АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________
Справа № 628/1472/14. Головуючий 1 інст.: - Клімова С.В.
Провадження №22-ц/790/3774/15. Суддя-доповідач: - Кокоша В.В. Категорія: спадкові.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2015 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Бобровського В.В.., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі: - Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, діючої у власних інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8, управління економіки Куп'янської міської ради Харківської області, реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, 3 - особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області - про визнання недійсною державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, скасування рішення державного реєстратора, скасування державної реєстрації права власності на квартиру,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_7 звернулася в суд із вказаним позовом, який уточнила у вересні 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого фондом комунального майна м. Куп'янська Харківської області 30 вересня 1993 року, вона та її мати ОСОБА_9 є співвласниками 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла.

Після смерті матері вона прийняла спадщину шляхом подачі до Куп'янської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області від 15 квітня 2014 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_9, оскільки право власності на вказану квартиру 19 грудня 2013 року зареєстровано реєстраційною службою Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області за ОСОБА_6, ОСОБА_8 по 1 /2 частині за кожним.

Вважала, що реєстраційною службою Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області незаконно здійснено подвійну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6, ОСОБА_8 та порушено її права як співвласника вказаної квартири і права спадкоємця.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 392, 1216, 1218, 1223, 1258, 1268, 1270 ЦК України, ОСОБА_7 в уточнених позовних вимогах просила суд скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в 1/2 частині за кожним; скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в 1/2 частині за кожним; визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_9; стягнути з відповідачів на її користь понесені нею судові витрати та витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн.

Відповідачка ОСОБА_6, діючої у власних інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8, в особі свого представника, позов не визнала.

При цьому посилалася на те, що управління економіки Куп'янської міської ради Харківської області на законних підставах видало їй та неповнолітньому сину свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, а державний реєстратор здійснив реєстрацію права власності на спірну квартиру відповідно до діючого законодавства.

Вважала, що існуючий спір має вирішуватися за межами судового розгляду шляхом звернення позивачки з відповідною заявою до управління економіки Куп'янської міської ради Харківської області про зміну юридичної адреси спірної квартири, оскільки існують дві окремі квартири за однією юридичною адресою.

Представник управління економіки Куп'янської міської ради Харківської області позов не визнав.

При цьому посилався на те, що ОСОБА_6 та її неповнолітній син мали право на приватизацію державного житла, у зв'язку з чим їм було видано свідоцтво про право власності на житло, а саме двокімнатну квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. За даними житлово-комунальної служби квартира за вказаною адресою нікому не належить. За спільними письмовими заявами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 управління має змогу внести зміни в юридичну адресу спірної квартири. Однак, ОСОБА_7, ОСОБА_6 з заявами про внесення зміни в юридичну адресу спірної квартири до управління не зверталися.

Представник Державної реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області позов не визнав.

При цьому посилався на те, що державний реєстратор здійснив реєстрацію нерухомого майна, а саме двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі заяви ОСОБА_6 та доданих до неї документів відповідно до вимог діючого законодавства.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області позов не визнав.

Вважав, що задоволення позовних вимог ОСОБА_7 порушить право власності на квартиру неповнолітньої дитини.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсною реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_8 по 1/2 частині за кожним, яке зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер НОМЕР_2 від 19 грудня 2013 року, про що внесено відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за НОМЕР_1 від 19 грудня 2013 року.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_9

В іншій частині позов залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 8 квітня 2015 року доповнено рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2015 року.

Скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер НОМЕР_2 від 19 грудня 2013 року про реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_8 по 1/2 частині за кожним.

Скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_8 по 1/2 частині за кожним, про що внесено відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19 грудня 2013 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Додаткове рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 8 квітня 2015 року ОСОБА_6не оскаржене.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що державним реєстратором реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області прийнято рішення про державну реєстрацію прав власності на спірну квартиру за ОСОБА_6, ОСОБА_8 з порушенням законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у зв'язку з чим слід визнати недійсною реєстрації права власності на спірну квартиру на ім'я відповідачів, скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірну квартиру на ім'я відповідачів, скасувати державну реєстрацію права власності на спірну квартиру на ім'я відповідачів та визнати за позивачкою право власності на частину спірної квартири в порядку спадкування за законом.

Проте, погодитися повністю з таким висновком суду не можна, оскільки він дійшов його з порушенням норм процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого фондом комунального майна м. Куп'янська Харківської області 30 вересня 1993 року, ОСОБА_10 (після реєстрації шлюбу ОСОБА_7.), ОСОБА_9 є співвласниками 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 50 кв. м. (а. с. 8, 17-22 том №1).

Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_10, ОСОБА_9 Куп'янським бюро технічної інвентаризації 8 квітня 2010 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25797747 (а. с. 9 том №1).

Рішенням виконавчого комітету Куп'янської міської ради Харківської області №401 від 19 листопада 2013 року передано у приватну спільну часткову власність ОСОБА_6, ОСОБА_8 в рівних частках кожному по 1/2 частині двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. а. с. 58 том №1).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого управлінням економіки Куп'янської міської ради 21 листопада 2013 року, ОСОБА_6, ОСОБА_8 є співвласниками в рівних частках по 1/2 частині двокімнатної квартири АДРЕСА_1, загальною площею 33, 6 кв. м.( (а. с. 60 том №1).

9 грудня 2013 року ОСОБА_6 звернулась до реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області з заявою про державну реєстрацію прав та обмежень на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

За результатом розгляду заяви ОСОБА_6 19 грудня 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області Давідовою О.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обмежень НОМЕР_3 та зареєстровано за ОСОБА_6, ОСОБА_8 право власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1 /2 частині за кожним (а. с. 69, 70 том №1).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно з п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дублікат.

Пунктами 10,11 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року №1141 передбачено, що під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та суб'єкта цього права; інші речові права та суб'єкта цих прав; іпотеку та суб'єкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав. Пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна. У разі коли відомості про реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна у заяві (запиті) не зазначаються, пошук у Державному реєстрі прав відомостей здійснюється за такими ідентифікаторами, зокрема: за адресою об'єкта нерухомого майна/місцезнаходженням земельної ділянки - назва адміністративно-територіальної одиниці (Автономна Республіка Крим, область, м. Київ, м. Севастополь), району, населеного пункту або селищної, сільської ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Відповідно до абзацу 2 п. 3 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції № 1844/5 від 14 грудня 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 18 грудня 2012 року за №2102/22414, відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно використовуються державним реєстратором для встановлення наявності (відсутності) записів про державну реєстрацію права власності або іншого речового права на нерухоме майно під час проведення державної реєстрації прав та під час розгляду заяв про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, заяв/запитів на отримання інформації з Державного реєстру прав.

Пункти 1, 2 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачають, що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Статтею 24 зазначеного Закону передбачено випадки відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Згідно п. 4 абзацу 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, в тому числі у разі наявності вже зареєстрованого права на об'єкт нерухомого майна за іншою особою.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру прав на підставі рішення про скасування записів Державного реєстру прав, що може бути прийняте державним реєстратором у разі подання заінтересованою особою рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно листа Державної реєстраційної служби України (Укрдержреєст) від 3 грудня 2014 року, в ході перевірки скарги ОСОБА_7 на дії державного реєстратора реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції встановлено, що за результатами консолідованих пошуків виявлено наявність запису в Реєстрі прав власності на нерухоме майно про зареєстроване за ОСОБА_10, ОСОБА_9 право власності на трикімнатну квартиру площею 50 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 229-231 том №1, а. с. 115 том №2).

В той же час, державний реєстратор реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Давідова О.І. не усунула суперечності між заявленими ОСОБА_6 та вже ареєстрованими правами на нерухоме майно ОСОБА_10, ОСОБА_9 та прийняла рішення про державну реєстрацію прав та обмежень НОМЕР_3 з порушенням законодавства, діючого у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про порушення державним реєстратором законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно при прийняті рішення про державну реєстрацію прав власності на спірну квартиру за ОСОБА_6, ОСОБА_8 та правомірно скасував рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та державну реєстрацію права власності на спірну квартиру на ім'я відповідачів.

Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 померла ( а. с. 7).

Після її смерті відкрилася спадщина на 1 /2 частину квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_9 є її дочка ОСОБА_7 (а. с. 18-22 том №1).

Спадкоємець ОСОБА_7 у шестимісячний строк, з часу відкриття спадщини, звернулася з заявою до Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області про прийняття спадщини після смерті матері, однак постановою державного нотаріуса Куп'янської державної нотаріальної контори Харківської області від 15 квітня 2014 рок їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 часину квартири АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_9

Відмовляючи у вчинення нотаріальної дії держаний нотаріус послався на те, що при перевірці відомостей про реєстрацію права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого управлінням економіки Куп'янської міської ради Харківської області 21 листопада 2013 року, державним реєстратором реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області 19 грудня 2013 року здійснена реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6, ОСОБА_8 по 1/2 частині за кожним ( а. с.10-11 том №1).

Зважаючи на те, що позивачка після смерті матері не має змоги у безспірному порядку оформити свої спадкові права на спірну частину квартири, суд першої інстанції правомірно визнав з ОСОБА_7 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В той же час, колегія суддів не може погодитися з висновком суду в частині визнання недійсною реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_8 по 1/2 частині за кожним, яке зареєстровано на підставі рішення Державного реєстратора реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області про державну реєстраціє прав та їх обмежень, індексний номер НОМЕР_2 від 19 грудня 2013 року.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання недійсною реєстрації права власності на спірну квартиру, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що 15 вересня 2014 року ОСОБА_7 уточнила свої вимоги та просила суд скасувати рішення про державного реєстрацію права власності на спірну квартиру; скасувати державну реєстрацію права власності на спірну квартиру; визнати за нею право власності на 1 /2 частину спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті її матері (а. с. 125-125 том №1)

Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі заявлених позовних вимог ОСОБА_7 та вирішив позовні вимоги, які позивачкою були змінені.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне виключити з резолютивної частини рішення висновок суду щодо визнання недійсною реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_8 по 1/2 частині за кожним, яке зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області про державну реєстраціє прав та їх обмежень, індексний номер НОМЕР_2 від 19 грудня 2013 року, про що внесено відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за НОМЕР_1 від 19 грудня 2013 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що при вирішенні спору суд не надав належної оцінки тим обставинам, що її квартира та квартира позивачки є різними об'єктами нерухомості, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, ОСОБА_9 є співвласниками 3-х кімнатної квартири загальною площею 50 кв. м., а ОСОБА_6, ОСОБА_8 співвласниками 2-х кімнатної квартири загальною площею 33, 6 кв. м..

Проте, вказані квартири мають однакову юридичну адресу: АДРЕСА_1.

У зв'язку з цим, без усунення суперечностей між заявленими ОСОБА_6 та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно за ОСОБА_10, ОСОБА_9О, державний реєстратор не мав правових підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію прав власності на спірну квартиру за відповідачами у справі.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити - частково.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 30 березня 2015 року - змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення висновок суду щодо визнання недійсною реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_8 по 1/2 частині за кожним, яке зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області про державну реєстраціє прав та їх обмежень, індексний номер НОМЕР_2 від 19 грудня 2013 року, про що внесено відповідний запис в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за НОМЕР_1 від 19 грудня 2013 року.

В іншій частині вказане рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання н им законної сили.

Головуючий:

Судді: