УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Мурашова Н.А., розглянувши заяву ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про застосування заходів забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

07.08.2015р. до суду надійшов позов ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави. На даний час провадження у справі не відкрито.

Одночасно з даним позовом позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно та кошти на рахунках відповідачів, мотивуючи це тим, що відповідачі порушують права банку і не виконують свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим станом на 12.06.2015р. утворилась заборгованість в сумі 102 073,60грн. Добровільно сплатити вказану суму вони відмовляються. При цьому, позивачу достовірно відомо в силу специфіки своєї діяльності, що фактично у відповідачів наявні грошові кошти, за рахунок яких можливо здійснити погашення. Порушення відповідачами узятих на себе зобовязань дає підстави вважати, що у разі задоволення позовних вимог, виконання рішення може бути ускладнено.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

На підставі ч.1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву без повідомлення сторін у справі.

Суд, вивчивши заяву, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, на яке саме майно (нерухоме, рухоме, адреса його місця знаходження, за ким з відповідачів зареєстровано) та на які саме грошові кошти (чиї саме, де знаходяться, якщо на банківських рахунках то номер цього рахунку та у якому банку відкритий, кількість грошових коштів) слід накласти арешт. Крім того, не обґрунтовано яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим подальше виконання рішення суду за заявленими позовними вимогами.

При цьому суд звертає увагу, що в позовній заяві ставиться питання про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеку квартиру АДРЕСА_1 і додано договір іпотеки від 13.10.2008р. на вказану квартиру, яка належить на праві власності відповідачам. При укладанні даного договору на вказану квартиру вже накладено заборону її відчуження, яка зареєстрована у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна. За вказаних обставин повторне накладання арешту на це майно не є доцільним.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні вказаної заяви слід відмовити.

Керуючись ст.. 151,152,153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про застосування заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, заперечення проти можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя:

10.08.2015