Справа № 373/1563/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року Переяслав - Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.

при секретарі Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав - Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства „Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства, треті особи: наглядач за Андрушівським кладовищем Переяслав-Хмельницького виробничого управління комунального господарства ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди ,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 02 червня 2015 року звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача 20 000 грн. моральної шкоди та судові витрати по справі.

Посилається на те, що 06 лютого 2015 року помер його батько ОСОБА_5 07 лютого 2015 року без свідоцтва про смерть, яке було видане пізніше (10 лютого 2015 року), наглядач за Андрушівським кладовищем ОСОБА_2, яка є третьою особою по справі, надала дозвіл на його поховання на території даного кладовища. Поховання батька позивача було здійснене ОСОБА_3 та ОСОБА_4 всупереч волі батька, який хотів бути похованим в с.Хоцьки Переяслав-Хмельницького району Київської області. Позивач, будучи сильно пригніченим від раптової втрати батька, не міг спочатку в повній мірі усвідомлювати все, що відбулося. Невиконання волі батька пригнічувало його та завдавало душевних страждань, внаслідок чого у нього погіршився стан здоровя, що змусило його звертатися за медичною допомогою. Внаслідок невиконання останньої волі батька позивач постійно відчував важкий душевний тягар, жив з почуттям неспокою та з постійними переживаннями. Для перепоховання батька позивачем були витрачені значні кошти та зусилля, внаслідок чого йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 20 000 гривень. Поскільки шкода була заподіяна працівником відповідача про виконанні трудових обовязків, то шкоду має відшкодувати підприємство, як роботодавець.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позов підтримала в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача КП «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» ОСОБА_7 позов не визнала, заперечує проти його задоволення. Посилається на те, що КП «Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства» не є спеціалізованим підприємством, яке надає ритуальні послуги, Андрушівське кладовище не перебуває на балансовому обліку відповідача. Доглядачі кладовищ рахуються у штаті цеху «Благоустрою» КП «Переяслав-Хмельницьке ВУКГ» та займаються утриманням в належному стані та охороною місць поховань. Вони виділяють місця для поховання на території кладовища і не зобовязані встановлювати виконавців волевиявлення померлого та перевіряти родинні звязки.

Третя особа ОСОБА_2 вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки вона виділила місце на кладовищі за заявою особи (ОСОБА_4П.) на підставі лікарської довідки про смерть особи, хоча і без свідоцтва про смерть. Встановлювати волевиявлення померлого щодо місця поховання не входить до її обовязків.

Третя особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважають, що позов не підлягає до задоволення. Вони здійснили поховання ОСОБА_5, місце для його поховання було виділене доглядачем Андрушівського кладовища ОСОБА_2 на підставі поданої заяви та лікарської довідки про смерть. Подати доглядачу кладовища свідоцтво про смерть ОСОБА_5 в день поховань вони не мали можливості, оскільки були завантажені приготуванням до поховання.

Судом встановлено наступне.

06 лютого 2015 року в м. Переяслав-Хмельницькому помер ОСОБА_5, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, позивач ОСОБА_1 є сином померлого.

Згідно листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького МРУЮ у Київській області № 756/3.3.1-35 від 11.03.2015, свідоцтво про смерть ОСОБА_5 10.02.2015 отримав ОСОБА_3, повторне свідоцтво про смерть в той же день отримала сестра померлого ОСОБА_8

Представник позивача зазначила, а представник відповідача та третя особа ОСОБА_2 визнали той факт, що ОСОБА_2 працює доглядачем Андрушівського кладовища та перебуває у штаті цеху «Благоустрій КП Переяслав-Хмельницьке ВУКГ. До обовязків наглядача кладовищ входить утримання в належному стані та охорона місць поховань, косіння трави на ділянках загального користування, безпосередньо виділення місць для поховання для уникнення його хаотичності. Крім того, доглядач приймає заяви про виділення місць для поховань та реєструє їх у Книзі реєстрації поховань. Дану книгу доглядачам видає начальник цеху «Благоустрій», в кінці кожного місяця заяви про виділення місць для поховань наглядачі віддають начальнику ВУКГ.

Відповідно до довідки № 363 від 09.06.2015, Андрушіське кладовище не перебуває на балансовому обліку основних засобів КП Переяслав-Хмельницьке ВУКГ.

З копії заяви від 07.02.2015 та листа начальника КП Переяслав-Хмельницьке ВУКГ № 330 від 25.05.2015, вбачається, що 07.02.2015 до відповідача із заявою про виділення місця для поховання на Андрушівському кладовищі ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_4, надавши довідку про смерть. Про це 07.02.2015 у Книзі реєстрації поховань Андрушівського кладовища було внесено запис № 5.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_2, доглядач Андрушівського кладовища, визнала, що за заявою ОСОБА_9 виділила місце для поховання ОСОБА_5 без свідоцтва про смерть останнього, що є винятком, оскільки місця для поховання виділяються лише за наявності свідоцтва про смерть.

Згідно свідоцтва про поховання від 15.05.2015 та довідки Хоцьківської сільської ради від 15.05.2015, ОСОБА_5 був перепохований на кладовищі № 1 в с. Хоцьки Переяслав-Хмельницького району Київської області 15 травня 2015 року.

Відповідно до листа Центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф міста Києва № 1462/5 від 05.06.2015, 08.02.2015 до Центру надходив виклик від ОСОБА_1, діагноз: стан після кровотечі з варикозно розширеної вени лівої гомілки. Аналогічний виклик було здійснено 05.03.2015.

Свідки ОСОБА_8 (тітка позивача), ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили в суді бажання померлого ОСОБА_5 бути похованим після смерті на родинному похованні в с. Хоцьки Переяслав-Хмельницького району.

Крім того, свідки ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_15 показали суду, що під час поховання та після похорон здоровя ОСОБА_16 (позивача) погіршилося (піднявся тиск, відкрилася венозна кровотеча), він був пригнічений. Свідок ОСОБА_14 додала, що перед похованням 07.02.2015, оскільки вона медсестра, надавала допомогу сину покійного ОСОБА_16, давала заспокійливе.

Свідок ОСОБА_8, крім того, показала суду, що перед похованням 07.02.2015 вранці просила ОСОБА_3 віддати їй паспорт покійного брата, щоб вони могли отримати свідоцтво про його смерть та поховати його в с. Хоцьки, однак він відмовив. Дану обставину підтвердили і свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12

Свідок ОСОБА_10, крім того, показав суду, що 07.02.2015 двічі ходив із ОСОБА_16 (позивачем) до ЗАГСу в м. Переяслав-Хмельницький, щоб отримати свідоцтво про смерть батька та вказати на не видачу свідоцтва про смерть іншим особам, оскільки викрадено паспорт померлого, але їм було відмовлено у прийнятті заяви. Це підтвердила і свідок ОСОБА_8

Згідно ч. 4 Закону України «Про поховання та похоронну справу», діяльність у галузі поховання базується на таких основних принципах як, зокрема, гарантування державою належного поховання померлих; поховання в установленому законодавством порядку з урахуванням волевиявлення померлого, вираженого особою при житті, а за його відсутності - з урахуванням побажань родичів.

Відповідно до п. 2.3 та п.2.4 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затв. наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 р. № 193, поховання померлих чи їх праху після кремації здійснюється лише на підставі свідоцтва про смерть та оформленого в установленому порядку договору-замовлення на організацію та проведення поховання (далі - договір-замовлення). За зверненням Виконавця волевиявлення чи особи, яка взяла на себе зобов'язання поховати померлого, на території кладовища безоплатно виділяється місце для поховання померлого.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, що полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.

В силу ч. 1 ст. 1167 цього Кодексу, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу ст. 10 та ст. 60 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2, перебуваючи в трудових відносинах з відповідачем, під час виконання своїх трудових обовязків, виділила місце для поховання ОСОБА_17 з порушенням вимог чинного законодавства (без наявності свідоцтва про смерть), що в свою чергу стало одним із чинників можливості поховання 07.02.2015 останнього не в с Хоцьки, а на території Андрушівського кладовища в м. Переяслав-Хмельницький та призвело до додаткових ( до самого факту смерті рідної людини) моральних переживань, душевних страждань, погіршення самопочуття, порушення звичного ритму життя позивача ОСОБА_1.

Зважаючи на вищезазначене, суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача щодо того, що КП Переяслав-Хмельницьке ВУКГ не є належним відповідачем по справі, оскільки не надає ритуальні послуги, не є спеціалізованим підприємством по наданню ритуальних послуг, не укладає договорів замовлень на організацію та проведення поховань, Андрушівське кладовище не перебуває на балансі відповідача.

Крім того, суд не бере до уваги доводи представника відповідача, як підстави відмови у позові, щодо того, що моральної шкоди завдано позивачу діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які вирішували питання про місце поховання ОСОБА_5, оскільки суд вирішує справи лише в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі ( ст. 11 ЦПК України).

Проаналізувавши всі докази в їх сукупності, враховуючи вищевикладене, глибину і тривалість моральних страждань, негативних емоційних навантажень, погіршення стану здоровя позивача, суть позовних вимог, керуючись вимогами розумності і справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позову частково та визначає розмір моральної шкоди, що необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, в сумі 2000 гривень.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, в силу ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь позивача слід стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 23, 1167, 1172 ЦК України, Закону України «Про поховання та похоронну справу», Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затв. наказом Держжитлокомунгоспу України від 19 листопада 2003 р. № 193, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212, 213, 218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства „Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства, треті особи: наглядач за Андрушівським кладовищем Переяслав-Хмельницького виробничого управління комунального господарства ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства „Переяслав-Хмельницьке виробниче управління комунального господарства на користь ОСОБА_18 моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок та судовий збір в розмірі 24 (двадцять чотири) гривні 36 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Складання рішення в повному обсязі вчинено 19 червня 2015 року.

Суддя Я.І.Керекеза(підпис)

Згідно з оригіналом