Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/3187/15-ц
провадження 2о/369/66/15
24.04.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Пінкевич Н.С.
при секретарі: Сохань Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора, Княжицька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, -
У березні 2015 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою. Свої вимоги мотивував тим, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої увійшла частина житлового будинку по АДРЕСА_1. Спадщину фактично прийняла її донька ОСОБА_4 За життя остання склала заповіт, яким все своє майно заповідала їй та ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина на 8/25 частин житлового будинку. Спадщину вони прийняли та звернулись до нотаріальної контори, але нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії з-підстав відсутності підтвердження родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а саме про зміну прізвища ОСОБА_3 на ОСОБА_3. Тому вимушені звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин.
Просив суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, а саме те, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, була матір'ю ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
У судове засідання заявник не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлені. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив заяву задоволити.
Представник Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори, Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При розгляді справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданого Княжицькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області.
З листа КП БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області №956 від 27 листопада 2014 року вбачається, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи на житловий будинок за ОСОБА_3 зареєстровано 8/25 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київської області, на підставі свідоцтва про право власності.
Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 не заводилась, що підтверджується листом №01-17-620 від 17 квітня 2015 року Київського обласного державного нотаріального архіву.
ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, виданого Княжицькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області.
За життя ОСОБА_6 склала заповіт, яким все своє майно заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах.
Відповідно до свідоцтва про народження батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (НОМЕР_3 виданого Княжиьцокю сільською радою).
З довідки відділу ЗАГСу виконавчого комітету Київської обласної ради №4-44 від 07 лютого 1992 року вбачається, що актовий запис про укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в архівах не виявлено.
ОСОБА_3 була матір'ю ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Княжицькою сільською радою Києво-Святошинського району Київської області, листом Княжицької сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №173 від 22 квітня 2015 року.
Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.
Норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими новий ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, тобто правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР.
На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).
Так, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
За ст.. 548 ЦК України, 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
З матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_6 №297 за 1996 рік встановлено, що 19 жовтня 1996 року до Києво-Святошинської районнї державної нотаріальної контори Київської області звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику було відмовлено через відсутність підтвердження родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а саме про зміну прізвища ОСОБА_3 на ОСОБА_3.
П. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Відповідно до роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові, а не відмови у відкритті провадження у справі (п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК), закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК) або залишення позовної заяви без розгляду (ст. 207 ЦПК).
Відповідно до п.5 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
З матеріалів справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд вважає, заявником надано суду достатньо доказів для підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, а саме те, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, була матір'ю ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданої заяви.
Керуючись ст.ст. 256, 259, 208, 213-215 ЦПК України, -
Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Києво-Святошинська районна державна нотаріальна контора, Княжицька сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин - задоволити.
Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, а саме те, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, була матір'ю ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво - Святошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич