Провадження № 2/161/3379/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Пушкарчук В.П.

при секретарі Акайомовій Т.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

прокурора Купріянчик С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль, звільнення майна з-під арешту та зняття з розшуку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль, звільнення майна з-під арешту та зняття з розшуку.

Свій позов мотивував тим, що 23.02.2009 року придбав у ОСОБА_4 автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип автомобіля - легковий.

З метою розрахунку за вищевказаний автомобіль, позивач передав ОСОБА_4 16500,00 грн. На підтвердження чого, відповідачем було написано розписку, в якій він зазначав, що отримав кошти від позивача за продаж автомобіля та ніяких претензій стосовно укладеної угоди до нього не має.

Також було складено акт прийому-передачі, яким засвідчено, що відповідач передав, а позивач отримав у власність зазначений транспортний засіб.

Оскільки всі істотні умови угоди сторонами було узгоджено та ніяких заперечень стосовно ціни та предмета угоди у сторін не виникало, ОСОБА_4 видав на ім'я ОСОБА_1 нотаріально посвідчену довіреність від 30.11.2010р., надавши йому повноваження щодо повного розпорядження, користування та володіння транспортним засобом, як його власника.

Згодом, позивачу стало відомо, що на придбаний автомобіль накладено арешт згідно постанов державних виконавців Другого ВДВС Луцького МУЮ. За вказаних обставин позивач вимушений звернутись до суду з метою захисту свого порушеного майнового права на автомобіль, що був придбаний ним у ОСОБА_4

Позивач вважає, що він набув право власності на вказаний вище автомобіль на законних підставах, оскільки відповідач ОСОБА_4 передав йому транспортний засіб разом з технічним паспортом та видав на його ім'я довіреність згідно якої передав усі повноваження власника автомобіля, а ОСОБА_1 належним чином провів розрахунок.

Просить визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, реєстраційний номер 56213ВО, кузов №ХТА1434, тип легковий універсал, укладений 23.02.2009 року дійсним. Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, кузов №ХТА1434, тип легковий універсал. Звільнити вказаний автомобіль з-під-арешту та зняти вищевказаний транспортний засіб з розшуку.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судовому засідання позов підтримали та просили суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_5 відділу ДВС ЛМУЮ ОСОБА_3 проти позову заперечив, посилаючись на необґрунтованість вимог позивача та порушення законодавства щодо набуття та реєстрації власності на автомобіль.

Прокурор Купріянчик С.І. також просила в позові відмовити.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.02.2009 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 автомобіль марки ВАЗ 21043, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, тип автомобіля - легковий. З метою розрахунку за вищевказаний автомобіль, позивач передав ОСОБА_4 16500,00 грн. На підтвердження чого, відповідачем було написано розписку, в якій він зазначав, що отримав кошти від позивача за продаж автомобіля та ніяких претензій стосовно укладеної угоди до нього не має (а.с. 5).

Факт передачі автомобіля підтверджується актом приймання передачі транспортного засобу від 23.02.2009 року та розпискою (а.с. 5).

Вищезазначений автомобіль належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВОА 272797 від 13.09.2002 р. (а.с. 6).

30.11.2010 року ОСОБА_4 видав ОСОБА_1, нотаріально посвідчену довіреність, в якій зазначив, що вона видана на підставі договору доручення, укладеного в усній формі. Цією довіреністю ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатися згаданим автомобілем, а саме, керувати ним, зняти з обліку чи поставити на облік в органах ДАІ, продати, заставити, здати в оренду, обміняти, а також виконувати всі інші дії, пов'язані з розпорядженням автомобілем. Довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам та з правом тимчасового виїзду за кордон (а.с. 7).

Після придбання автомобіля позивач перереєстрацію транспортного засобу в органах ДАІ не провів.

11 лютого 2015 року ОСОБА_1 стало відомо, що придбаний ним автомобіль знаходиться в розшуку і під арештом, накладеним постановами ОСОБА_5 ВДВС Луцького МУЮ. Автомобіль був затриманий як власність ОСОБА_4, після того, як цей автомобіль був придбаний у нього позивачем (а.с. 8).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 16 ЦК України серед інших способів захисту цивільних прав є визнання права та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до п.п. 2, 7, 8 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілі, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів і мотоколясок, затверджених Постановою КМ України від 07.09.1998 року № 1388 передбачено порядок набуття права власності на транспортний засіб з обовязковою реєстрацією власником придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності.

Відповідно до п. 8 цих Правил для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ … додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділах ДАІ.

Судом встановлено, що спірний транспортний засіб не був знятий з обліку органах ДАІ та зареєстрований на позивача. Отже, сторони не вжили заходів щодо переоформлення автомобіля у визначеному законодавством порядку.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд прийшов до висновку, що немає достатніх підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на автомобіль на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2009 року, а відповідно немає підстав і для задоволення інших позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 22, 204, 328 ЦК України, Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілі, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів і мотоколясок, затверджених Постановою КМ України від 07.09.1998 року № 1388, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль, звільнення майна з-під арешту та зняття з розшуку відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук