АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/55/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Скрипник В.Ф.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівДемченка В. А. , Василенко Л. І.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2012 року ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог, зазначав, що 17 січня 2012 року між ним та ОСОБА_7 укладено договір безвідсоткової позики, за яким відповідач отримав грошові кошти в розмірі 76 000 гривень.

Відповідно до п. 2.1 Договору, сторони погодили, що підписання даного договору свідчить про надання позикодавцем позичальнику грошових коштів в зазначеній сумі.

Відповідач ОСОБА_7 згідно п. 2.2 Договору зобов'язаний був повернути суму позики не пізніше 17 лютого 2012 року, однак у вказаний строк позика не повернута, чим відповідач порушив взяті на себе договірні зобов'язання.

Станом на 15 червня 2012 року борг відповідача становив 76 000 грн.

Позивач зазначав, що п. 4.1 Договору встановлено, що у разі прострочення терміну повернення позики позикодавець має право вимагати від позичальника крім суми основної заборгованості пеню, що визначається у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день протермінування строку повернення позики від суми заборгованості.

Загальна сума пені з 18 лютого 2012 року по 15 червня 2012 року за договором складає 3 741, 86 грн.

Просив стягнути з ОСОБА_7 на його користь суму боргу за договором безвідсоткової позики від 17 січня 2012 року у розмірі 76 000 грн., 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення в розмірі 743,34 грн., пеню за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 3 741, 86 грн. та судовий збір у розмірі 804, 86 грн.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважаючи рішення необґрунтованим та таким, що ухвалене при неповному з'ясуванні обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить його скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно договору безвідсоткової позики №1 від 17 січня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено договір безвідсоткової позики, за яким позичкодавець надає Позичальникам у тимчасове користування на умовах повернення та строковості грошові кошти у сумі 76 000 грн. з кінцевим терміном повернення заборгованості 17 лютого 2012 року. Грошові кошти надаються у користування на відсотковій основі. Грошові кошти надаються Позичальником на особисті цілі (а.с.5).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно правової позиції викладеної у Постанові № 6-63 цс13 «Про стягнення боргу за договором позики» Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 664/ВКЕ від 18 червня 2014 року науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Київській області МВС України вирішити запитання: чи виконаний підпис в оригіналі договору безвідсоткової позики № 1 від 17 січня 2012 року відповідачем ОСОБА_7 чи іншою особою не представилася можливість через те, що наявність одночасно співпадань і розбіжностей може пояснюватися як виконанням підпису самим ОСОБА_7 з навмисним перекручуванням ознак власного почерку, так і виконанням підпису іншою особою зі схожим почерком (т.1 а.с. 162-166).

Однак, згідно висновку експертів Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення додаткової комплексної судово-технічної експертизи документів та почеркознавчої експертизи № 193/15-23, №352/15-23 від 14 травня 2015 року, підпис від імені ОСОБА_7 в графі «Позичальник» в оригіналі договору безвідсоткової позики №1 від 17 січня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки і технічних засобів.

Підпис від імені ОСОБА_7 в графі «Позичальник» в оригіналі договору безвідсоткової позики №1 від 17 січня 2012 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою.

Ознак виконання підпису від імені ОСОБА_7 навмисне зміненим почерком - не виявлено(т.2 а.с. 54-60).

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Тому, враховуючи, що договір позики підписаний не відповідачем, а іншою особою, то колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої інстанції ухвалив правильне та справедливе рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції і не містить підстав для скасування чи зміни правильного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 01 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором позики - залишили без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :