Справа № 761/2394/15-ц
Провадження №2/761/2978/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Маліновської В.М.,
при секретарі Колеснік М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Ю.Д.К.» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Ю.Д.К.» (надалі - ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 січня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (надалі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та відповідачем було укладено Договір позики № 542981785 (надалі - Договір), згідно умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надав відповідачу позику у сумі 2 000 грн. 00 коп. строком на двадцять днів, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок останнього. При цьому, відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути позивачу зазначені кошти у встановлені Договором строки, сплатити комісію у сумі 40 грн. 00 коп. та відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 2 % в день від суми позики.
12 лютого 2014 року термін платежу за Договором закінчився, проте відповідач не виконав свої зобов'язання за Договором та тільки 27 липня 2014 року здійснив часткове погашення заборгованості в сумі 1 110 грн. 00 коп.
При цьому, відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 16 червня 2014 року право стягнення боргу з боржника, згідно переліку та за умовами Договору факторингу від 16 червня 2014 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг», передано ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.»
Таким чином, на час звернення до суду з даним позовом, 28 січня 2015 року, у відповідача наявною була заборгованість перед позивачем у сумі - 5 330 грн. 00 коп., яку останній просить стягнути.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики позикодавець передає позичальникові у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або речей.
Так, у судовому засіданні достовірно встановлено, що 23 січня 2014 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір № 542981785, згідно п. 8.2 якого невід'ємною частиною Договору є Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (надалі - Правила), текст котрих розмішений на сайті позивача: moneyveo.com.ua (а.с. 6-11, 14-16).
Слід зазначити, що вказаний договір позики укладений у формі електронного документу із відповідним електронним підписом позичальника, що не суперечить вимогам ЦК України та іншого законодавства.
Згідно умов Договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надав відповідачу у тимчасове користування на умовах зворотності, строковості та платності грошові кошти на споживчі цілі у сумі 2 000 грн. 00 коп., а відповідач зобов'язався повернути отримані кошти до 12 лютого 2014 року, сплатити відсотки за користування позикою у розмірі 2 % в день, а також сплатити комісію за обслуговування Договору у розмірі 40 грн. 00 коп. згідно Графіка розрахунків, який є невід'ємною частиною цього Договору та в якому зазначено детальний розпис сукупної вартості позики із зазначенням терміну платежу (а.с. 12).
При цьому, відповідно до Договору про відступлення права вимоги від 16 червня 2014 року право стягнення боргу з боржника, згідно переліку та за умовами Договору факторингу від 16 червня 2014 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Арма Факторинг», передано ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» (а.с. 17-21).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
При цьому, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
На підставі зазначеного, з 16 червня 2014 року позивач набув права вимоги всіх грошових зобов'язань за Договором до відповідача.
Як встановлено в судовому засіданні, 23 січня 2014 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти у сумі 2 000 грн. 00 коп. на банківський рахунок відповідача, тобто свої зобов'язання за Договором виконало належним чином. Однак, ОСОБА_1 після отримання грошових коштів, не виконав зобов'язань, визначених Договором, порушив умови щодо повернення позики, сплати нарахованих відсотків за його користування та оплати комісії.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно п.п 7.5 Правил за несвоєчасне повернення суми позики та сплати процентів за користування позикою відповідач зобов'язаний сплатити позивачу разовий штраф у розмірі 9 (дев'яти) відсотків від суми позики, при цьому проценти за користування позикою нараховуються в розмірі 3 (трьох) відсотків в день від суми позики до дня повного погашення заборгованості включно, але у будь-якому випадку не більше 60 днів.
Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за Договором станом на 28 січня 2015 року сума заборгованості з боку відповідача перед позивачем становила 5 330 грн. 00 коп. та складається з: суми позики - 2 000 грн. 00 коп.; заборгованості по процентах за період з 23 січня по 12 лютого 2014 року в сумі - 800 грн. 00 коп.; заборгованості по простроченим процентах (п.п 7.5 Правил) за період з 16 лютого по 16 квітня 2014 року - 2 490 грн. 00 коп.; комісії - 40 грн. 00 коп., що підтверджується наданими позивачем розрахунками (а.с. 5), перевіреними у судовому засіданні.
Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що позов ТОВ «Консалтингова група «Ю.Д.К.» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а тому суд присуджує до стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість на загальну суму 5 330 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом.
Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 625, 1046-1049 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Ю.Д.К.» заборгованість у сумі 5 330 грн. 00 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., а всього загальною сумою 5 573 (п'ять тисяч п'ятсот сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків або після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано.

С у д д я: