Справа №263/6029/15-ц
Провадження № 2/263/2090/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

02 липня 2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Цегельний завод «Перспектива» про визнання позивача звільненим з підприємства,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що він працював у ТОВ «Цегельний завод «Перспектива» на посаді старшого майстра виробництва з 17.02.2004 року по 18.11.2011 року, 18.11.2011 року він написав заяву про звільнення за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України, проте прийшовши на роботу 19.11.2011 року, він виявив відсутність працівників. На даний час підприємство припинило свою діяльність, його працівники звільнені, у звязку з чим він не може довести юридичний факт його звільнення, оскільки відповідний запис у його трудовій книжці відсутній, що в свою чергу порушує його законні права, тому він змушений звернутись до суду з даним позовом та просить суд визнати його звільненим з ТОВ «Цегельний завод «Перспектива» (ідентифікаційний код 13479857) з посади старшого майстра виробництва з 18.11.2011 року.

Позивач в судовому засідання заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, не сповістив суд про причини неявки.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які працювали разом з позивачем, повністю підтвердили доводи позивача щодо подання останнім 18.11.2011 року заяви про звільнення за власним бажанням, та припиненням з 18.11.2011 року діяльності ТОВ «Цегельний завод «Перспектива».

Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1, останній 17.02.2004 року був прийнятий до ТОВ «Цегельний завод «Перспектива» майстром по ремонту та обслуговуванню енергоустаткування, а 01.07.2005 року переведений до посаду старшого майстра виробництва. Інші відомості після даного запису в трудовій книжці відсутні.

Зі змісту листів: Регіонального відділення фонду державного майна України по Донецькій області від 27.03.2015 року, Управління статистики у м. Маріуполі від 18.03.2015 року, Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполі від 18.03.2015 року вбачається, що господарська діяльність ТОВ «Цегельний завод «Перспектива» (ідентифікаційний код 13479857) з 18.11.2011 року фактично припинена, посада керівника товариства на теперішній час вакантна, працівників товариства звільнено.

Перелічені вище докази та обставини, зафіксовані в них, свідчать про відсутність з 18.11.2011 року фактичної господарської діяльності підприємства, його керівництва, на яке покладається обовязок ведення трудових книжок працівників, та звільнення самих працівників, зокрема ОСОБА_1 Внаслідок відсутності на місці реєстрації підприємства керівних органів (директора), заявник не має обєктивної можливості внести необхідні записи до своєї трудової книжки про звільнення з підприємства ТОВ «Цегельний завод «Перспектива».

Відповідно до ст. 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із трудових відносин.

У відповідності до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права, одним із способів якого є припинення правовідношення.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку.

Відповідно до ст. 48 КЗпП України до трудової книжки заносяться зокрема відомості про роботі. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, згідно з п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до нього записом про звільнення.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що заявником був доведений належними доказами факт його звільнення з ТОВ Цегельний завод «Перспектива» з посади старшого майстра виробництва з 18.11.2011 року, та цей факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 47, 48 КЗпП України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 197, 208 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «Цегельний завод «Перспектива» про визнання позивача звільненим з підприємства задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільненим з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цегельний завод «Перспектива» (ідентифікаційний код 13479857) з посади старшого майстра виробництва з 18.11.2011 року.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду в м. Маріуполі через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів після його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н.В. Хараджа