Провадження № 22-ц/779/1114/2015
Головуючий у 1 інстанції Барашков В. В.
Суддя-доповідач Ковалюк Я.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ковалюка Я.Ю.

суддів: Горблянського Я.Д., Фединяка В.Д.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: апелянта ОСОБА_2, позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, представника ЄРЦ - Созоник Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 16 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6 до КП «Єдиний розрахунковий центр», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої затопленням квартири,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року позивачі звернулися в суд до ОСОБА_2 із зазначеним позовом, посилаючись на те, що в травні 2014 року в її квартирі сталося затоплення з вини відповідачки. Тому просили стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 14971,87 грн., 576грн - за проведення експертизи, 5000грн. моральної шкоди та судові витрати.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09 жовтня 2014 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено КП «Єдиний розрахунковий центр».

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_6 15547грн заподіяної майнової шкоди по 1000грн. кожному моральної шкоди В решті позову - відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначає, що висновок суду про те, що затоплення квартири відбулось з вини відповідачки, необґрунтований та не підтверджений належними доказами. Акт обстеження квартири від 26.06.2014 року, з яким відповідачку при складанні не було ознайомлено, не відповідає чинному законодавству, в ньому не чітко вказано причини затоплення та вина відповідачки в заподіянні шкоди.

Висновок експертного дослідження від 02.07.2014 року із зазначенням вартості збитків не відповідає вартості необхідних відновлювальних робіт.

Суд не звернув увагу на те, що згідно рішення Івано-Франківської міської ради «Про структуру, періодичність та строки надання та основні умови надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Івано-Франківську від 15.09.2011 року №383-14, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем проводиться: в тому числі для гарячого, холодного водопостачання та централізованого опалення - від зовнішньої стіни будинку до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або трійника включно, що знаходиться у квартирі споживача, виконується виконавцем послуг, тобто КП «Єдиний розрахунковий центр».

Вважає, що за залиття квартири позивачки водою через несправність внутрішньо-будинкових систем холодного водопостачання та зливової каналізації повинно нести відповідальність саме КП «Єдиний розрахунковий центр», як балансоутримувач житлового будинку.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції апелянт просить скасувати та ухвалити нове - про відмову в позові.

В судовому засіданні апелянт доводи апеляційної скарги підтримала з мотивів поданих у апеляційній скарзі, просила про їх задоволення.

Позивач1 та її представник, а також представник ЄРЦ доводи апеляційної скарги не визнали та заперечили проти їх задоволення.

Позивач2 в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час й місце розгляду справи, що у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що в квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_6, з яким також проживає його матір ОСОБА_3, відбулось залиття.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_6 з квартири поверхом вище, яка належить ОСОБА_2, позивачам завдані матеріальні та моральні збитки, які згідно законодавства підлягають відшкодуванню.

Такий висновок суду відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального права.

Так, у травні 2014 року квартиру позивачів було затоплено. Згідно відповіді департаменту комунального господарства від 13.06.2014 року №П/535 було зазначено, що затоплення даної квартири сталося внаслідок часткового пошкодження труби у квартирі №4, що належить відповідачці.

Згідно акту виконаних робіт, у квартирі позивачів було проведено ремонтні роботи та витрачено кошти на суму 231,56грн.

Згодом, 25.06.2014 року внаслідок прориву труби у квартирі відповідачки, квартиру №2 було затоплено повторно. ОСОБА_3 звернулася до міського голови м. Івано-Франківська щодо систематичного затоплення їхньої квартири.

Згідно Акту від 26.06.2014 року, складеного комісією КП «Єдиний розрахунковий центр» встановлено, що причиною затоплення у квартирі №2 є прорив труби внутрішньо квартирного розгалуження холодного водопостачання до умивальника квартири №4 поверхом вище, яка належить відповідачці (а.с. 15). Рекомендовано мешканцям квартири №4 привести сантехнічне обладнання в задовільний стан та не допускати неконтрольованого витоку води для запобігання залиття квартири №2, яка знаходиться поверхом нище. Даний акт складений комісійно, з описом подій та їх наслідків, встановленням причин пошкодження майна, відповідно до вимог п.2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року.

Внаслідок цих обставин квартирі позивачки були завдані збитки, визначені експертним висновком № В-114 від 02.07.2014 року, вартість яких складає 14971,87грн. (а.с. 9-14). Згідно розрахунку-довідки, вартість проведеної експертизи складає 576грн.

Доводи апелянта щодо відсутності вини ОСОБА_2 в завданні матеріальної шкоди позивачу, колегія сприймає критично, оскільки вони спростовуються комісійним актом обстеження квартири та висновком будівельно-технічної експертизи, а інших доказів відповідачем не надано ні в суді першої, ні апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За таких обставин, у ОСОБА_2 виник обов'язок відшкодування збитків, що завдані через неналежний стан сантехнічного обладнання.

Задовольняючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції, керуючись ст. ст. 23, 1167 ЦК України, прийшов до правильного висновку про її розмір в сумі по 1000 грн. кожному з позивачів, визначений з врахуванням ступеня вини відповідача у заподіянні цієї шкоди та переживаннях позивача за пошкоджене майно, створенні в зв'язку з цим незручностей, зміни звичного способу життя.

Підсумовуючи вище описане, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно досліджено обставини справи, зібраним доказам дана належна правова оцінка, висновок про часткове задоволення позову є вірним.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції при вирішенні спору.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вправі переоцінювати докази, які судом першої інстанції досліджені у встановленому законом порядку, а апеляційна скарга не містить посилання на нові докази, що давало б підставу для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового або зміни рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 16 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Я.Ю. Ковалюк

Судді: Я.Д. Горблянський

В.Д. Фединяк