Справа № 309/306/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Джуги С.Д.,

суддів - Боднар О.В., Кеміня М.П.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на заочне рішення Хустського районного суду від 17 лютого 2014 року по справі за позовом Хустського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Хустської філії КБ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року Хустський міжрайонний прокурор в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 пред'явив позов до Хустської філії КБ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору від 12.07.2010 року. Позов обґрунтовано тим, що з 2001 року ОСОБА_4 перебуває на обліку в психо-неврологічному відділенні Хустської районної поліклініки, неодноразово лікувався стаціонарно у різних лікувальних закладах. 14.10.2009 року ОСОБА_4 визнаний інвалідом 2 групи внаслідок психічного захворювання та призначено йому пенсію по інвалідності. 12.07.2010року в період між госпіталізаціями в психіатричні лікарні ОСОБА_4 уклав в Хустській філії «Приватбанк» кредитний договір № SAMDN50ОТС003464882. На момент укладення даного договору ОСОБА_4 страждав психічним захворюванням, не усвідомлював значення своїх дій, а тому прокурор просив, на підставі ч.1 ст. 215, ст. 225 ЦК України, визнати вказаний кредитний договір недійсним із застосуванням наслідків недійсності даного правочину.

Заочним рішенням Хустського районного суду від 17 лютого 2014 року позов задоволено. Визнано недійсним кредитний договір № SAMDN50ОТС003464882 укладений 12.07.2010 року між ОСОБА_4 та Хустською філією «Приватбанк» із застосуванням наслідків його недійсності з моменту його укладення.

На дане рішення Публічне акціонерне товариствоКомерційний Банк «Приватбанк» (надалі Банк) подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з наявності та доведеності підстав, передбачених ст.225 ЦК України для визнання укладеного правочину недійсним.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, оскільки судом допущено неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, та порушено норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 80 ЦК України позивачем та відповідачем у суді є юридична особа, яка наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю.

Філії та представництва не є юридичними особами (ч.3 ст. 95 ЦК України ).

Згідно ч.1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. З аналізу даної норми слідує, що відповідач - це особа, на яку вказує позивач в позовній заяві, як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає до кого пред'явити позов. Якщо позивач помилиться (неправильно зазначивши сторону) і притягне відповідачем особу, яка його прав не порушила або не повинна відповідати за позовом з інших причин, суд у такому позові відмовляє.

Пред'являючи даний позов, прокурор в якості в якості відповідача зазначив Хустську філію КБ «Приватбанк». В процесі розгляду справи, в порядку ст.33 ЦПК України, не здійснювалася заміна даного відповідача чи залучення до справи співвідповідача.

Хустська філія КБ «Приватбанк» не може бути відповідачем по справі.

Таким чином, прокуром пред'явлено позов до неналежного відповідача, що є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови в задоволенні заявленого позову.

Відповідно до ч.1 ст.225 ЦК України, на підставі якої прокурором заявлено позов, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб чиї цивільні права або інтереси порушені.

У п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону та відповідні роз'яснення не враховано, передчасно, без призначення судово-психіатричної експертизи, зроблено висновок, що ОСОБА_4 в момент укладення спірного правочину перебував у стані, коли він не міг усвідомлювати значення своїх дій, в той час як недієздатним його визнано лише рішенням суду від 04.03.2013року. Крім того, судом першої інстанції не досліджувався сам кредитний договір, який є предметом спору і такий в матеріалах справи відсутній.

З врахуванням вищенаведеного рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити по даній справі нове рішення про відмову в задоволенні позову, що не перешкоджає позивачу звернутися з новим позов правильно визначивши суб'єктивний склад сторін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316,31, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Хустського районного суду від 17 лютого 2014 року скасувати, ухваливши нове рішення

У позові Хустського міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Хустської філії КБ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору ОСОБА_5 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з дня його постановлення і може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач

Судді