Справа № 463/49/15 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/783/3828/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.,

при секретарі: Бадівській О.О.,

з участю: позивача - ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

представника відповідача ЛКП №507 - Липського М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 березня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

В січні 2015р. ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ЛКП №507, третя особа на стороні позивача ОСОБА_5 про скасування нарахованої заборгованості за комунальні послуги в розмірі 5513,16 грн..

В обґрунтування заявленого позову покликалась на те, що вона разом із своїм сином проживає в квартирі АДРЕСА_1. Починаючи з 2008р. і по даний час відповідач безпідставно нараховує їй заборгованість з оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, в той час як рішенням апеляційного суду Львівської області від 04.11.2014р. визнаний таким, що неукладений договір про надання послуг з утримання будинку. Фактично послуги їй не надаються, окрім вивезення твердих побутових відходів.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 30 березня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2, третьої особи на стороні позивача ОСОБА_5 до Львівського комунального підприємства «№ 507» про скасування нарахованої заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суд є необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вважає, що безпідставне нарахування ЛКП «№ 507» заборгованості за житлово-комунальні послуги, які не надавалися, порушують права позивача, а у випадку вирішення питання щодо відсутності такої заборгованості, дозволить ОСОБА_2 реалізувати її право на зняття будинку з балансу ЛКП «№ 507» та відповідно приватизувати прибудинкову територію цього ж будинку. На підставі вищенаведеного, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта(позивача) та її представника на підтримання доводів апеляційної скарги, представника відповідача на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не в повній мірі відповідає даним вимогам закону.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції керуючись ст.16 ЦК України, виходив з того, що позивач звернувшись до суду обрала спосіб захисту не передбачений нормами цивільного законодавства.

Колегія суддів частково погоджується із таким висновком суду з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 проживає та являється власником квартири АДРЕСА_1. Вказаний будинок перебуває на балансі ЛКП №507 та як вбачається із повідомлення про оплату житлово-комунальних послуг (а.с.6), станом на 01.12.2014 року нарахувало позивачу заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 5513 грн. 16 коп..

Позивач звернувшись із позовом про скасування нарахованої відповідачем заборгованості, фактично оскаржує правомірність нарахування їй заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території мотивуючи свої вимоги відсутністю договірних відносин між нею та відповідачем, а також фактичним ненаданням таких послуг відповідачем.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту прав та інтересів можуть бути - визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини.

Усе на, що посилалася ОСОБА_2 у позовній заяві, може бути запереченням у разі пред'явлення до неї позову про стягнення певної суми заборгованості, однак таких позовних вимог до неї наразі ніхто не заявляв.

Оскільки, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду з позовом зобов'язання скасувати нараховану заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак, обраний позивачем спосіб захисту прав та інтересів не передбачений ст.16 ЦК України та Законом України "Про захист прав споживачів", а відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що 10 липня 2014р. Личаківським районним судом м.Львова було ухвалено рішення за позовом Львівського комунального підприємства №507 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання укладеним договору про надання послуг та стягнення заборгованості за фактично надані послуги із утримання будинку та прибудинкової території за період з 1 березня 2010р. до квітня 2014р. та за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_5 до ЛКП №507 про зобов'язання укласти договір з утримання будинку, визнання безпідставним нарахування заборгованості за послуги з утримання будинку за період з березня 2010р. до березня 2013р. та відшкодування моральної шкоди.

Вищезгаданим рішенням позов Львівського комунального підприємства №507 було задоволено. Визнано укладеним договір про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій та стягнуто нараховану заборгованість. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_5 - відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 04.11.2014р., яке набрало законної сили, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 10 липня 2014 року в частині визнання укладеним договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій між ЛКП №507 та ОСОБА_2, ОСОБА_5, що проживають в квартирі АДРЕСА_1, визнання укладеним договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення між ЛКП №507 та ОСОБА_2, ОСОБА_5, що проживають в квартирі АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні цих позовних вимог.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 10 липня 2014 року в частині стягнення солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5 в користь ЛКП №507 заборгованості за фактично надані послуги із утримання будинку і споруд та прибудинкової території по АДРЕСА_1 в розмірі 4821,04 грн. та 229,40 грн. судових витрат змінено, зменшивши суму стягнення, та стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_5 в користь ЛКП №507 заборгованість за фактично надані послуги із утримання будинку і споруд та прибудинкової території по АДРЕСА_1 в розмірі 2937 (дві тисячі дев'ятсот тридцять сім) грн. 57 (п'ятдесят сім) коп. та стягнуто з ОСОБА_2. ОСОБА_5 в користь ЛКП №507 з кожного по 46 (сорок шість) грн. 22 (двадцять дві) коп. судових витрат. В решті рішення залишено без змін, та апеляційну скаргу відхилено.

Відповідно до ч.3 ст.303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Частиною першою статті 310 ЦПК України визначено, що рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, провадження у справі підлягає закриттю, якщо, зокрема, набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Враховуючи те, що спір за позовом ЛКП №507 до ОСОБА_2 про стягнення нарахованої заборгованості за послуги з утримання будинку і прибудинкової території та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ЛКП №507 про визнання безпідставним нарахованої заборгованості за послуги вже був предметом розгляду у суді, заявлявся з одних і тих же підстав і між тими ж самими сторонами, тому з урахуванням вказаного оскаржуване рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Таким чином, в решті рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права при правильному встановленні фактичних обставин справи та належній оцінці доказів, поданих сторонами в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому в решті оскаржуване рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307 ч.1 п.4, 309, 313, 314 ч.1 п.3, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 березня 2015 року - в частині стягнення заборгованості за березень 2010 року по березень 2013 року в користь ЛКП №507 скасувати та провадження в цій частині закрити.

В решті рішення залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М. Я. Богонюк

С.А. Шашкіна