Єдиний унікальний номер 236/1960/15-ц Номер провадження 22-ц/775/554/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2015 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Соломахи Л.І.

суддів Папоян В.В., Біляєвої О.М.

при секретарі Бондарчуку І.Е.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську Донецької області справу за позовом Комунального підприємства «Краснолиманська служба єдиного замовника» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 липня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2015 року позивач - Комунальне підприємство «Краснолиманська служба єдиного замовника» (далі КП «Краснолиманська СЕЗ») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Посилаючись на те, що відповідач мешкає в квартирі, яка розташована в багатоквартирному будинку, утримання якого здійснює позивач, що заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 грудня 2010 року по 01 грудня 2013 року складає 3 010,41 грн., просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми (а.с. 3-4).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 липня 2015 року позовні вимоги КП «Краснолиманська СЕЗ» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Краснолиманська СЕЗ» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 грудня 2010 року по 01 грудня 2013 року в сумі 3 010,41 грн. та три проценти річних від простроченої суми - 121,23 грн., на відшкодування понесених судових витрат - 243,60 грн. (а.с. 47-50).

Не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, відповідач в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що між ним та позивачем відсутня угода про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що позивачем не надано суду доказів про надання йому таких послуг, а тому підстави для задоволення позову відсутні (а.с. 53-54).

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача - КП «Краснолиманська СЕЗ» у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - телефонограмою, яка зареєстрована в журналі відправки телефонограм № 1 Апеляційного суду Донецької області 25 серпня 2015 року за № 578 (а.с. 62). Позивач надіслав заяву про розгляд справи у відсутність його представника (а.с. 65).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

При розгляді справи суд першої інстанції встановив, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори 20 листопада 2001 року (а.с. 39).

Довідкою КП «Краснолиманська СЕЗ» підтверджується, що відповідач мешкає в квартирі разом з членами його сім'ї: дружина ОСОБА_2, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Будинок АДРЕСА_1 в м. Красний Лиман перебуває на балансі КП «Краснолиманська СЕЗ», що підтверджується актом приймання-передачі житлового фонду від 3 лютого 2003 року (а.с. 40-42) та довідкою позивача (а.с. 9). Будинок забезпечений централізованим опаленням та постачанням холодної та гарячої води (а.с.9).

Утримання будинку АДРЕСА_1 в м. Красний Лиман та прибудинкової території здійснює КП «Краснолиманська СЕЗ», що підтверджується рішеннями Краснолиманської міської ради Донецької області від 25 січня 2006 року № 10 (а.с. 14), від 28 липня 2010 року № 242 (а.с. 7), від 13 липня 2012 року № 6/16-1550, згідно яких позивач є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно особового рахунку № НОМЕР_1 заборгованість відповідача за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 грудня 2010 року по 01 грудня 2013 року складає 3 010,41 грн. (а.с. 12).

Задовольняючи позовні вимоги КП «Краснолиманська СЕЗ», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, який є власником квартири, розташованої у багатоквартирному будинку, зобов'язаний сплачувати послуги з утримання будинку та прибудинкової території, проте оплату цих послуг проводив не регулярно, в зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01 грудня 2010 року по 01 грудня 2013 року в сумі 3 010,41 грн., яка підлягає стягненню в примусовому порядку.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 322 ЦПК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ст. 10 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» (з наступними змінами та доповненнями) утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.

Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 (з наступними змінами та доповненнями), власник квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи встановлено, що письмовий договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території між позивачем та відповідачем не укладався.

Проте відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Мешкаючи в багатоквартирному будинку, який обслуговує позивач, а саме, забезпечує належне централізоване опалення, холодне водопостачання та водовідведення, обслуговує внутрішньобудинкові мережі, прибирання прибудинкової території, користуючись цими послугами на протязі тривалого проміжку часу та періодично їх частково сплачуючи, відповідач своїми діями підтвердив наявність між ним та позивачем фактичних договірних правовідносин, внаслідок яких у відповідача виникли щомісячні обов'язки по сплаті фактично отриманих послуг.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги», на який посилається відповідач, дійсно передбачає укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 529 затверджено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Проте відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України «Про житлово-комунальні послуги» такі випадки не передбачені, а тому відсутність письмового договору між КП «Краснолиманська СЕЗ» та відповідачем не позбавляє відповідача обов'язку сплатити фактично отримані ним послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Доводи відповідача про те, що відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг, виключає його обов'язок сплачувати ці послуги, є необґрунтованими.

Доводи відповідача про те, що в спірний період він не сплачував послуги за утримання будинку, в якому розташована належна йому квартира, спростовуються наданими позивачем квитанціями про сплату відповідачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території за січень 2011 року у сумі 91,22 грн., за лютий 2011 року у сумі 91,22 грн., за березень 2011 року у сумі 91,22 грн. (а.с.43). Посилання відповідача на те, що ці квитанції він не заповнював та послуги не сплачував, нічим не підтверджені.

Відповідач визнає, що будинок і безпосередньо його квартира забезпечені централізованим опаленням, холодним водопостачанням та водовідведенням, що внутрішньобудинкові мережі перебувають у задовільному стані.

Щомісячні строки оплати послуг, наданих відповідачу в період з 01 грудня 2010 року по 01 грудня 2013 року сплинули, заборгованість відповідача за цей період згідно особового рахунку складає 3 010,41 грн. (а.с. 12). Згідно особового рахунку зазначена заборгованість виникла внаслідок того, що в цей період послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачем сплачувалися лише в січні-березні 2011 року, в решті місяців оплата не здійснювалася (а.с. 12).

Доводи відповідача про неналежне виконання позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території, не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Будь-яких актів-претензій, які складені відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідачем суду не надано.

Враховуючи, що на час розгляду справи судом першої інстанції заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території відповідачем погашена не була, суд дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду, тому відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 307, ст. 308, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.І. Соломаха

Судді: В.В. Папоян

О.М. Біляєва