Справа № 135/174/15-ц
Провадження у справі № 2/135/93/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

за участі секретаря Марченко О.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ладижин Вінницької області цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує у позовній заяві на те, що 01 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №R0В, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 100 000,00 гривень на термін до 01 листопада 2017 року під 12% річних, а відповідач зобовязався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Крім того, сторонами договору були узгоджені всі істотні умови у тому числі щодо своєчасності та періодичності погашення кредиту, про що відповідач надав свою згоду шляхом підписання кредитного договору. Публічне акціонерного товариства «ВТБ Банк» свої зобовязання за вказаним Договором виконав в повному обсязі надавши кредит у розмірі передбаченому умовами Кредитного договору. Проте, ОСОБА_2 в порушення взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, не внесла своєчасно кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками та іншими витратами за Договором, таким чином, станом на 08 вересня 2015 року за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 104 877,10 грн., яка складається: заборгованість з погашення (повернення) кредиту у сумі неповернутого кредиту в розмірі 89 338,13 грн.; заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 1954,20 грн.; заборгованості по сплаті комісійної винагороди за управління кредитом в сумі 5070,00 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 3559,98 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 1019,07 грн.; заборгованості по пені за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитом нараховану в сумі 2410,26 грн.; заборгованості по сплаті 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 68,41 грн.; заборгованості по сплаті інфляційних втрат за користування коштами Банку, нарахованих в звязку з порушенням зобовязань щодо повернення кредиту в сумі 548,42 грн.; заборгованості по сплаті 3% річних за несвоєчасну сплату процентів в сумі 16,75 грн.; заборгованості по сплаті інфляційних втрат за користування коштами Банку, нарахованих в звязку з порушенням зобовязань щодо сплати процентів в сумі 225,13 грн.; заборгованості по сплаті 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитом в сумі 39,62 грн.; заборгованості по сплаті інфляційних втрат за користування коштами Банку, нарахованих в звязку з порушенням зобовязань щодо сплати комісійної винагороди в сумі 591,13 грн. Ураховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь Банку заборгованість за кредитним договором №R0В від 01 листопада 2013 року визначену станом на 08 вересня 2014 року в сумі 104 877,10 грн. та судові витрати в сумі 1048,78 грн.

В судове засідання представник позивача ПАТ «ВТБ Банк» не з'явився, однак надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. ЇЇ представник за довіреністю, ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав та просив суд надати відстрочку платежів заборгованості за кредитним договором, в звязку з випадками, незалежними від волі позичальника. При цьому пояснив, що ОСОБА_2 займається вирощуванням грибів. З травня 2014 року їй припинили поставку посадочного матеріалу «міцелій», для вирощування грибів, який постачався за домовленістю з підприємцем з м.Донецьк. А також, протягом тривалого часу, в с.Бубнівка Гайсинського району Вінницької області, систематично почали відключати електроенергію, по місцю знаходження приміщень, що спеціально пристосовані для вирощування грибів. В звязку з цим її фінансовий стан значно погіршився, а тому вона не в змозі забезпечити вчасне погашення кредиту.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 листопада 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №R0В, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 100 000,00 гривень на термін до 01 листопада 2017 року під 12% річних, а відповідач зобовязався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Відповідно до розрахунку загального розміру заборгованості згідно умов договору станом на 08 вересня 2014 року заборгованість складає 104 877,10 грн.

Вимогою від 08 жовтня 2014 року № 7446/1-2.26 про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 запропоновано повернути кредитні кошти та роз'яснено наслідки несплати.

Суд вважає, що позивач за кредитним договором свої зобов'язання виконав повністю. Відповідач в свою чергу не виконав умови договору і своєчасно не повернув банку кредитні кошти.

Враховуючи те, що відповідач позов визнав, а тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.

Таким чином, позичальник не виконав умови Кредитного договору, чим порушив зобов'язання, взяті на себе згідно договору.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Щодо клопотання відповідача про надання відстрочки платежів заборгованості за кредитним договором, в звязку з випадками, незалежними від волі позичальника, суд вважає, що дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки надання відстрочки платежів заборгованості за кредитним договором є правом банку. А тому, з таким клопотання відповідач має звернуться безпосередньо до банку і в процесі виконання рішення суду.

Враховуючи вище викладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними не виконав, у зв'язку з чим у банка виникло право вимагати повернення кредиту та стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного, суд вважає звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтованим, та таким що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог.

На підставі ст.10, 11, 58-60, 88, 158 ч.2, 169, 208, 209,213-215 ЦПК України, керуючись ст. 526, 530, 610, 611, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № R0В від 01 листопада 2013 року в сумі 104 877,10 грн. (сто чотири тисячі вісімсот сімдесят сім гривень 10 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного Акціонерного Товариства «ВТБ Банк» судові витрати у розмірі 1048,78 гривень, сплачених як судовий збір.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: