Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 2-1423/11
Провадження №: 4-с/332/8/15
У Х В А Л А

Іменем України

05 червня 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Мєркулової Л.О.,

при секретарі Тарадюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії посадової особи Заводського ВДВС Запорізького МУЮ та скасування постанов виконавчого провадження , суд, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

У своїй скарзі заявник вказав, що Заводським ВДВС Запорізького МУЮ відкрито виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредо Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 83 829,80 грн. за кредитним договором № 5308Ф від 20.08.2008 року на виконання рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2011 року.

При цьому, державний виконавець Зоріна А.І., виносячи постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.09.2012 року, не повідомив про це у встановлений строк боржника, без пересвідчення того, що боржник отримав копію постанови, почав проводити дії по примусовому виконанню рішення суду, про звернення стягнення на доходи боржника від 11.10.2012 року, в якій державний виконавець звертає стягнення з усіх видів заробітку у розмірі 20%.

При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження № 34403679 були виявлені значні порушення Закону України «Про виконавче провадження» та винесено незаконні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.11.2014 року та винесено постанову про розшук майна боржника та на підставі вищезгаданих постанов незаконно було складено акт опису та арешту майна від 23.02.2015 року без участі заявника.

Тобто, заявник вважає, що його умисно не запросили на проведення цього опису та не передали йому на зберігання транспортний засіб під розписку, як того вимагає Закон України «Про виконавче провадження».

Крім того, належний заявнику автомобіль було передано третій особі без належних на то підстав.

Згідно ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2014 року було вирішено до розгляду заяви зупинити стягнення за виконавчим листом № 2-1423/11 від 06.09.2011 року, виданого 24.10.2011 року Заводським районним судом м. Запоріжжя.

Але, незважаючи на це, державним виконавцем Заводського ВДВС ОСОБА_2 не було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі вищезгаданої ухвали.

28.11.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Далі, продовжуючи порушувати Закон України «Про виконавче провадження» державний виконавець Прохоров Г.С. 28.01.2015 року виносить постанову про розшук майна боржника.

Заявник вважає, що виконавче провадження № 34403679 за виконавчим листом № 21423/11 від 06.09.2011 року, виданим 24.10.2011 року Заводським районним судом м.Запоріжжя повинно бути обовязкового зупинене до розгляду справи № 2-1423/11 по суті.

05.06.2015 року ОСОБА_1 уточнив свою заяву, вказавши, що згідно ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2015 року, яка набула чинності, визнано дії державного виконавця Заводського ВДВС ОСОБА_2 щодо винесення по виконавчому провадженню № 34403679 постанови від 28.11.2014 року про арешт майна боржника та оголошення та оголошення заборони на його відчуження неправомірними.

У своїй уточненій скарзі ОСОБА_1 просить визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_3 щодо не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження № 34403679 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредо Банк» заборгованість за кредитним договором № 5308Ф від 20.08,2008 року в сумі 83 829,80 грн.. неправомірною.

Визнати рішення державного виконавця ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 за виконавчим провадженням № 34403679 у вигляді постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.11.2014 року та постанови про розшук майна боржника від 28.01.2015 року, неправомірними.

Визнати рішення державного виконавця ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_4 за виконавчим провадженням № 34403679, щодо складання акту опису та арешту майна від 23.02.2015 року, неправомірними.

Зобовязати посадових осіб Заводського ВДВС Запорізького МУЮ усунути порушене прав користування майном ОСОБА_1 транспортним засобом марки ВАЗ 111941, 2008 року випуску, держномер АР 7541 ВН та повернути належний йому автомобіль.

У судовому засіданні заявник свою скаргу підтримав і просить її задовольнити.

Представник заявника у судовому засіданні просить скаргу задовольнити.

Державний виконавець у судовому засіданні скаргу не визнав, надав свої письмові заперечення і просить відмовити задоволенні скарги. Пояснив,що дії державного виконавця Прохорова Г.С. правомірні, оскільки на момент винесення постанови про арешт майна 28.11.2014 року були відсутні дані про те, що боржником ОСОБА_1 погашено заборгованість за кредитним договором. За ОСОБА_1 зареєстроване заставне майно ПАТ «Кредо Банк», автомобіль, який було оголошено у розшук. Після затримки автомобіля органами ДАІ актом опису накладено арешт для подальшого проведення виконавчих дій для реалізації та погашення заборгованості за виконавчим документом. Просить у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення заявника, доводи представника заявника, пояснення державного виконавця, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оглянувши матеріали виконавчого провадження № 34403679 судом встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2-1423 від 24.10.2011 року відкрито виконавче провадження на підставі постанови державного виконавця від 23.02.2012 року.

Із ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2015 року, яка набула чинності 17.03.2015 року, встановлено, що скарга ОСОБА_1 на дії посадових осіб Заводського ВДВС Запорізького МУЮ задоволена частково: визнано дії державного виконавця заводського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 щодо винесення по виконавчому провадженню № 34403679 постанови від 28.11.2014 року про арешт майн боржника та оголошення заборони на відчуження; постанови від 28.01.2015 року про розшук майна боржника транспортного засобу марки ВАЗ 111941, 2008року випуску, держномер АР 7541 ВН, 23.02.2015 р. та акту від 23.02.2015 року, описаний та арештований транспортний засіб марки ВАЗ 111941, 2008року випуску, держномер АР 7541 ВН, належний ОСОБА_1, неправомірними.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судом встановлено, що дії державного виконавця Прохорова Г.С. визнано неправомірними у звязку з тим, що під час дії ухвали суду від 23.10.2014 року про зупинення проведення виконавчих дій ОСОБА_2 були винесені постанови арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Із пояснень заявника ОСОБА_1 встановлено, що на теперішній час йому невідомо де знаходиться належний йому автомобіль в та в якому стані, а з акту опису та арешту транспортного засобу місце знаходження не вбачається, ані ОСОБА_5, ані Заводський ВДВС ніякої інформації не надали.

У судовому засіданні державним виконавцем не надано доказів того, де знаходиться транспортний засіб, який належить ОСОБА_1

Із акту про опис та арешту майна від 23.02.2015 року встановлено, що акт складено у відсутності боржника ОСОБА_1, та не зазначено за якою адресою буде зберігатися транспортний засіб, який належить ОСОБА_1

Дані обставини не доказуються в даній справі, оскільки попередній справі сторонами у справі також були ОСОБА_1 та державний виконавець Заводського ВДВС Запорізького МУЮ.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржуване рішення дії чи бездіяльність неправомірними і зобов*язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути перешкоду або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 обґрунтована і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.383-387 ЦПК України, ст. ст. 12, 25, 27, 31, 82 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії посадової особи Заводського ВДВС Запорізького МУЮ та скасування постанов виконавчого провадження задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_3 щодо не направлення постанови про відкриття виконавчого провадження № 34403679 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредо Банк» заборгованість за кредитним договором № 5308Ф від 20.08,2008 року в сумі 83 829,80 грн.. неправомірною.

Визнати рішення державного виконавця ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 за виконавчим провадженням № 34403679 у вигляді постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.11.2014 року та постанови про розшук майна боржника від 28.01.2015 року, неправомірними.

Визнати рішення державного виконавця ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_4 за виконавчим провадженням № 34403679, щодо складання акту опису та арешту майна від 23.02.2015 року, неправомірними.

Зобовязати посадових осіб Заводського ВДВС Запорізького МУЮ усунути порушене прав користування майном ОСОБА_1 транспортним засобом марки ВАЗ 111941, 2008 року випуску, держномер АР 7541 ВН та повернути належний йому автомобіль.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі протягом пяти днів апеляційної скарги з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної чинності після закінчення пятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Якщо було подано апеляційну скаргу, але ухвала не скасована, ухвала набирає чинності після розгляду апеляційним судом.

Суддя: Л.О.Мєркулова