УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.
суддів: Кадєтової О.В.,Мартинюка В.І.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_7, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 грудня 2011 року о 16 год. 45 хв. на Ленінградській площі в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_4 та автомобіля Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_3, яким керувала відповідач ОСОБА_7 При цьому, цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_7 на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2012 року ОСОБА_7 визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП. Внаслідок неправомірних дій відповідачки, позивачу завдано матеріальну шкоду, яка відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу складає 4 959,92 грн.

Крім того, позивач вважає, що відповідачем ОСОБА_7 йому завдано моральної шкоди, оскільки внаслідок удару при дорожньо-транспортній пригоді він отримав травму поясного відділу хребта, що призвело до амбулаторного лікування, грошових витрат на обстеження, лікування в санаторії та до теперішнього часу перебування на обліку в невропатолога, також в нього погіршилися можливості реалізації повсякденних звичок та бажань, порушився звичайний ритм життя та робочі плани, у зв'язку з чим позивач оцінює завдану йому моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

З урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_7 суму майнової шкоди в розмірі 5 559,92 грн, моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн та судові витрати понесені ним при подачі позову до суду.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2014 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 4 959,92 грн майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 600,00 грн витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, 1 000,00 грн моральної шкоди, Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування судових рішень судів попередніх інстанцій із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги та стягуючи майнову шкоду з ОСОБА_7, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_7 на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди застрахованою не була.

Судами встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21 грудня 2011 року о 16 год. 45 хв. на Ленінградській площі в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_4 та автомобіля Mitsubishi, д.н.з. НОМЕР_3, яким керувала ОСОБА_7

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 лютого 2012 року ОСОБА_7 визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП, за порушення п. 10.1, п. 10.4, 2.3 «б» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до звіту оцінки транспортного засобу № 2013 матеріальна шкода, завдана позивачу внаслідок указаної ДТП, складає 4 959,92 грн, з урахуванням ПДВ.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 29 грудня 2011 року позивачем понесені витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 600,00 грн.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» (чинного на момент скоєння ДТП) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про страхування» страхові агенти - фізичні особи або юридичні особи, які діють від імені та за дорученням страховика і виконують частину його страхової діяльності, а саме: укладають договори страхування, одержують страхові платежі, виконують роботи, пов'язані із здійсненням страхових виплат та страхових відшкодувань. Страхові агенти є представниками страховика і діють в його інтересах за винагороду на підставі договору доручення із страховиком.

Статтею 1000 ЦК України передбачено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Як вбачається з листа ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» від 25 грудня 2013 року повідомлено ОСОБА_7 про те, що між АТ «СГ «ТАС» та нею не укладався поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо забезпечення транспортного засобу Mitsubishi Outlander, д.н.з. НОМЕР_3, який був би дійсний станом на 21 грудня 2011 року. Бланк полісу № АА/3319230 був втрачений страховим агентом та страховий платіж по цьому полісу на рахунок АТ «СГ «ТАС» не надходив.

Також з інформації з єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що бланк поліса Серії АА № 3319230 АТ «СГ «ТАС» втрачено.

Разом з тим, у своїх запереченнях на позов представник АТ «СГ «ТАС» зазначав, що бланк полісу № АА/3319230 був втрачений страховим агентом ТОВ «Стабільність-Вест», за фактом чого АТ «СГ «ТАС» 23 вересня 2011 року було подано заяву про злочин вих. № 01-1/763 до Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Згідно листа Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 28 жовтня 2011 року матеріали за вказаною заявою були передані в Дарницьке РУ ГУ МВС України для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

У матеріалах справи міститься постанова про відмову в порушенні кримінальної справи Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві від 15 листопада 2011 року, якою встановлено, що 11 березня 2011 року між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ТОВ «Стабільність-Вест» укладено договір доручення № 40-6406/041/01, відповідно до якого останньому було ввірено майно ПрАТ «СГ «ТАС», а саме бланки суворої звітності (бланки полюсів).

З наданого дублікату квитанції № 5967.581.1 від 20 квітня 2011 року вбачається, що ОСОБА_9 сплатив 740,17 грн на рахунок ТОВ «Стабільність-Вест» страхового внеску за поліс АА/3319230.

За таких обставин, суди всупереч ст. ст. 212-214 ЦПК України у достатньому обсязі не визначилися із характером спірних правовідносин, не з'ясували усі обставини справи, зокрема, наявність договору доручення № 40-6406/041/01 від 11 березня 2011 року укладеного між ПрАТ «Страхова група «ТАС» та ТОВ «Стабільність-Вест», коли та які саме бланки полісів були передані страховому агенту за указаним договором, за яких обставин вони були втрачені та яка їх кількість, а також хто несе відповідальність за їх втрату страховий агент чи страховик.

Допущені судами неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, рішення судів першої та апеляційної інстанцій на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_7, задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 16 квітня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 червня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов О.В. Кадєтова В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук