АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 638/182360/15
Провадження № 22-ц-/790/8800/15 Головуючий І інстанції: Подус Г.С.
Категорія: договірні Доповідач: Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Пономаренко Ю.А., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приват Банк» на ухвалу судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, якій діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приват Банк», третя особа Департамент праці та соціальної політики управління служби у справах дітей Дзержинського району м. Харкова про визнання договору іпотеки недійсним,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом про визнання договору іпотеки недійсним.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 07 лютого 2008 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Кредитний договір № НАО0СК01270081, відповідно до п. 8.1. цього договору ОСОБА_1 видав кредит у сумі 97200,00 доларів США на строк до 04.02.2024 на придбання нерухомості.

В цей же день ОСОБА_2 придбала у позивача ОСОБА_4 трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 та уклала з відповідачем ОСОБА_7 іпотеки зазначеної Квартири.

Згідно довідки Житлового кооперативу «Хризантема» від 07.10.2015 № 135 (далі - Довідка) на момент укладання договору купівлі-продажу та іпотеки в Квартирі були зареєстровані та проживали позивачі ОСОБА_8 (з 12.11.1991), ОСОБА_9 (з 31.05.1996), їх старша дочка ОСОБА_10 (з 28.10.2006), онука - малолітня ОСОБА_5 (з 10.09.2003) та батько дитини ОСОБА_4 (з 15.04.2006). Мати дитини - молодша донька ОСОБА_8 та ОСОБА_9, позивач ОСОБА_3, хоча і була зареєстрована за іншою адресою, але фактично проживала в квартирі разом із своєю сімєю

Укладення спірного договору зачіпає інтереси позивачів, він був укладений без отримання попередньої згоди органу опіки та піклування, що є грубим порушенням вимог законодавства та підставою для визнання його недійсним, тому вони звернулися з даним позовом.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2015 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу в якій порушує питання про її скасування та постановлення нової, якою справу направити до Жовтневого районного суду м. Харкова.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом правил підсудності на норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Такий висновок є вірним та відповідає вимогам закону.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено процесуальним законом, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням (ч.2ст.109ЦПК України).

Статтею 114 ЦПК України визначена виключна підсудність справ. Зокрема, позови, що виникають з приводу нерухомого майна пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до розяснень, що містяться у п. 42 Постанови №3 Пленуму ВССУ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року, виключну підсудність встановлено для позовів, які виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК),зокрема, про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачі порушують питання про визнання недійсним договору іпотеки, предметом якого є трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

Отже, предмет спору стосується нерухомого майна, яке є предметом іпотеки.

Враховуючи, що позов було подано до Дзержинського районного суду м. Харкова без порушення правил підсудності, суд вірно застосував спеціальну процесуальну норму - ст. 114 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду щодо визначення підсудності даного позову не впливають.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч. 2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приват Банк» відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2015 року залишити без змін.

Справу направити до Дзержинського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді -