АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц-/790/2795/15 Головуючий І інстанції: Попов О.Г.
Справа № 629/5446/14-ц Доповідач: Івах А.П.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Пономаренко Ю.А., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» на заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2про стягнення заборгованості у розмірі 39933,45 грн. за кредитним договором №НАС0SK10170 від 19 липня 2004 року.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що відповідно до укладеного договору №НАС0SK10170 від 19.07.2004 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 4000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Публічне Акціонерне Товариство ОСОБА_1 "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк", у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПРИВАТБАНК (надалі - банк).

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

ПАТ КБ «ПриватБАнк» взяті на себе зобов'язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав ОСОБА_2 кредит у розмірі, передбаченому умовами договору.

Згідно умов кредитного договору він діє з моменту його укладення до повного виконання зобов'язань сторонами, тобто термін дії договору обумовлений моментом повного виконання зобов'язань.

У зв'язку з неналежним виконанням узятих на себе зобов'язань за кредитним договором станом на 19.11.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 86410,44 грн.. яка складається з наступного:

-3456.32 грн. - заборгованість за кредитом;

-23590,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

-59363,98 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Від цієї суми заборгованості віднято суму у розмірі 46476,99 грн., яка була задоволена рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 березня 2012 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК".

Отже, заборгованість досягнення становить 39933,45 грн..

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року в задоволенні ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, та вирішити питання щодо судових витрат, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач у судове засідання на неодноразові виклики не зявляється, за відомою суду адресою повістки не одержує, справу судова колегія розглядає в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Розглядом справи достеменно встановлено, що відповідно до договору укладеного між Закритим Акціонерним Товариством ОСОБА_1 "ПриватБанк" правонаступником якого на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року є Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 «ПриватБанк» та ОСОБА_2 б/н від 19.07.2009 року остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 4000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 березня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 46476,99 грн.. Вирішено питання щодо судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем належним чином не доведено тих обставин, на які він посилається як на обґрунтованість позовних вимог. Суд при цьому прийняв до уваги, що рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 березня 2012 року вже стягнуто з відповідача на користь Банку заборгованість за спірним договором, позивачем не зазначено та не підтверджено доказами про виконання рішення суду та не доведено, що саме з вини відповідача утворилася заборгованість.

Погодитися з висновком суду не можна.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22 березня 2012 року як на момент звернення позивача до суду за захистом порушеного права та стягнення заборгованості по комісії та відсоткам, яка утворилася у звязку з невиконанням ОСОБА_2 умов договору, так і на момент розгляду справи в апеляційному порядку не виконане, про що свідчить витяг із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 13 липня 2015 року.

ПАТ КБ «ПриватБанк» на виконання рішення суду від 22 березня 2012 року, 12 липня 2012 року отримав виконавчий лист і предявив до виконання до відділу ДВС Лозівського РУЮ, проте 28 вересня 2012 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в звязку з відсутністю майна боржника, на яке може бути накладено стягнення.

Зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК України.

Правомірність невиконання ОСОБА_2 умов договору не підпадає під дію ні однієї із вказаних статтей.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання.

За вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вказаних норм матеріального права, судова колегія вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню: в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за відсотками за період з 26 листопада 2011 року по 19 листопада 2014 року у розмірі 7534,78 грн.. В частині стягнення пені у позові слід відмовитивідмовити. При цьому судова колегія приймає до уваги, що заборгованість по тілу кредиту стягнута заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.03.2012 року у розмірі 46476,99 грн.(а.с.14).

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції, неповно зясував дійсні обставини справи, поспішно дійшов висновку щодо необґрунтованості позовних вимог, що потягло за собою неправильне вирішення справи.

Вказані обставини у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача, як того просив представник банку (а.с.87), судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 199,67 грн..

Керуючись ст.. ст.. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 лютого 2015 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за відсоками за період з 26 листопада 2011 року по 19 листопада 2014 року за кредитним договором №НАС0SK10170 від 19 липня 2004 року у розмірі 7534 грн. 78 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк витрати по сплаті судового збору у розмірі 199,67 грн..

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді -