Ухвала

іменем україни

7 серпня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачук О.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 4 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тера», приватної фірми «Левада-7» про визнання правочину недійсним; за зустрічним позовом приватної фірми «Левада-7» до ОСОБА_2, тертя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Тера», про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат,

встановив:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням господарського суду Харківської області від 13 березня 2012 року з неї, як фізичної особи-підприємця, було стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Тера» (далі - ТОВ «Тера») заборгованість у розмірі 211 055 грн. 16 жовтня 2012 року вона припинила підприємницьку діяльність в якості фізичної особи-підприємця. Відповідно до умов договору від 1 липня 2013 року ТОВ «Тера» відступило приватній фірмі «Левада-7» (далі - ПФ «Левада-7») право вимоги до ОСОБА_2 за рішенням господарського суду Харківської області від 13 березня 2012 року. Посилаючись на те, що зазначений договір суперечить законодавству України та порушує її права в частині виконання рішення у спосіб погашення заборгованості певній особі визначений судовим рішенням, позивачка просила визнати зазначений договір про уступку права вимоги, недійсним.

ПФ «Левада-7» звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 3% річних за прострочення виконання зобов'язання у розмірі 8 969 грн. 84 коп., інфляційні витрати у розмірі 63 717 грн. 51 коп., а всього 72 687 грн. 35 коп.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 24 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 4 червня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ПФ «Левада-7» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПФ «Левада-7» суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобов`язання у розмірі 63 717 грн. 51 коп., 3% у розмірі 8 969 грн. 84 коп., а всього 72 687 грн. 35 коп. Розподілено судові витрати.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - просить скасувати судові рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнити, а у задоволенні позову ПФ «Левада-7» відмовити.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 та задовольняючи зустрічний позов ПФ «Левада-7», суди, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дійшли обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 не довела своїх вимог, що є її процесуальним обов'язком відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, зокрема, не надала доказів на підтвердження того, що договором про уступку права вимоги порушуються її права, як і не доведено факту виконання нею своїх зобов'язань первісному кредитору, що, у свою чергу, вказує на обґрунтованість вимог ПФ «Левада-7». При цьому господарський суд Харківської області ухвалою від 14 жовтня 2013 року здійснив заміну сторони виконавчого провадження, зокрема стягувача ТОВ «Тера» на ПФ «Левада-7»

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущено порушення норм матеріального та процесуального права, які передбачені ст.ст.338-341 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Тера», приватної фірми «Левада-7» про визнання правочину недійсним; за зустрічним позовом приватної фірми «Левада-7» до ОСОБА_2, тертя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Тера», про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3, на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 4 червня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С. Ткачук