23.06.2015 Справа № 363/811/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Войнаренко Л.Ф.

при секретарі Клименко В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2015 року позивач ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків.

Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 24 червня 2014 року вироком Вишгородського районного суду Київської області встановлені обставини, за яких відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шахрайським шляхом заволоділи її грошима в сумі 111 тисяч доларів США. Цим же вироком її позов до відповідачів по даній справі про стягнення суми збитків, завданих злочином було задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на відшкодування матеріальних збитків грошових коштів на її користь у сумі 869 940,24 грн. В частині стягнення 3 % річних за користування грошовими коштами відмовлено.

В апеляційному порядку вирок в частині задоволення позову вона не оскаржувала, хоча у вироку суду не було зазначено мотивів, з яких їй було відмовлено в частині стягнення 3 % річних за користування грошовими коштами.

Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 24 червня 2014 року вступив в законну силу.

Позовних вимог щодо стягнення інфляційних витрат під час розгляду кримінальної справи вона не заявляла.

Під час судового розгляду справи позивач збільшила розмір своїх позовних вимог, просить суд стягнути з відповідачів солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь інфляційні збитки та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 311 896 грн. 47 коп. та покласти судові витрати на відповідачів.

В судовому засіданні представник позивача до суду не зявилась, звернулась до суду з заявою, в якій просить розглядати справу за її відсутності, проти постановлення заочного рішення суду не заперечила.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

З підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення згідно ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що 24 червня 2014 року вироком Вишгородського районного суду Київської області встановлені обставини, за яких відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шахрайським шляхом заволоділи грошима позивачки в сумі 111 тисяч доларів США. Цим же вироком позов ОСОБА_1 про стягнення суми збитків, завданих злочином було задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на відшкодування матеріальних збитків грошових коштів на її користь у сумі 869 940,24 грн. В частині стягнення 3 % річних за користування грошовими коштами відмовлено.

Вирок Вишгородського районного суду Київської області від 24 червня 2014 року вступив в законну силу.

Згідно вимог ст. 541 та ч. 1 ст. 543 ЦПК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема із рішень суду (ч.2 ст.509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення на підставах, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України).

Ці підстави зазначені у статтях 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, які не передбачають підставою припинення зобов'язання ухвалення судом вироку.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Відповідно до аналізу норм статей 11, 12, 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України слід зробити висновок, що право, яке захищає суд, повинно існувати на день ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 509 та п.5 ст. 11 ЦК України визначена сума є грошовим зобов'язанням, яке виникло з рішення суду. За порушення зобов'язання п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено настання правових наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

За правилами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі.

Враховуючи, що зазначені норми Цивільного кодексу України закріплюють принцип повного відшкодування збитків, слід виходити з того, що збитки, завдані невиконанням рішення суду про стягнення коштів навіть у відшкодуванні шкоди підлягають стягненню з урахуваннями індексу інфляції.

Так, у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що в тому разі коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержання за рішенням кошти збільшились, ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджене, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилось після збільшення цих тарифів.

Таким чином, встановлено, що на момент ухвалення судом рішення є всі підстави для захисту права позивача на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, як відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає право кредитора на отримання боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання, а також 3 % річних від простроченої суми.

За наведених обставин, суд погоджується з методикою проведення позивачкою розрахунків інфляційних збитків, яких вона зазнала внаслідок заволодіння шахрайським шляхом її грошима в сумі 111 тисяч доларів США у відповідності до ст.625 ЦК України, трьох відсотків річних, а тому приймає рішення про стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 інфляційних збитків у розмірі 309 383 грн. 63 коп., трьох відсотків річних у сумі 12 512 грн. 84 коп.,

Суд звертає увагу на те, що у цивільно-процесуальному законодавстві, кожна сторона зобовязана довести у суді свою точку зору, обґрунтувати її, надати всі необхідні докази, якими вона вважає довести свою правоту. Суд вважає, що позивач в повному обсязі довела, що вона зазнала збитків завданих злочином та потребує відшкодування інфляційних збитків та трьох відсотків річних.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 3 118грн. 96 коп.

Таким чином, позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 11, 12, 15, 16, 22, 509, 541, 543, 598, 599, 600, 601, 604-609, 611, 625 ЦК України статтями 5-8, 10,11,212-215,218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення інфляційних збитків задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки та три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 311 896 (триста одинадцять тисяч вісімсот девяносто шість) грн. 47 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 3 118(три тисячі сто вісімнадцять) грн. 96 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, у разі, якщо рішення суду було проголошено у відсутність особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя Л.Ф.Войнаренко