Апеляційний суд Житомирської області
Справа №276/656/15-ц Головуючий у 1-й інст. Сульженко Л. П.
Категорія 27 Доповідач Якухно О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Якухно О.М.

суддів Коломієць О.С., Зарицької Г.В.,

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про стягнення заборгованості за договором строкового банківського вкладу та стягнення моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29 травня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" (далі - ПАТ КБ "Банк "Фінанси та кредит") в особі відділення № 26 філії «Центральне РУ» акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором строкового банківського вкладу в сумі 25 528,79 грн., моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29 травня 2015 року відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті заяви про стягнення заборгованості за договорами строкового банківського вкладу та стягнення моральної шкоди.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви. Зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися за їх місцезнаходженням, а посилання суду про визначення підсудності позову про захист прав споживачів за зареєстрованим місцем проживання позивача (споживача) взагалі є безпідставним, оскільки поданий ним позов не містить в собі посилань на зазначений закон.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга (не) підлягає до (часткового) задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 у прийнятті його позовної заяви, суд виходив з того, що юридичною адресою ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» є м.Київ вул.Артема, 60, а позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням. В свою чергу, позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1, а тому, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів» може пред'явити позов за зареєстрованим місцем свого проживання чи перебування як споживача.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такою думкою.

Так, за загальним правилом підсудності визначеному ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Як визначено ч.1 ст.93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилається позивачеві.

Проте, постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті позовної заяви судом не було враховано п.38 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», згідно якого територіальна підсудність справи за участю філії або представництва юридичної особи визначається відповідно до вимог частини сьомої статті 110 ЦПК також за їх місцезнаходженням, якщо їм надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (стаття 95 ЦК). Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Оскільки філія або представництво юридичної особи діють у межах наданих їм повноважень, то пред'явлення позову за їх місцезнаходженням можливе лише тоді, коли спір випливає саме з їх діяльності.

У разі відсутності у філії або представництва юридичної особи відповідних повноважень та/або коли спір не пов'язаний з їх діяльністю, позовна заява повертається позивачеві для подання до належного суду (стаття 115 ЦПК) або якщо провадження у справі відкрито - передається судом до належного суду (стаття 116 ЦПК).

Відповідач знаходиться за адресою : м.Київ, вул.Артема, 60.

Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відділення № 26 філії «Центральне РУ» акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", що розташований в м.Іршанськ по вул.Гагарина, 1, не є юридичною особою. В свою чергу, філія «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», яка є відокремленим підрозділом юридичної особи, (Код ЄДРПОУ ВП: 25745867), розташована за адресою: м.Київ, Печерський район, вул.Щорса, буд. 31.

Правовий статус відділення на законодавчому рівні не регламентований. Проте, як відомо, відділення діють від імені банку та можуть бути як на балансі банку, так і на балансі філії. Тому, оскільки відділення є частиною філії та уповноважене на отримання коштів і видачу вкладів від громадян, слід вважати, що це діяльність філії через своє відділення і, відповідно, можливо подавати позов у районний суд за місцезнаходженням відділення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2, відповідно до вимог ч.7 ст.110 ЦПК України, має право звернутися з позовом по місцю розташування відділення банку, в якому укладено договір.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судді першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає до скасування з передачею справи до суду першої інстанції на новий розгляд для вирішення питання щодо її прийняття.

Ухвала апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому оскарженню не підлягає.

Керуючись с. ст. 209, 303, 304, 307, 311, 313-315 ЦПК України , колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29 травня 2015 року скасувати, а питання щодо відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: