АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/1052/15 Головуючий в І інстанції Бойко М.Є.
Категорія: 27 Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р Ї Н И

2015 року червня місяця «23» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Цуканової І.В.
Суддів:Вейтас І.В.,
Радченка С.В.
при секретарі:Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від «11» лютого 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором, укладеним 31.01.2006 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, і відповідачем, в сумі 207 985,45грн., з яких: 98 256 грн. - заборгованість за кредитом; 86 387 грн. 65 коп. - заборгованість за відсотками; 8 918 грн. 41 коп. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 10 488 грн. 79 коп. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків; 1 807 грн. 41 коп. - інфляційні витрати за кредитом; 2 127 грн. 19 коп. - інфляційні витрати за відсотками, посилаючись на порушення боржником своїх зобов'язань за цим договором.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 194 960 грн. 31 коп. станом на 29.01.2015 року.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі внаслідок пропущення позивачем строку позовної давності звернення до суду відповідно до положень ст.ст. 256,257,266,267 ЦК України.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 11.02.2015 року у задоволенні позову відмовлено у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

В апеляційній скарзі Банк просив рішення суду скасувати, хвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду про сплив строку позовної давності обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

В письмових запереченнях ОСОБА_5 доводи апеляційної скарги не визнав, просив рішення суду залишити без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, представника Банку, відповідача (в режимі відео конференції), перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що 31 січня 2006 року, між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №Ф060049К, за яким останній отримав кредит у сумі 134 000 грн. під 16 % річних з терміном повернення 30 січня 2016 року, згідно з уточненим розрахунком заборгованість відповідача за вищевказаним договором станом на 29.01.2015 року становить 194 960 грн. 31 коп.., останній платіж ним здійснено 20 жовтня 2008 року.

Між сторонами кредитного договору в силу його умов виникли правовідносини, врегульовані положеннями ст.ст. 1046,1054 ЦК України, за якими відповідач отримав у позивача кредит із зобов'язанням його повернення та сплати процентів і комісії за користування кредитними коштами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, як це передбачено ч. 1 ст. 651 ЦК України

За умовами договору кредиту на відповідача покладено обов'язок сплачувати проценти за користування кредитом, своєчасно та у повному обсязі погашати кредит до 10 числа наступного місяця за місяцем, передбаченим графіком у визначеному розмірі.

ОСОБА_5 вказані умови договору порушуються з липня 2008 року.

П. 4.5 договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п.п. 3.3.9, 3.3.10 більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив і позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний чає використання кредиту та неустойку.

Таким чином, у зв'язку з порушенням вказаних умов договору, зі спливом 60 днів після 20 жовтня 2008 року, в силу умов договору, термін повернення кредиту змінився, а у відповідача виник обов'язок повернення кредитних коштів та сплати інших передбачених договором сум.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_5 у вказаний календарний день суму отриманого кредиту з передбаченими процентами за користування та штрафними санкціями не сплатив, у позивача виникло право на звернення до суду з відповідним позовом, з яким останній звернувся тільки 19 вересня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи, відповідно до положень ст.261 ЦК України.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом

виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє

право.

Оскільки позивач звернувся до суду з позовом тільки 19 вересня 2014 року, тобто з пропуском встановленого законом строку позовної давності - 3 роки, відповідач подав до винесення судом рішення заяву про застосування позовної давності, суд вважав, що в задоволенні позову слід відмовити за пропуском такого строку.

Такі висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, підтверджено належними доказами, ґрунтуються на вимогах закону.

Рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір, як такий, в якому зазначено строк виконання 30.01.2016 року, є діючим, а дострокове стягнення заборгованості є правом, а не обов'язком Банку, до уваги колегією суддів не приймаються, з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Оскільки при укладенні кредитного договору сторони в п.4.5 обумовили обставини і порядок зміни строку користування кредитом, то за встановленої судом обставини останньої дати сплати відповідачем кредиту у жовтні 2008 року строк користування кредитом змінився з 30.01.2016 року на іншу дату - 60-й календарний день просрочки погашення кредиту.

Посилання апелянта на зміст ч.2 ст.1050 ЦК України, якою передбачено право Банку вимагати дострокового повернення частини позики, є неправомірним, оскільки сторони на виконання цієї норми права обумовили конкретні порядок і умови визначення строку виконання зобов'язання, у зв'язку з чим вимоги Банку у даній справі є вимогами про стягнення просроченої (а не дострокової) заборгованості за кредитним договором.

Керуючись ст.303, 308,315, п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: