Справа № 182/964/15-ц
Провадження № 2/0182/1357/2015
04.06.2015 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого - судді Шестакової З.С.
при секретарі - Пометій Є.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, суд
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Свої вимоги мотивує тим, що 11 липня 2013 року між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, за реєстровим № 2901, згідного якого він надав відповідачу кошти в сумі 40 000,00 грн. строком до 11 липня 2014 року.
Однак, в строк обумовлений сторонами, відповідач не виконав своє зобовязання за договором позики та не повернув борг, у звязку з чим він звернувся до ОСОБА_4 з листом-претензією щодо повернення суми боргу, який був отриманий відповідачем 20 січня 2015 року. Проте, до цього часу відповідачем не вжито жодних заходів для повернення суми боргу.
Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не повертає борг, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_4 суму боргу за договором позики в розмірі 40 000,00 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми в сумі 572,00 грн.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявися, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання та місця перебування відповідача зареєстрованого у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Як встановлено судом, 11 липня 2013 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, за реєстровим № 2901, згідного умов якого, позивач надав відповідачу кошти в сумі 40 000,00 грн. строком до 11 липня 2014 року (а.с.8).
В строки обумовлені сторонами, відповідач не виконав своє зобовязання за договором позики та не повернув позивачу борг. У звязку з цим, ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_4 з листом-претензією щодо повернення суми боргу, який був отриманий відповідачем 20 січня 2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с. 11). Однак, до цього часу відповідачем не вжито жодних заходів для повернення суми боргу.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, день прострочення платежу 12 липня 2014 року.
За період з 12 липня 2014 року по 31 грудня 2014 року індекс інфляції за весь час прострочення відповідачем боргу складає 4 760,00 грн.
Кількість прострочених днів за період з 12 липня 2014 року по 02 лютого 2015 року становить 174 днів та три проценти річних від простроченої суми за вказаний період складає 572,00 грн.
Отже, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення боргу, а також три проценти річних від простроченої суми складає 45 332,00 грн.
Враховуючи те, що до теперішнього часу відповідач не виконав своє зобовязання за договором позики від 11 липня 2014 року та не повернув позивачу борг, суд вважає, що дана сума в розмірі 45 332 (сорок пять тисяч триста тридцять дві грн. 00 коп.) підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у примусовому порядку.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 454 (чотириста пятдесят чотири грн. 00 коп.).
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214-215, 217-218, 224 ЦПК, ч. 2 ст. 625, ч.1 ст. 1047 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) заборгованість за договором позики від 11 липня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_3, за реєстровим № 2901 в сумі 40 000 (сорок тисяч грн. 00 коп.), індекс інфляції за весь час прострочення боргу в розмірі 4 760 (чотири тисячі сімсот шістдесят грн. 00 коп.), та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 532 пятсот тридцять дві грн.) а разом до стягнення 45 332 (сорок пять тисяч триста тридцять дві грн. 00коп.).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста пятдесят чотири грн. 00 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5