Справа № 489/2515/15-ц
Номер провадження 2/489/1544/15
РІШЕННЯ

Іменем України

16 червня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив

У квітні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є батьком дитини, однак гроші на утримання дитини не надає. Працює на посаді юриста та має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Просила позов задовольнити та стягнути аліменти.

Відповідач надав письмові заперечення проти позову в яких зазначив, що сторони та дитина проживають разом та він бере участь в утриманні дитини як і позивач, тому вважає, що відсутні підстави для звернення до суду. Вказує, що несе витрати на утримання дитини і бажає надалі продовжувати, тому стягнення додатково аліментів порушить його права.

Позивач в судовому засіданні, в результаті переговорів з відповідачем, змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на час сплати аліментів за конкретний місяць, починаючи з 15 травня 2015 року.

Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Позивач звернулася до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі того з батьків, що проживає окремо від дитини в її утриманні шляхом стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 184, 180-182 Сімейного кодексу України (далі СК України) за змістом яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФП № 111691 позивач і відповідач мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач визнав позов, що відповідно до ч. 3 ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позовних вимог.

Чинне законодавство України передбачає можливість стягнення аліментів в твердій грошовій сумі або в частці від доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З метою приведення сторін до мирного та конструктивного вирішення спору, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлюється законодавством. Щомісячний розмір аліментів буде встановлюватись діючим прожитковим мінімумом на відповідний місяць.

Розмір аліментів встановлено за домовленістю сторін, що не обмежує права та бажання відповідача окремо нести витрати на навчання, розваги та відпочинок дитини.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 184, 180-182 СК України, ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

ОСОБА_4 Олександрівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 27.04.1984 р. н., ідент. номер - НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законами Про державний бюджет України на відповідний рік, починаючи з 15 травня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 243,6 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв