.8). Доказів звернення державного виконавця до органів ПФУ з метою звернення стягнення чи перевірки наданої інформації суду не надано.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, чи здійснювався державним виконавцем вихід за місцем мешкання боржника, чи встановлювалося місце його фактичного проживання та офіційної реєстрації.

Слід зазначити, що державним виконавцем не надано суду належних доказів на підтвердження самого факту ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання своїх боргових зобовязань, державний виконавець обмежився лише констатацією факту наявності боргу.

Крім того, з подання вбачаться, що державним виконавцем не зясовувались причини невиконання боржником своїх зобовязань, тобто чи невиконання було зумовлене об'єктивними причинами, чи боржник свідомо ухиляється від виконання (має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин).

Також державним виконавцем не надано значимих доказів того, що боржник ОСОБА_2 виїжджає за межі України чи має такий намір, а лише додано до матеріалів подання копію листа стягувача в якій зазначено, що стягувач володіє інформацією про наміри боржника виїхати за межі України (а.с.7).

Однак цей лист не підкріплений ніякими доказами

При цьому без проведення дій, направлених на зясування інформації про місцезнаходження боржника, державний виконавець звернувся до суду із поданням про обмеження боржника у виїзді за межі України.

Всупереч вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., державним виконавцем не надано суду доказів повідомлення боржника про направлення до суду подання про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

За вказаних обставин суд вважає, що подання не підлягає задоволенню в звязку з неповнотою вчинених виконавчих дій, відсутністю доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань, відсутністю відомостей про повідомлення боржника про проведення виконавчих дій.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України», ст.ст. 3, 5 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 209-210, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Повна ухвала складена 10.08.2015 року.

Суддя Г.В.Кривцова