справа № 278/1288/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким стягнути з відповідачів, в солідарному порядку, заборгованість за договором позики в розмірі 227 372,51 гривні.

В обґрунтування заявлених вимог заявник вказав, що уклав з відповідачем ОСОБА_2 (надалі за тестом відповідач 1) договір позики, відповідно до якого передав останньому грошові кошти в розмірі 9 000 доларів США зі строком повернення позики до 27 березня 2015 року. Окрім цього позивач зазначає, що в забезпечення виконання умов вказаного договору між ним та відповідачем ОСОБА_3 (надалі за текстом відповідач 2) укладено договір поруки. Підсумовуючи позивач стверджує, що станом на день звернення до суду відповідач 1 позичені грошові кошти йому не повернув, а тому він вимушений звернутись до суду із даним позовом.

В судове засідання сторони не зявились, проте як від позивача так і відповідача 2 надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності. Позивач заявлений позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач 2 позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідач 1 в призначений для розгляду справи день та час не зявився і про причини своєї неявки суду не повідомив, хоча завчасно та належним чином був оповіщений про слухання справи.

Дослідив матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини. 27 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем 1 укладено договір позики (а.с.4), відповідно до умов якого позивач мав передати відповідачу 1 грошові кошти в іноземній валюті, а саме 9 000 Доларів США, з терміном повернення даної суми до 27 березня 2015 року. Факт отримання відповідачем 1 даної позики підтверджується виданою останнім позивачу розпискою від 27 жовтня 2014 року (а.с.4). В забезпечення виконання відповідачем 1 зобовязань перед позивачем, останнім з відповідачем 2 укладено договір поруки (а.с.6). 27 березня 2015 року позивачем було предявлено вимогу до відповідача 2 щодо виконання умов договору позики (а.с.10), яку останній того ж дня власноруч отримав.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, вона станом на 23 квітня 2015 року становить 227 372,51 гривні і складається з: суми основного боргу 202 879,74гривень; відсотків за користування позикою 18 784,41 гривні; 3% річних 433,49 гривні; пені за прострочення повернення позики 5 274,87 гривні (а.с.4).

Правовідносини, що склались між сторонами у справі, відповідають та регулюються наступними нормами матеріального закону. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначних родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На позичальника покладається обов'язок передбачений ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом ( ст. 625 ЦК України). Отже, враховуюче вищевикладене, та те, що відповідач 1 добровільно умови договору позики не виконує, кошти позивачу вчасно не повернув, дані обставини порушують права позивача, які в свою чергу підлягають судовому захисту, суд дійшов висновку, про задоволення позову в межах вимог заявлених позивачем. Відповідач 2, в свою чергу, як поручитель, відповідно до закону відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідач 1, відтак є солідарним боржником. Окрім того, враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, на підставі положень ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в дольовому порядку слід стягнути на користь позивача понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору в розмірі 2 395,53 гривень. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 625, 1046, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в розмірі 227 372,51 (двісті двадцять сім тисяч триста сімдесят дві) гривні.

Стягнути з відповідачів на користь позивача, в дольовому порядку, судові витрати за розгляд даної справи в розмірі по 1 197,76 гривень з кожного.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян