Справа № 128/757/15-ц
12 травня 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді: Ганкіної І.А.,
при секретарі: Шеванюк О.О.
пред-ків позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3
пред-ка 3-ої особи: Ільчук О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 за участю третіх осіб - Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації , Бохоницької сільської ради Вінницького району та області про позбавлення батьківських прав , -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6., за участю третіх осіб - Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації , Бохоницької сільської ради Вінницького району та області про позбавлення батьківських прав.
В позові ОСОБА_1 зазначив, що 25 січня 2004 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та відповідачкою по справі. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 року у них народилась донька - ОСОБА_7, про що був зроблений відповідний актовий запис відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області 23 листопада 2004року №17. До укладення даного шлюбу відповідачка перебувала на дівочому прізвищі «ОСОБА_6», про що зазначено у резолютивній частині рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 грудня 2007 року. 02 квітня 2008року між позивачем та відповідачкою шлюб був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №63 серія 1-АМ НОМЕР_1. Після розірвання даного шлюбу відповідачка залишилась на прізвищі «ОСОБА_6». 22 червня 2008 року відповідачка уклала шлюб з гр. ОСОБА_5, який був зареєстрований виконкомом Попівської сільської ради, Липовецького району, про що зроблено актовий запис №1. Після розірвання цього шпюбу відповідачка перебуває на прізвищі «ОСОБА_6», що підтверджується копією її паспорта виданого Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 14 серпня 2008 року та довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України від 06.11.2014р. Підставою для позбавлення батьківських прав відповідачку є ті обставини, що останніх п'ять років, починаючи з 2009 року спільна дочка позивача та відповідача - ОСОБА_7 почала проживати з позивачем та своєю бабусею - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. За цей період мати дитини донькою майже не бачиться, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, з дитиною не спілкується. На той час коли вони проживали разом, дитина боялась матері, так як остання застосовувала до неї фізичну силу. Коли мати інколи брала дитину до себе, вона також знущалась з неї та застосовувала фізичну силу, про що свідчать копія з медичної картки ОСОБА_7, де здійснений запис хірургом 25.07.2013 року - «Скарги на біль в голові, млявість на протязі 2-х діб. 23 липня 2007 року була побита рідною матір'ю. Діагноз: забій м'яких тканин голови, лівої височної ділянки, нижньої губи». З раннього віку дитина фактично проживає з позивачем та своєю бабусею - ОСОБА_2, належним чином виховується та матеріально забезпечена, тобто фактично - мати не опікується своєю дитиною на протязі 6 років. Мати дитини ніколи не працювала та не мала засобів для проживання, маючи заборгованість за кредитами. ОСОБА_7, проживаючи з матір'ю ходила до школи до 2-го класу у с.Медвеже Вушко. Коли дитина почала проживати із своїм батьком, вона була переведена до Бохоницької школи, в якій вона провчилась 1-й, 3-й, 4-й та 5-й класи. Навчаючись в 2-му класі у Медвежо-Вушківській школі успіхи дитини у кавчанні були поганими, після чого з дитиною потрібно було займатись додатково щоб наздогнати шкільну програму. Останній раз відповідачка брала до себе дитину 15 червня 2014 року. З ранку 16 червня дитина зателефонувала до своєї бабусі, та повідомила, що мати о 2-й годині ночі хотіла забрати її на день народження у сумнівну компанію, в чому дитина відмовилась та мати пішла з іншою дитиною, якій виповнилось лише п'ять років. Після цих подій дитина не хоче бачитись з матір'ю та боїться її. Зараз дитина вступає в вік статевої зрілості і саме через цей інцидент, який виник 15 червня 2014 року став підставою для порушення питання про позбавлення батьківських прав. Цей факт також розглядався на комісії у справах неповнолітніх та особисто був підтверджений матір»ю і може бути підтверджений дитиною у разі потреби. Відповідачка постійно перебуває в пошуках влаштування свого власного життя, тому періодично проживає у різних регіонах України, так зокрема, у Житомирській та Кіровоградських областях. Крім того, проживання дитини з матір'ю не можливе також через неприйнятні житлово-побутові умови та відсутність елементарних санітарних норм гігієни для дитини. Надзвичайно низьке матеріальне забезпечення через відсутність роботи та будь-яких інших доходів у матері. Дуже вільне трактування відповідачкою морально-етичних норм поведінки та використання в повсякденному житті образливих, принизливих та нецензурних слів на адресу дитини, залякування та вербальні погрози розправою в разі, якщо дитина поскаржиться стороннім людям, що підтверджується свідками. Як вбачається з даних обставин, відповідачка як мати не виконує своїх батьківських обов»язків, щодо виховання своєї дитини, тому позивач звернувся до суду та просить позбавити її батьківських прав.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представники позов підтримали. Позивач суду показав, що відповідач неодноразово ображала дитину образливими словами, та наносила їй тілесні ушкодження. Участі в матеріальному утриманні дитини відповідачка не приймає, поклавши цей обов»язок лише на нього. Мати не бере участі і у освітньому розвитку дитини, не займається її навчанням, забезпеченням культурних, духовних потреб. Під час спілкування з дитиною, він з»ясував, що при побаченнях з дитиною, мати ображає її лайкою, наносить побої, погрожує її вбити, не стримуючи агресії, що стало причиною того, що він забрав доньку, яку виховує з своєю матір»ю. Просить позбавити відповідачку батьківських прав.
Відповідач ОСОБА_6. до суду не з»явилася, неодноразово судом направлялися судові виклики на її адресу, але поштові повідомлення повертался до суду без отримання відповідачкою. Відповідача було попереджено про необхідність явки до суду через газетне оголошення.
За погодженням позивача судом постановлено ухвалу про винесення заочного рішення суду.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації подала суду заяву про слухання справи у її відсутність. Позов підтримала.
Представник Бохоницької сільської ради Ільчук О.І. позов підтримала та суду показала, що дійсно дитина ОСОБА_7 постійно перебуває з сім»єю батька, нею опікується лише батько та мати позивача. Дитина перебуває на їх утриманні, добре навчається, умови її проживання є належними.
Заслухавши поясненн сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне:
25 січня 2004 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та відповідачкою по справі.
Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 року у них народилась донька - ОСОБА_7, про що був зроблений відповідний актовий запис відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького районного управління юстиції у Вінницькій області 23 листопада 2004 року №17 (а.с.8). До укладення даного шлюбу відповідачка перебувала на дівочому прізвищі «ОСОБА_6», про що зазначено у резолютивній частині рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 грудня 2007 року (а.с.29).
02 квітня 2008року між позивачем та відповідачкою шлюб був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №63 серія 1-АМ НОМЕР_1(а.с.9). Після розірвання даного шлюбу відповідачка залишилась на прізвищі «ОСОБА_6». 22 червня 2008 року відповідачка уклала шлюб з гр. ОСОБА_5, який був зареєстрований виконкомом Попівської сільської ради, Липовецького району, про що зроблено актовий запис №1. Після розірвання цього шпюбу відповідачка перебуває на прізвищі «ОСОБА_6», що підтверджується копією її паспорта виданого Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 14 серпня 2008 року та довідкою адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України від 06.11.2014р. (а.с.28).
На теперішній час спільна дитина позивача та відповідача проживає разом з батьком та навчається у Бохоницькій середній загальноосвітній школі 1-3 ст., що підтверджують довідки №27 від 24.02.2015р. (а.с.18,19) та за №209 від 23.02.2015р. (а.с.20).
За характеристикою наданою школою навчанням дитини ОСОБА_7 опікується батько, мати дитини з дівчинкою не бачиться і участі у її житті не бере (а.с.18). Позивач характеризується на місцем роботи та проживання позитивно. Має два постійних місця роботи та постійний самостійний дохід, працюючи кочегаром-опалювачем в ТВ ТОВ «Південний Буг» в готелі «Жовтневий» та охоронцем складів ТОВ «Гнівеньский гранітний кар»єр» (а.с.25,26).
Спірні правовідносини регулюються ст.ст.19,150,157,164-166 СК України.
Так, відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.
За ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.
Частиною 1 статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. зазначено, що держави-учасниці зобов»язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство,ім»я та сімейні зв»язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за випадком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращіх інтересах дитини.
За ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною.
Суд вважає, що позовні вимоги являються законними та обґрунтованими, оскільки в ході судового розгляду, судом було встановлено, що дитина тривалий час на протязі 3-х останіх років проживає виключно з батьком та знаходиться на його утриманні та вихованні позивача та його матері, бабусі дитини ОСОБА_2 Мати дитину не утримує, її вихованням не займається. Дитина, 3,4 та 5 класи провчилася в Бохоницькій загально освітній школі і її навчанням, вихованням, забезпеченням духовних, культурних, інтелектуальних та фізичних потреб опікується виключно батько дитини, та його мати.
Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суду підтвердили, що дитина жалілася їм на те, що мати ображає її, наносить тілесні ушкодження, що також підтверджено копією з медичної картки дитини, зі зверненням на приймо лікаря. В медичній картці, є запис хірурга від 25.07.201З року: «Скарги на біль в голові, млявість на протязі 2-х діб. 23 липня 2007 року була побита рідною матір'ю. Діагноз: забій м'яких тканин голови, лівої височної ділянки, нижньої губи» (а.с.12-13).
14 вересня 2006р. Україною було ратифіковано Європейску соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010р. за якою держава зобов»язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя.
За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов»язок забезпечити захист інтересів дітей.
На виконання вимог закону та ратифікованих міжнародних норм направлених на захист дитини, судом було оглянуто висновок органу опіки та піклування щодо визначення питання місця проживання спільної дитини сторін з одним з батьків.
Відповідно до висновку, виданого Вінницькою районною державною адміністрацією Вінницької області за № 01-25/2588 від 27.11.2014р. зазначено, що «є всі підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно дитини ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, так як вона не виконає свої батькіські обов»язки, передбачені ст.150-155,180 Сімейного Кодексу України. (а.с.43-44).
При цьому, комісією було встановлено, що вихованням доньки займається батько, дитина проживає у будинку бабусі, матері батька, мати дитини проживає у с.Медвеже Вушко, з дівчинкою не бачиться і участі у її житті не бере.
При вирішенні даного судового спору, суд виходить з положень СК України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратіфікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., нормативних положень Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. за положеннями якої, держава забов»язалася приділяти особливу увагу правам дітей, які є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний та фізичний розвиток, та враховує, що діти потребують спеціального постійного нагляду та захисту, і в першу чергу враховує якнайкраще забезпечення інтересів дитини, на що вказує і ст.27 Конвенції про права дитини.
Враховуючи, вищевикладене, суд вважає доведеним ту обставину, що мати дитини - відповідачка по справі не займається вихованням спільної дитини сторін, не забезпечує її матеріальні, інтелектуальні, культурні, духовні потреби, не цікавиться її життям, підготовкою до дорослого життя належним чином, як це передбачено ст.ст.150-155 СК України, не проживає разом з дитиною і самоусунулася від виконання своїх батьківських обов»язків, ображала гідність дитини, та застосовувала до дитини фізичне насилля, тому позов є доведеним та таким, що підлягає до задоволення.
Стягнення судових витрат позивач у суду не вимагав.
Керуючись ст.ст.150, 155, 164-166 СК України, ст.ст.15, 30, 60, 61, 214, 215, 223, 224 ЦПК України, суд, -
Позбавити батьківських прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.н.
Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги.
Відповідачем на протязі 10 діб з отримання копії заочного рішення суду може бути подано заяву про перегляд заочного рішення суду в порядку ст.224-231 ЦПК України.
Суддя: