Справа № 404/2668/15-ц
Номер провадження 2/404/1971/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Голенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2, просив:

- стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 4200 доларів США з яких: 1000 доларів США, переданих йому ним згідно договору позики від 22.05.2014 р. та відсотки в розмірі 300 доларів США, 2000 доларів США, переданих йому ним згідно договору позики від 06.06.2014 р. та відсотків в розмірі 900 доларів США;

- стягнути з ОСОБА_2 на свою користь судові витрати, а саме судовий збір та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог у позові зазначено, що 22.05.2014 року між позивачем та відповідачем було письмово укладеного договір позики, згідно з яким він передав відповідачу грошові кошти у сумі 1000 доларів США, під 5% в місяць, а останній зобовязався повернути йому вищевказану суму грошових коштів з відсотками в строк до 22.08.2014 року.

06.06.2014 року позивач знову дав в борг відповідачу грошові кошти у сумі 2000 доларів США, знов під 5% в місяць, про що також був письмово оформлено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 зобовязався повернути йому вищевказану суму грошових коштів з відсотками в строк до 06.09.2014 року.

Звернувшись до відповідача. 22.08.2014 року щодо повернення позики від 22.05.2014 року з відсотками, він пообіцяв їх повернути, однак до кінця вересня місяця 2014 року грошей по обом договорам позики, позивач так і не отримав.

Зустрівши ОСОБА_2 позивач звернувся до нього з питанням про повернення позики з відсотками за обома договорами позики, на що відповідач відповів, що на даний момент у нього є 200 доларів США (в рахунок відсотків за договором позики від 22.05.2014 року), які він і віддав позивачу, а решту пообіцяв віддати на протязі тижня. За отримані 200 доларів США позивач написав відповідну розписку про отримання.

В звязку з ухиленням відповідача від виконання відповідних зобовязань, позивач вимушений звернутись до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позивні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Заперечуючи проти доводів відповідача вказали, що його посилання про передачу двох контейнерів, які розташовані на території ринку в рахунок оплати за отримані кошти по розписці безпідставні, відносяться до інших правовідносин між сторонами у справі.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначаю, що дійсно ним були отримані кошти зазначені в розписках, проте вважає, що розрахувався з відповідачем в повному обсязі, оскільки передав йому два контейнери, що підтверджує заява написана на імя директора ТОВ «Кіровограда ресурс» про розірвання договору оренди торгівельного місця першого ряду № 21, 22 та оформлення договору оренди на ОСОБА_3, крім того, ним сплачувались відсотки за користування коштами отриманими у позивача щомісячно в розмірі 50 доларів США по договору позики від 22.05.2014 року та 100 доларів США по договору позики від 06.06.2014 року. Такі відсотки ним сплачувались до листопада місяця 2014 року, а після передачі згаданих контейнерів вважав, що боргові зобовязання перед позивачем виконані. Також, на вимогу позивача він передав йому 200 доларів США 16.02.2015 року, про що свідчить написана ним розписка (а.с. 29).

Заслухавши пояснення позивача, його представника та відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.05.2014 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, та зобов'язалась повернути зазначені грошові кошти строком до 22.08.2014 року зі сплатою 5 % річних, що підтверджується договором позики від 22.05.2014 року (а.с. 5).

06.06.2014 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2000 доларів США, та зобов'язалась повернути зазначені грошові кошти строком до 06.09.2014 року зі сплатою 5 % річних, що підтверджується договором позики від 06.06.2014 року (а.с. 6).

Згідно розписки 16.02.2015 року позивач отримав від відповідача 200 доларів США в рахунок погашення процентів (а.с. 29).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є різні фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для розгляду справи.

Відповідачем не заперечується, що сума боргу за договорами позики була отримана позивачем в повному обсязі. Суд не бере до уваги його доводи про повний розрахунок з позивачем шляхом передачі йому двох контейнерів на ринку, оскільки не доведено, що дана оборудка має відношення до виниклого спору (а.с. 33).

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від сум позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням того, що відповідач взяті на себе обов'язки по договорам позики (розписці) не виконав, грошові кошти за договорами позики не повертає, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача суму боргу за договором позики від 22.05.2014 року та 06.06.2014 року на загальну суму 3000 доларів США.

Враховуючи, що договорами позики (п. 1) визначено, що кошти передано під 5% річних, суд визначає розмір відсотків в межах позовних вимогах, що підлягають до стягнення, наступним чином: за договором позики від 22.05.2014 року відсотки становлять 41,67 доларів США; за договором позики від 06.06.2014 року відсотки становлять 75 доларів США.

Враховуючи, що наданими доказами підтверджено, що відповідач сплатив позивачу 200 доларів США до стягнення підлягає сума 2916,67 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом.

За офіційним курсом НБУ 100 доларів США станом 12.06.2015 рік становить 21,027495 грн., тому сума простроченого боргу, яка складає 2916,67 доларів США в гривневому еквіваленті дорівнює 61330,26 грн.

Що стосується вимоги позивача про відшкодування йому судових витрат на правову допомогу, то суд прийшов до висновку, що така вимога не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Сторонами не надано доказів понесення таких витрат, відтак, вимога задоволенню не підлягає.

Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 526, 625, 629, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договорами позики від 22.05.2014 року та 06.06.2014 року у загальному розмірі 2916,67 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.06.2015 рік в гривневому еквіваленті дорівнює 61330,26 грн. та 613,20 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда