Справа № 161/5089/15-ц
Провадження № 2/161/2118/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину квартири. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 03.12.2008 року визнано, що ОСОБА_4, яка померла 26.01.2006 року, належала 1/3 частина квартири АДРЕСА_1. Та визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме на половину 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, тобто на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1. Вказане рішення суду набрало законної сили 15.12.2008 року. Після чого позивачем 03.03.2009 року було зареєстровано право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 у КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації». Однак, в силу об'єктивних причин, під час розгляду зазначеної справи питання виділу та визнання за іншими співвласниками належних їм на праві спільної сумісної власності частин квартири АДРЕСА_1 не вирішувалось. Так громадянка ОСОБА_2, яка є власницею фактично 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, змогла зареєструвати право власності лише на 1/6 частину квартири № 31 по вулиці Федорова в місті Луцьку. Вказана квартира була приватизована та видано свідоцтво про право власності відділом приватизації Луцької міської ради від 29.09.2000 року № 432-р. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 03.12.2008 року встановлено, що чоловік покійної, громадянин ОСОБА_5 подав заяву про відмову від спадщини на користь дітей. Одночасно вказаним рішенням встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та покійній ОСОБА_4. Статтею 372 ЦК України передбачено, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В судовому засіданні встановлювалось, що домовленості між співвласниками про розмір часток не було, немає її і на цей час, тому судом встановлено, що кожному із них належить по 1/3 частині квартира АДРЕСА_1. Таким чином є достатні підстави вважати, що ОСОБА_2, враховуючи визнане на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 03.12.2008 року право власності на 1/6 частину квартира АДРЕСА_1, дійсно належить право власності на половину, тобто на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом при розгляді справи встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2008 року встановлено, що квартира АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4. Домовленості між співвласниками про розмір часток не було, тому судом було встановлено, що кожному із них належить по 1/3 частині квартири АДРЕСА_3 (а.с.6-7).

Таким чином суд приходить до висновку за доцільне визнати за позивачем право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2008 року, яке набрало законної сили, встановлено, що ОСОБА_2 належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_3. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. 367 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 60, 61, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частину квартири задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.В. Ковтуненко