Справа № 760/7909/15-ц
Провадження № 4-с-93/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Лазаренко В.В.

з участю секретаря - Подобєд О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Бурлака Руслан Володимирович, Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м.Києва, ОСОБА_3, ОСОБА_4, суддя, -

В С Т А Н О В И В :

17.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Солом`янського районного управління юстиції в м.КиєвіБурлаки Р.В. в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця від 04.02.2015 року про відкриття виконавчого провадження №46332053, посилаючись на те, що на момент відкриття виконавчого провадження закінчилися строки пред'явлення виконавчого документу до виконання, що було проігноровано державним виконавцем. Крім того, державний виконавець, при винесенні оскаржуваної постанови, постановив стягнути з заявника всю суму боргу, що суперечить ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». До того ж, в оскаржуваній постанові вказано стягувачем особу, яка не приймала участь в розгляді справи в суді і не є стягувачем за виконавчим провадженням.

Вказуючи на зазначені вище обставини, заявник посилається на те, що оскаржувана постанова була винесена державним виконавцем Бурлакою Р.В. з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому має бути визнання незаконною та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримала вимоги, викладені в скарзі, і просила їх задовольнити.

Зацікавлена особа - старший державний виконавець відділу ДВС Солом`янського районного управління юстиції в м. КиєвіБурлака Руслан Володимирович, в провадженні якого на даний час перебуває виконавче провадження № 46332053, вимоги заявника не визнав і в задоволенні скарги просив відмовити, посилаючись на те, що його дії щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження є правомірними та такими, що повністю відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні. Просить в її задоволенні відмовити в повному обсязі.

Зацікавлена особа ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Зацікавлена особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності.

Представник зацікавленої особи - Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва, подала письмові заперечення на скаргу та заяву про розгляд справи у свою відсутність. Проти задоволення скарги заперечує. Просить відмовити в її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення заявника, особи, дії якої оскаржуються, зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 8 серпня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації заборгованість по оплаті за утримання житла та платі за комунальні послуги за період з 1 січня 2010 року по 1 березня 2013 року у сумі 6 034 грн. 29 коп. та судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп..

Відповідно до пункту 23 Рішення Київської міської ради II сесії VII скликання від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» вирішено перейменувати Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації в комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва».

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦПК України судові рушення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 1, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» саме виконавче провадження являється завершальною стадією судового процесу.

Встановлено, що 17 грудня 2013 року стягувачу були видані виконавчі листи № 2-2978/13, які звернуті до виконання 27 січня 2014 року.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві від 19 червня 2014 року виконавчий документ відносно ОСОБА_4 було повернуто стягувачу на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

17 вересня 2014 року КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації звернулося повторно до виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду.

Постановами головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 22 вересня 2014 року ВП № 44788504 та ВП № 44788395 відкриті виконавчі провадження з виконання виконавчих листів виданих 17 грудня 2013 року Солом'янським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з боржників, зокрема ОСОБА_1, заборгованості на користь КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації в сумі 6 034 грн. 29 коп. та 229 грн. 40 коп. відповідно.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві року виконавчий документ відносно ОСОБА_1 було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації звернулося втретє до виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, зокрема виконавчі листи видані судом на виконання судового рішення, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У справі за позовом КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, рішення набрало законної чинності 22 жовтня 2013 року, виконавчі листи видані 17 грудня 2013 року і можуть бути пред'явлені до виконання до 23 жовтня 2014 року.

В той же час, постановами державного виконавця від 19 червня 2014 року виконавчі листи повернуті стягувачу у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними ( п.2 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»).

Разом з цим, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє останнього права пред'явити виконавчі листи до виконання протягом річного строку з дня його повернення ( ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження»), для чого, ні Законом України «Про виконавче провадження», ні цивільним процесуальним Кодексом не вимагається прийняття рішення судом.

Виходячи з наведеного, суд вважає безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу твердження заявника про те, що на момент відкриття виконавчого провадження закінчилися строки пред'явлення виконавчого документу до виконання, а тому у державного виконавця не було підстав для відкриття виконавчого провадження.

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня

надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність

боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального

підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання

цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпаний перелік підстав за наявності яких державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Судом встановлено, що підстав, передбачених ст. 26 зазначеного Закону для відмову у відкритті виконавчого провадження у державного виконавця не було.

Доводи скарги в тій частині, що державний виконавець не визначився в якій частці скаржник має виконати рішення Солом'янського районного суду м. Києва, а тому безпідставно виніс постанови про відкриття виконавчого провадження, суд відхиляє, оскільки державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядку, встановленому виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження» ( стаття 11 цього закону).

Так, виконавчий документ видається на підставі судового рішення.

Відповідно до ч. 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 8 серпня 2013 року заборгованість та судовий збір стягнута солідарно з ОСОБА_1 ОСОБА_4, ОСОБА_5 Питання розподілу судових витрат вирішує суд при ухваленні рішення.

Отже, державний виконавець не вправі змінювати рішення суду, визначати частки боржників та приймати рішення про звільнення їх від сплати судового збору.

До того ж, право на пред'явлення виконавчого документа щодо будь-кого з боржників належить стягувачу, а тому посилання в скарзі щодо не пред'явлення до виконання виконавчих документів відносно інших боржників не відноситься до повноважень державного виконавця і не може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження відносно одного солідарного боржника.

Щодо зазначення державним виконавцем в оскаржуваній постанові неправильних, на погляд заявника, назви та адреси стягувача, то вказані обставини не можуть бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. Тому суд ці твердження заявника не приймає до уваги.

Виходячи з наведеного, суд вважає що при винесенні оскаржуваної постанови від 04.02.2015 року державний виконавець Бурлака Р.В. діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Будь-яких порушень Закону України «Про виконавче провадження» з боку державного виконавця при винесенні ним оскаржуваної постанови судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободі заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи обставини викладені вище, суд дійшов висновку про те, що державний виконавець при винесенні 04.02.2015 року постанови про відкриття виконавчого провадження діяв в межах своїх повноважень та у суворій відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому в задоволенні вимог заявника про визнання незаконною та скасування вказаної постанови має бути відмовлено.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувана постанова була винесена державним виконавцем 04.02.2015 року. Скаржник звернулася до суду зі скаргою 17.04.2015 року. Посилається на те, що про оскаржувану постанову вона дізналася лише 10.04.2015 року. Доказів, які б спростували ці твердження заявника суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що заявником строк звернення до суду не пропущено.

За частиною 1 статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 383-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Бурлака Руслан Володимирович, Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва, ОСОБА_3, ОСОБА_4, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: