Справа № 464/3998/15-ц
пр.№ 2/464/1235/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого Мички Б.Р.

при секретарі Дулюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 07 липня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1317.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07 липня 2005 року зареєстрував з відповідачем шлюб, в якому в якому мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, 03.08.2007р.н. Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. Будь-яке взаєморозуміння та почуття любові між ними відсутні, виникають постійні суперечки. З 03 грудня 2013 року вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Стверджує, що втратили один до одного почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Неодноразові спроби відновити сімейні відносини, жодних позитивних результатів не дали, а тому примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам та інтересам дочки.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, категорично заперечивши можливість примирення.

Відповідач позов визнала, ствердила, що примирення неможливе, їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Зазначила, що дійсно між ними протягом тривалого часу виникають конфлікти та непорозуміння, а з 03 грудня 2013 року шлюбні відносини є фактично припиненими, вони проживають окремо, не ведуть спільний побут та господарство, та не підтримують подружніх відносин. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Василишин».

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 липня 2005 рок в Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №1317. В шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3, 03.07.2007р.н.

Сімейне життя між сторонами не склалось, між ними виникали постійні конфлікти, сварки, непорозуміння, які привели до розпаду сімї. З 03 грудня 2013 року вони не підтримують подружні відносин, не ведуть спільний побут та господарство та проживають окремо. Судом встановлено, що сторони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння, без яких повноцінна сімя існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу.

Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить їх інтересам, сімя розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні нею і документально підтверджені 243,60грн. судового збору.

На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст.10, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218, ЦПК України, с у д, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07 липня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1317.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище - «Василишин».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 /двісті сорок три/ 60коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.