АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/3210/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2493/15Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т.О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого: судді Пилипчук Л.І.

суддів: Карнауха П.М., Кривчун Т.О.,

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу банківського вкладу, компенсацію понесених витрат та відшкодування маральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі ПАТ «ДельтаБанк») про стягнення суми депозиту та коштів, що розташовані на його картковому рахунку, який в судовому засіданні підтримав на суму 108 820грн. та просив стягнути моральну шкоду, заподіяну банком внаслідок невиконання зобов'язань, у сумі 10 000грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2 грошовікошти в розмірі 108820 грн. 04 коп.

В іншій частині вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення в частині стягнення суми вкладу в розмірі 108 820,04 грн. та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що згідно з постановою 02.03.2015 року Правління Національного банку України від 02.03.2015 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, яку рішенням №71 від 08.04.2015 року продовжено до 02.09.2015 р

Тому до правовідносин сторін повинні застосовуватись норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом та пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Суд першої інстанції не врахував положення зазначеного Закону щодо наслідків запровадження тимчасової адміністрації у банках та призначення уповноваженої особи фонду, оскільки задоволення вимог кредиторів банку здійснюється у порядку, передбаченому цим Законом.

Крім того, оскільки банк після закінчення строку перебування коштів на вкладі, здійснив їх перерахування на поточний рахунок, вказаний позивачем, договір банківського вкладу припинив свою дію, а на момент подання позову правовідносини сторін регулюються виключно умовами договору банківського рахунку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення грошових коштів, місцевий суд виходив з того, що строк залучення вкладів за договорами банківських вкладів (депозитів) закінчився, а банк в порушення вимог ст.ст.526,ч.2 ст.1060 ЦК України позбавив позивача права вільно володіти та користуватися належними йому коштами. При цьому суд першої інстанції зазначив, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ніяким чином не перешкоджає вкладнику звернутися до суду за захистом порушеного права та вимагати стягнення сум на підставні норм ЦК України та умов договорів банківського вкладу.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.09.2014 року сторони уклади договір банківського вкладу (депозиту) № НОМЕР_2, за умовами якого позивач вніс на рахунок Банку кошти в сумі 105 600 грн. терміном до 23.10.2014 року під 21,5% річних. /а.с.5,9/

Після закінчення дії вказаного договору 24.12.2014 року позивач належні йому кошти в сумі 108 232,98грн. вклав згідно договору НОМЕР_3 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний-on-line» терміном до 07.01.2015 року (включно) зі сплатою банком 13% річних./а.с.6,8/ Вказаний договір в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз - до 23.03.3015р.

Крім того, 22.09.2014 року між позивачем та відповідачем укладено договір №011-14 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, згідно якого Банк відкрив Клієнту рахунок № НОМЕР_1./а.с. 12/ На вказаний рахунок громадянкою ОСОБА_4 було перераховано 80 000грн./а.с.7,13/

Постановою Правління НБУ №150 від 02.03.2015 року АТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням виконавчої Дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 року з 03 березня 2015 року розпочато процедуру виведення ПАТ "Дельта Банк" з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації, а рішенням № 71 від 08.04.2015 року продовжено тимчасову адміністрацію до 02.09.2015 року.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( далі - Закон).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами 200 000 грн., встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Згідно з ч.5 п.1 ст.36 зазначеного Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов»язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Отже, після запровадження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації відносно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання НБУ банківської ліцензі та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним і має пріоритетне значення над іншими нормами права, що регулюють відносини банківського вкладу.

За таких обставин, висновок місцевого суду, що запровадження в АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації та процедура повернення вкладів фізичних осіб, передбачена вказаним Законом, не перешкоджає зверненню позивача до суду за захистом своїх прав на підставі норм ЦК України - є помилковим.

Тому колегія суддів приходить до висновку, що рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення грошових коштів підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Рішення місцевого суду в частині відмови у стягненні моральної шкоди сторони не оскаржували.

Згідно з ч.2 ст. 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У даній справі і позивач і відповідач звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір»

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316 ЦПК України, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2015 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення грошових коштів - скасувати, постановити нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий - суддя Л.І.Пилипчук Судді: /підписи/ П.М. Карнаух Т.О.Кривчун

ЗГІДНО:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Л.І. Пилипчук