У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт», ОСОБА_6, публічного акціонерного товариства «Північтранс» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Північтранс» на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_5, приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Лафорт» (далі - ПАТ «СК «Лафорт»), ОСОБА_6, публічного акціонерного товариства «Північтранс» (далі - ПАТ «Північтранс») майнові збитки в розмірі 29 270,69 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 06 січня 2013 року по пр. Імені Газети «Правди» у м. Дніпропетровську в районі електроопори № 456 ОСОБА_5, керуючи належним ОСОБА_6 на праві власності і переданим в оренду ПАТ «Північтранс» автомобілем «БАЗ А 079», державний номерний знак НОМЕР_1, порушивши п. 10.1 Правил дорожнього руху України при зміні напрямку руху, скоїв зіткнення з належним йому (позивачу) автомобілем «Мерседес бенц», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_7 У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди вищевказані автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам завдана майнова шкода.

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області винним у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_5 та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

На момент вчинення ДТП ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Північтранс» на підставі угоди від 01 грудня 2012 року зі строком дії до 28 лютого 2013 року і здійснював діяльність з перевезення пасажирів за маршрутом № 740 «Дніпропетровськ - Черкаське».

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «БАЗ А 079» була застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29 листопада 2012 року, чинним до 28 листопада 2013 року, франшизу встановлено у розмірі 1 000 грн, а ліміт відповідальності страховика - 50 000 грн.

Позивач зазначав, що у встановленому законом порядку та у визначений строк звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» із заявою про виплату страхового відшкодування, проте кошти йому так і не були сплачені.

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження від 25 січня 2013 року розмір завданих йому майнових збитків становить 16 365,10 грн, а вартість відновлюваного ремонту - 28 570,69 грн.

Ураховуючи наведене, просив позов задовольнити.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Північтранс» на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 9 116,90 грн та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 700 грн. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Північтранс», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову в позові в частині вимог до ПАТ «Північтранс».

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідальність за шкоду, спричинену позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 9 116,90 грн, яка складається з різниці між вартістю відновлювального ремонту та розміром заподіяної шкоди, повинно нести ПАТ «Північтранс». При цьому суд керувався нормами ст. ст. 1172 та 1187 ЦК України.

Висновок судів є правильним з урахуванням вимог ст.ст. 58, 59, 60 ЦПК України щодо належності, допустимості доказів і обов'язку доказування та надання доказів.

Так, відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем відремонтовано було лише пошкодження, які виникли внаслідок ДТП, а не всі інші дефекти, які мали місце до даної пригоди.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про недотримання судом першої інстанції норм ст. 88 ЦПК України при розподілі судових витрат, оскільки вони не були предметом апеляційного оскарження і перевірки судом апеляційної інстанції.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суди попередніх інстанцій з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшли висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_4

Матеріали витребуваної справи також не дають підстав вважати, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Північтранс» відхилити, рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді В.А. Черненко

С.П. Штелик