Справа № 128/496/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Ганікної І.А.

при секретарі Шеванюк О.О.

при пред-ві позивача ОСОБА_1

пре-ка- відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_3 про звільнення з-під арешту земельної ділянки, накладеного при виконанні виконавчого листа, -

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «Надра» звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області, ОСОБА_3 про звільнення з-під арешту земельної ділянки, накладеного при виконанні виконавчого листа, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» Філія Вінницьке РУ та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 10/04/2008/840-К/188.

Відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» найменування юридичної особи Відкрите акціонерне товариство комерційний банк «Надра» змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра».

В забезпечення виконання Позичальником зобовязань, щодо погашення Кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених Кредитним договором, сплати можливих штрафних санкцій, Позичальник передає в іпотеку земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. Леніна. 35/13 с. Щітки Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :02:002:0072 - загальною площею 0,2057 га (предмет іпотеки)

ПАТ «КБ «Надра» стало відомо, що на предмет іпотеки накладено арешт постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2012 року державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_4 при виконанні виконавчого листа № 2-2119-2011 виданого Замостянським районним судом м. Вінниці 17.01.2012 року.

ПАТ «КБ «Надра» заперечує проти накладення арешту, оскільки кредит ОСОБА_3 погашено в повному обсязі. Зобовязання перед банком за вищевказаним договором виконанні, що в подальшому тягне за собою припинення договору іпотеки та припинення обтяження. Однак, за обставин накладення арешту на майно постановою державного виконавця, банк позбавлений виконати свій обовязок.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до п. 5,7 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно, якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про стягнення арешту із заставленого майна.

Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно вирішуються судом.

У відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дій або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом предявлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту, в такому ж випадку розглядаються вимоги осіб які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Таким чином, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями.

За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить звільнити з під арешту земельні ділянки, які є предметом договору іпотеки.

В судовому засіданні представник ПАТ «КБ «Надра» - ОСОБА_1 позов підтримав повністю, просив задоволити, на підставах зазначених у позові. В судовому засіданні показав, що між позивачем та ОСОБА_3 було укладено домовленість про те, що майно, що перебуває під іпотекою підлягає до продажу і вказані кошти буде передано банку в рахунок погашення заборгованості. Однак, реалізувати дану домовленість банк та ОСОБА_3 не мають можливості, так як на іпотечне майно накладено арешт. В позасудовому порядку арешт знятий бути не може. Оскільки, на тепер матеріальних претензій позивач до ОСОБА_3 не має, питання щодо стягнення кредитної заборгованості є вирішеним, тому позивач просить зняти накладений на іпотечне майно арешт.

Представник відповідача відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 позов не визнав, проти задоволення позову заперечив та показав суду, що арешт на майно ОСОБА_3 був накладений в звязку з наявністю двох виконавчих листів про стягнення заборгованості по кредитним договорам. Стягувачем виступає ПАТ «КБ «Надра». Про домовленість між позивачем та ОСОБА_3 щодо добровільного погашення заборгованості їх не повідомляли. Свої дії по накладенню арешту вважає законними, так як даних про те, що заборгованість погашена не має. Тому просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча судом належним чином та в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу є можливим розглянути у відсутність відповідача ОСОБА_3

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне:

10 квітня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» Філія Вінницьке РУ та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 10/04/2008/840-К/188. (а.с.3-4).

10.04.2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, за яким в забезпечення виконання Позичальником зобовязань, щодо погашення Кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених Кредитним договором, сплати можливих штрафних санкцій, Позичальник передає в іпотеку земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. Леніна. 35/13 с. Щітки Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :02:002:0072 - загальною площею 0,2057 га (предмет іпотеки). (а.с.7-8).

Власником земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0072 - загальною площею 0,2057 га є ОСОБА_3, що підтверджується ксерокопією Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 28.03.2008 року (а.с. 5-6).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2012 року державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_4 при виконанні виконавчого листа № 2-2119-2011 виданого Замостянським районним судом м. Вінниці 17.01.2012 року - накладено арешт на предмет іпотеки (а.с.9-10).

ПАТ «КБ «Надра» заперечує проти продовження перебування даного майна під арештом, оскільки визнають, що кредитну заборгованість ОСОБА_3 погашено в добровільному порядку. Зобовязання перед банком за вищевказаним договором вважають виконаними, що тягне за собою припинення накладеного обтяження. Однак, за обставин накладення арешту на майно постановою державного виконавця, банк позбавлений виконати свій обовязок щодо зняття обтяження з належного ОСОБА_3 майна.

В доказ вирішення питання щодо кредитного зобовязання ОСОБА_3 перед позивачем суду є наданим протокол №79 засідання комітету по роботі з проблемною заборгованістю роздрібного бізнесу ПАТ «КБ «Надра» №11/11/2014р. (а.с.58).

Згідно повідомлення наданого представником позивача заборгованість по кредитному договору була анульована (а.с.59).

За додатковим договором про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору №10/04/20008/840-к/188 від 27.11.2014р. та за додатковим договором №2 до кредитного договору №10/04/20008/840-к/188 від 25.11.2014р. (а.с.60,61) спір щодо стягнення заборгованості, що викликав необхідність забезпечення кредитного зобовязання шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_3 був вирішений миром, через укладання відповідної угоди.

Тому, враховуючи вказане Стягувач вважає, що кредитне зобовязання є виконаним, а заборгованість анульованою.

Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до п. 5,7 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно, якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про стягнення арешту із заставленого майна.

Відповідно до Інструкції «Про проведення виконавчих дій» № 74/5 від 15.12.1999 року на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Статтею 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з під арешту.

Враховуючи, що Стягувач в особі ПАТ «КБ «Надра» вважає кредитне зобовязання виконаним, а питання щодо стягнення кредитної заборгованості вирішеним шляхом укладення відповідної угоди, реалізація якого потребує зняття арешту з іпотечного майна, суд вважає, що позов є доведеним та таким, що підлягає до задоволення.

Стягнення судових витрат позивач не вимагає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Закону України «Про іпотеку», ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10, 11, 15, 59, 60, 88, 174, 197, 209, 212 215, 224 - 226 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Звільнити з під арешту земельну ділянку, що знаходиться за адресою: вул. Леніна. 35/13 с. Щітки Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер :02:002:0072, загальною площею 0.2057 га, накладеного Замостянським ВДВС Вінницького МУЮ постановою про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2012 року при виконанні виконавчого листа № 2-2119-2011 виданого Замостянським районним судом м. Вінниця 17.01.2012 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :