Справа № 464/3753/15-ц
пр.№ 2/464/1159/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.0215 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Дзюба І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, 10.01.2012р.н., за період з 01.06.2014р. по 31.01.2015р. в сумі 5350,00 грн., а також суму пені за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_1, 16.06.1981р.н., за період з 01.06.2014р. по 31.01.2015р. в сумі 5350,00 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що відповідач неналежним чином виконує свої зобовязання за рішенням суду щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки та її матері. Так, починаючи з 01.06.2014р. і по 31.05.2015р., виникла заборгованість по сплаті аліментів в загальному розмірі 4000 грн. на дитину та 4000 грн. на її матір, яка залишилась непогашеною по даний час, у звязку з чим просить стягнути неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в період часу починаючи з 01.06.2014р. по 31.01.2015р., що становить 5350,00 грн. щодо кожного зобовязання.

Позивач подав до суду заяву за змістом якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити, а розгляд справи здійснювати у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

У звязку з неявкою сторін та з врахуванням поданої позивачем заяви фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний обовязок щодо утримання дитини покладений на обох батьків та є однаковим для них.

Крім того, згідно ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-СГ № 431971 від 11.11.2014р. (виданим повторно), сторони по справі являються батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відтак, зобовязані утримувати її до досягнення нею повноліття. Дитина проживає з матірю та повністю перебуває на її утриманні та догляді.

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 05.08.2013 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, вирішено стягувати з ОСОБА_2, 1971р.н., в користь ОСОБА_1, 1981р.н., аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, 10.01.2012р.н., в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 16 липня 2013р. і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з ОСОБА_2, 1971р.н., в користь ОСОБА_1, 1981р.н., аліменти на її утримання в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 16 липня 2013р. і до досягнення дитиною - ОСОБА_3, 10.01.2012р.н., трьохрічного віку.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З складеного головним державним виконавцем Личаківського ВДВС ЛМУЮ розрахунку заборгованості за аліментами по виконавчому листу № 464/6855/13-ц від 11.10.2013р., щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1, вбачається, що розмір заборгованості станом на 02.02.2015р. складає 9500,00 грн. Аналогічна заборгованість, а саме 9500,00 грн., наявна у відповідача і по виконанню зобовязань, щодо сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 (згідно окремого розрахунку за виконавчим листом № 464/6855/13-ц від 11.10.2013р.).

Згідно з положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, а неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення.

З огляду на вищенаведене суд бере до уваги представлені розрахунки заборгованості по аліментах, затверджені гол.державним виконавцем Личаківського ВДВС ЛМУЮ та погоджується з методикою нарахування позивачкою неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за правилами ст.196 СК України, з урахуванням загальної кількості днів починаючи з 01 червня 2014 року по 31 січня 2015 року, а саме: пеня за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 за розрахований період складає 5350,00 грн. (додаток № 1 до позовної заяви від 06.05.2015р.); пеня за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 за розрахований період також складає 5350,00 грн. (додаток № 2 до позовної заяви від 06.05.2015р.).

Згідно розяснень, що містяться в п.22 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006р. №3 передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п.22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Так як відповідач у судове засідання повторно не зявився, не представив суду свого письмового заперечення заявленим позивачкою вимогам, не підтвердив їх належними та допустими доказами, а тому із вищезазначених підстав суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави, відповідно до частини задоволених вимог, слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., від сплати якого позивача звільнено при подачі такого позову до суду.

На підставі Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за № 3, ст.ст.75, 84, 180, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст.1, 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224, 228 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 23.08.1971р.н. (ІПН НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1, 16.06.1981р.н. (ІПН НОМЕР_2) пеню за прострочення виконання зобовязань по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, 10.01.2012р.н., за період з 01.06.2014р. по 31.01.2015р. в розмірі 5350 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, 23.08.1971р.н. (ІПН НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1, 16.06.1981р.н. (ІПН НОМЕР_2) пеню за прострочення виконання зобовязань по сплаті аліментів на її утримання, за період з 01.06.2014р. по 31.01.2015р. в розмірі 5350 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, 23.08.1971р.н. (ІПН НОМЕР_1) в користь держави 243 гривні 60 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана позивачем до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Головуючий: