У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,
суддів: Євтушенко О.І., Наумчука М.І.,
Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про стягнення незаконно списаних з рахунку коштів, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» на рішення апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що 07 серпня 2012 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» (далі - ПАТ «Банк «Київська Русь») укладений договір банківського рахунку з використанням платіжних карток для фізичних осіб, що обслуговуються на умовах банківського продукту «Оберіг». За період з 10 січня по вересень 2013 року на картковий рахунок позивача перераховано заробітну плату на суму 33 646 грн.

26 листопада 2013 року при спробі зняти кошти ним було виявлено, що з його карткового рахунку відповідачем незаконно списані кошти, тому він заблокував картку та в той же день звернувся до банку із заявою про незгоду з операціями за його картковим рахунком.

02 грудня 2013 року ОСОБА_6 звернувся до Бородянського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (далі - Бородянський РВ ГУ МВС України в Київській області) із заявою про зняття з його рахунку коштів, у зв'язку з чим 03 грудня 2013 року відкрито кримінальне провадження № 0001363 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Оскільки листом ПАТ «Банк «Київська Русь» від 12 лютого 2014 року позивачу відмовлено у поверненні коштів за зазначеними транзакціями, просив стягнути з ПАТ «Банк «Київська Русь» незаконно списані з його рахунку грошові кошти у розмірі 30 325 грн 93 коп.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 жовтня

2014 року у позові відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2014 року скасовано, позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Банк «Київська Русь» на користь ОСОБА_6 30 325 грн 93 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Київська Русь», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга має бути задоволена частково.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Вказані вимоги апеляційним судом не дотримано.

Судами встановлено, що 07 серпня 2012 року між ПАТ «Банк «Київська Русь» та ОСОБА_6 укладений договір банківського рахунку з використанням платіжних карток для фізичних осіб, що обслуговуються на умовах банківського продукту «Оберіг», відповідно до умов якого банк відкрив клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки НОМЕР_1 у валюті гривня (а. с. 8−11).

Згідно з довідкою Публічного акціонерного товариства «Борекс» від 23 червня 2014 року № 78 за період з 10 січня по вересень 2013 року на картковий рахунок ОСОБА_6 з використанням платіжної картки НОМЕР_1 перераховано заробітну плату у розмірі 33 646 грн (а. с. 12), що також підтверджується довідкою ПАТ «Банк «Київська Русь» від 26 листопада 2013 року та випискою за договором від 21 липня 2014 року (а. с. 13−17, 43−56).

26 листопада 2013 року позивач виявив, що з його карткового рахунку відповідачем незаконно списані кошти, у зв'язку з чим він заблокував картку та звернувся до банку із заявою про незгоду з операціями за його картковим рахунком (а. с. 18−20).

02 грудня 2013 року позивач звернувся до Бородянського РВ ГУ МВС України в Київській області із заявою про те, що невідомою особою у період з 08 січня по 26 листопада 2013 року з його карткового рахунку були зняті грошові кошти у розмірі 30 325 грн 93 коп. без його відома (а. с. 21).

03 грудня 2013 року за даним фактом відкрито кримінальне провадження № 0001363 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Комісією ПАТ «Банк «Київська Русь», затвердженою наказами голови правління від 23 березня 2012 року № 161 та від 21 січня 2014 року № 13, згідно з Положенням про комісію по розгляду спірних трансакцій з використанням банківських платіжних карток ПАТ «Банк «Київська Русь», затвердженим постановою правління від 12 травня 2008 року № П-36/6, та на підставі п. п. 3.10, 4.2.2, 5.1.2, 523 договору банківського рахунку № 332496-ОВК-2012 відмовлено позивачу у відшкодуванні коштів за трансакціями, вказаними у заяві від 26 листопада 2013 року, що підтверджується листом відповідача від 12 лютого 2014 року № 6/44.6 та протоколом засідання комісії від 21 січня 2014 року (а. с. 22, 23).

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 % суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до п. п. 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Таким чином, указаним Положенням передбачено, що кошти мають бути повернені користувачу картки у разі невідкладного повідомлення користувачем банку про здійснення неналежної або некоректної операції.

У позовній заяві та доданої до неї заяви про незгоду з операціями від 26 листопада 2013 року вбачається, що позивач зазначив 144 операції про зняття коштів з його карткового рахунку за період з 26 серпня по 11 листопада 2013 року включно

Разом з тим судами не встановлено, чи надавалася позивачу послуга «смс-інформування» та чи міг користувач контролювати операції за банківською карткою.

На вказані обставини і вимоги закону апеляційний суд уваги не звернув.

Оскільки апеляційним судом не дотримано вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не встановлено фактичних обставин, неправильно застосовано норми матеріального права, не досліджено доказів, наданих сторонами, та не надано цим доказам відповідної правової оцінки, рішення апеляційного суду належить скасувати, а справу - передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 335, 336, 338, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: П.О. Гвоздик
Судді: О.І. Євтушенко
В.І. Мартинюк
М.І. Наумчук
О.М. Ситнік