Справа № 473/2091/15-ц
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді Висоцької Г.А.
при секретарі Радєвій Н.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача Левченко В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
03.06.2015 позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька.
Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після чого відкрилась спадщина, до складу якої увійшла належна йому ? частка квартири АДРЕСА_1 .
Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його матір, бабуся позивача ОСОБА_5 .
31.03.2008 року ОСОБА_5 Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку спірної квартири, оскільки остання в заяві вказала, що інші спадкоємці після смерті її сина відсутні.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла в м. Вознесенську Миколаївської області.
При зверненні до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, яка відкрилася після його смерті батька, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.05.2014 року позивачу було надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 .
Проте, рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 23.03.2015 року вищевказане рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської було скасовано та постановлене нове, яким в задоволенні його позову до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено, оскільки спадщину після смерті його бабусі ОСОБА_5 прийняла ОСОБА_3 , про що йому відомо не було, а отже позов пред`явлено до неналежного відповідача.
Вважає, що ним був пропущений вказаний строк з кількох поважних причин, а саме у зв`язку з юридичною необізнаністю, внутрішніми хвилюваннями через складання випускних іспитів в той період крім того проходив військово-лікарську комісію і мав проблеми зі здоров`ям.
На підставі викладеного просив суд, визнати поважною причиною пропуску ним строку для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини 2 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини.
Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просила суд позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, є громадянкою Ізраїлю, її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, зазначив, що позивач був відповідачем по справи за позовом ОСОБА_5 про визначення часток в спільній сумісній приватній власності у зв`язку із відкриттям спадщини після смерті його батька і це було в період 2007-2008 років, коли шестимісячний строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ще не минув.
Вказує, що причини пропуску зазначеного строку є надуманими та безпідставними, тому у задоволенні позову належить відмовити.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 30.08.1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області (а.с. 6).
ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 1 від 08.04.2014 року ( а.с. 8 ).
Сторони по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є відповідно рідними племінником та тіткою.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер в м. Вознесенську Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.04.2014 року ( а. с. 7а).
Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла належна йому ? частка квартири АДРЕСА_1 .
Згідно до довідки-роз`яснення державного нотаріусу за № 568/02-14 від 25.04.2014 року спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його матір ОСОБА_5 відповідно до положень ч 3 ст. 1268 ЦК України.
В судовому засіданні було встановлено, що в листопаді 2007 року ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області про визначення часток в спільній сумісній приватній власності у зв`язку із відкриттям спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її сина - ОСОБА_4 . В позові ОСОБА_5 зазначала про свій намір отримати спадщину після сина у розмірі 1/4 частини від спірної квартири, до речі, як і онук-позивач по справі ( а.с. 10).
Зазначений позов суд задовольнив, про що 03.01.2008 року постановив рішення про визначення часток ОСОБА_5 та померлого ОСОБА_4 .
При цьому по зазначеній цивільній справі- №2-109/08 позивач приймав участь у справі спочатку, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а в подальшому був притягнутий до участі у справі в якості відповідача і приймав участь в судовому засіданні.
З викладеного вбачається, що позивач знав про можливість використати своє право на отримання спадщини до минування шестимісячного строку, рішення суду від ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), але не скористався ним.
Доводи представника позивача, що в заяві до нотаріуса про прийняття спадщини ОСОБА_5 зазначила, що крім неї інших спадкоємців немає, суд вважає безпідставними, оскільки 31.03.2008 року нею було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину кв. АДРЕСА_1 саме по пред`явленню рішення суду від 03.01.2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 в м. Вознесенську Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.04.2014 року ( а.с. 7 ).

При зверненні до нотаріальної контори з питанням отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_4 отримав відмову через те, що спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_5 , померла, тому нотаріус не має змоги внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, крім того ним пропущено встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, а тому рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання спадкування ( а.с. 9 ).
За ініціативою позивача рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.05.2014 року йому, як сину померлого ОСОБА_4 було визначено додатковий строк тривалістю у 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька (а.с. 26).
Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 23.03.2015 року вищевказане рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської було скасовано та постановлене нове, яким в задоволенні його позову до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено ( а.с. 27-29 ).

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Але позивач протягом встановленого законом шестимісячного строку не виконав дій, передбачених ст. ст. 1269, 1270 ЦК України, що свідчать про неприйняття ним спадщини.

Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим, поняття поважності пропуску вказаного строку є оціночним критерієм та питання щодо цього вирішується на загальних підставах та з врахуванням обставин справи.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, про що зазначено в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", а також надано роз`яснення у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦК України, на позивача покладений обов`язок доведення належними доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, в тому числі наявність поважної причини неприйняття спадщини своєчасно в передбаченому законом порядку.

Проте, позивач хоча і зазначив але не підтвердив належними доказами ці обставини.

Посилання останнього на правову необізнаність не може бути прийнято судом до уваги, оскільки нормативно-правові акти оприлюднюються в установленому Законом порядку, є відкритими та загальнодоступними для використання та з моменту їх оприлюднення кожна особа вважається такою, що ознайомлена та обізнана з ними.

Крім того позивач, як сторона у справі приймав безпосередню участь при її розгляді та проголошенні рішення суду, тобто був знав про свої права щодо спадщини.

Також не може бути визнана поважною така причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як хвилювання через складання випускних іспитів та проходження військово-лікарської комісії і проблеми зі здоров`ям, оскільки позивач не довів належними та допустими доказами наявність обставин, які є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що позбавляли його можливості здійснити дії з прийняття спадщини в межах строку, визначеного ст. 1270 ЦК України.

Твердження позивача, про те, що він на час відкриття спадщини та в період строку встановленого для прийняття спадщини був випускником та хвилювався через випускні іспити спростовується атестатом про повну загальну середню освіту, виданим Вознесенським професійним аграрним ліцеєм 30.06.2008 року на його ім`я, тоді як обумовлений строк закінчився ще 28.12.2007 року ( а.с. 15).

Щодо перебування позивача на лікуванні, то доводи представника позивача суд сприймає критично, оскільки виписні епікризи стосуються хвороб та обстежень ОСОБА_4 з 2006 року по 2009 рік і тільки одне обстеження проводилося у період з 17.1Х. по 26.1Х.2007 року в денному стаціонарі, тобто займало незначний проміжок часу відносно до строку, встановленого для прийняття спадщини і не може бути визнано судом суттєвою обставиною, яка позбавила його можливості здійснити дії з прийняття спадщини в межах зазначеного строку ( 17-23, 49-50).

Відносно проходження військово-лікарської комісії , то з довідки наданої військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що ОСОБА_4 1989 року народження непридатний до військової служби у мирний час та обмежено придатний у воєнний час, за станом здоров`я, ст.. 52- Наказу МОУ № 402 від 14.08.2008 року, протокол № 4 від 06.10.2009 року, знятий з військового обліку за наказом МОУ від 09.06.2006 року № 342, зазначені події не стосуються строку для прийняття спадщини, оскільки відбувалися або задовго до вказаного періоду, або значно пізніше ( а.с. 16).

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 88, 209, 212- 215 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через місьскрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Висоцька Г.А.