1Справа № 335/2749/15-ц 2/335/1015/2015
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2015 року місто Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді при секретаріОСОБА_1 ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.08.2014 року приблизно о 15 годині 10 хвилин, на вул. Хортицьке шосе, з боку вул. Рубана, у напрямку вул. Сапожникова у м. Запоріжжі, ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки OPEL номерний знак НОМЕР_1, не впевнився в безпеці руху, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем НОМЕР_2 під його ж керуванням.
В наслідок ДТП автомобіль позивача зазнав значних технічних пошкоджень, як наслідок був перевезений до місця ремонти евакуатором, послуги якого склали 450 грн.
Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 визнано винним в ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, була застрахована у ОСОБА_5 «СК «Арсенал Страхування» відповідно до Полісу №АІ/1055995 та умов Закону України №1961-IV від 01.07.2004 року «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі «Закон»).
Полісом передбачена франшиза 1000 грн., яка підлягає сплаті ОСОБА_4
З моменту огляду пошкодженого транспортного засобу представниками страхової компанії страхове відшкодування проведене не було, відповідно позивач змушений був нести додаткові витрати на оплату послух експерта товарознавця в розмірі 500 грн.
03.03.2015 року спеціалістом складений звіт автотоварознавчого дослідження №570, відповідно до якого вартість матеріальної шкоди спричиненої позивачу внаслідок пошкодження автомобіля НОМЕР_2 становить 38 286 грн. 01 коп.
В судове засідання позивач не зявився, проте надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.
Відповідачі до суду не зявились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, в тому числі і визнання таким порядку ч.8 ст.76 ЦПК України, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без проведення фіксації судового процесу.
Зясувавши фактичні обставини, що мають значення для справи, перевіривши їх доказами з огляду на їх достатність та взаємозвязок, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що 16.08.2014 року приблизно о 15 годині 10 хвилин, на вул. Хортицьке шосе, з боку вул. Рубана, у напрямку вул. Сапожникова у м. Запоріжжя, ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом марки Opel номерний знак НОМЕР_1, не впевнився в безпеці руху, виїхав на зустрічну смугу та скоїв зіткнення з належним позивачу автомобілем НОМЕР_3, під керуванням останнього.
Факт належності транспортного засобу позивачеві підтверджується свідоцтвом про реєстрацію (а.с.11).
В наслідок ДТП автомобіль НОМЕР_2 зазнав значних технічних пошкоджень про що також свідчить звіт автотоварознавчого дослідження №570 від 03.03.2015 року та фототаблиця до нього, а тому суд погоджується з доводами позивача що транспортування автомобіля до місця ремонту, було можливе лише за допомогою евакуатора за що позивачем були сплачені кошти в розмірі 450 грн., даний факт підтверджується товарним чеком від 29.08.2014 року та свідоцтвами: платника єдиного податку та реєстрацію ФО-П ОСОБА_6 (а.с.13-15).
Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 визнано винним в ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.10).
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, була застрахована у ОСОБА_5 «СК «Арсенал Страхування» відповідно до Полісу №АІ/1055995 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Полісом передбачена франшиза 1000 грн., яка відповідно до ст.12 Закону підлягає сплаті ОСОБА_4
З метою отримання страхового відшкодування у серпні 2014 року позивач звернувся до страхової компаній із заявою-повідомленням про страховий випадок, надав усі документи визначені ст.35 Закону та транспортний засіб для огляду на предмет пошкодження згодом надав заяву про виплату страхового відшкодування.
29.08.2014 року представник ОСОБА_5 «СК «Арсенал Страхування» провів огляд пошкодженого транспортного засобу DAEWOO Nubira номерний знак НОМЕР_4, проте виплати страхового відшкодування не здійснив, зокрема і неоспорюваної суми.
Оскільки результати огляду позивачу не повідомлялися з метою самостійного встановлення вартості матеріальної шкоди останній звернувся за послугами спеціаліста.
За проведення товарознавчого дослідження позивач сплатив кошти в розмірі 500 грн., про що свідчить квитанція №570 від 03.03.2015 року.
Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права. Згідно з вимогами ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч.2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з нормою ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, що застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), ч.2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з вимогами ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. П.9.2, ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого, ст.12 Закону передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). П.36.7, ст.36 Закону передбачено, що рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. Ст.29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне.
Враховуючи те, що майно позивача - його автомобіль, пошкоджено внаслідок ДТП, та те що він не отримав страхового відшкодування, суд вважає його право порушеним. З метою поновлення цього порушеного права, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4, як особи винної у вчиненні ДТП, суму франшизи в розмірі 1000 грн.
Суд вважає не обґрунтованою позицію відповідача ОСОБА_5 «СК «Арсенал Страхування», щодо визначення вартості матеріальної шкоди на момент ДТП адже, відповідно до п.2. ст.34 Закону відповідач хоч і направив свого представника на огляд пошкодженого транспортного засобу у десятиденний термін але виплату страхового відшкодування на момент розгляду справи в суді так і не здійснив.
Суд також вважає, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження №178/12 від 29.12.2014 року, на який посилається відповідач не заслуговує на увагу, адже наданий висновок, не в повному обсязі, відсутня фототаблиця, з оригіналом суду ознайомитись не представилось можливим.
Більш того, висновок №178/12 протирічить позиції відповідача, що визначення шкоди, яка на думку відповідача повинна розраховуватися на момент ДТП, але висновок виконаний 29 грудня 2014 року, калькуляція складена станом на 10.12.2014 року, а тому доводи відповідача є суперечливими (а.с. 77-84).
Крім того, Законом не передбачено, що розрахунок матеріальної шкоди повинен відбуватися саме на день ДТП.
Ст.2 Закону визначає, що відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Відносно витрат позивача на проведення автотоварознавчого дослідження. Суд вважає, що в наслідок відновлення свого порушеного права, з метою звернення до суду та визначення вартості матеріальної шкоди позивач не мав іншої можливості як звернутися за допомогою до спеціаліста автотоварознавця ОСОБА_7, у звязку з чим поніс додаткові витрати н авідповідні послуги в розмірі 500 грн.
Доводи відповідача стосовно того, що ОСОБА_5 «СК «Арсенал Страхування» направило свого представника в десятиденний термін на огляд пошкодженого транспортного засобу не заслуговують на увагу адже, останні порушили взяті на себе зобовязання виплатити страхове відшкодування у встановлені строки не пізніше 90 днів з моменту звернення потерпілої особи із заявою про страхове відшкодування.
Крім того, позивач через свого представника повідомляв відповідача про час та місце огляду пошкодженого транспортного засобу (а.с.18). Під час огляду був присутній представник відповідача ОСОБА_8 про, що зазначає спеціаліст автотоварознавець у звіті №570 від 03.03.2015 р. (а.с.25).
П.34.4 ст.34 Закону передбачено, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.
У звязку із чим, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_5 «СК «Арсенал Страхування», страхове відшкодування в розмірі 37 286 грн., витрати позивача на послуги евакуатора в розмірі 450 грн. та 500 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження.
Позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати, а саме сплачений до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 400 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягнення витрат по оплаті судового збору з відповідачів слід здійснити солідарно.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму франшизи в розмірі 1000 грн., судовий збір в розмірі 200 грн., а всього стягнути 1200 грн. (одну тисячу двісті грн. 00 коп.).
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.Ю.Бойко