Провадження №2-о/761/44/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Панасенко Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Заявник № 1), ОСОБА_2 (далі - Заявник № 2) 17 грудня 2014 року звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про розірвання шлюбу.

Заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі із 23 червня 2002 року (а.с. 9).

Обґрунтовують заяву тим, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігнорування налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного та внаслідок чого між ними постійно виникають суперечки. Зауважують, що спільного господарства не ведуть та спільного бюджету не мають. Вважають, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є недоцільним та таким, що суперечить їх інтересам та інтересам їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який за їхньою письмовою угодою проживатиме разом із Заявником № 2, а Заявник № 1 братиме участь у вихованні сина шляхом систематичних побачень із ним та наданням коштів на утримання дитини. Просять суд ухвалити судове рішення, яким шлюб між ними розірвати.

У судовому засіданні факти і обставини, викладені у заяві, Заявник № 1 та Заявник № 2 підтримали. Просять суд заяву задовольнити. Крім того, при реєстрації розірвання шлюбу Заявник № 2 виявила бажання іменуватися шлюбним прізвищем.

Заслухавши пояснення Заявника № 1 та Заявника № 2, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом частин 1 та 3 статті 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом з письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що між Заявниками втрачено почуття любові та взаєморозуміння, шлюб фактично розпався, Заявники не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть, спір щодо поділу майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя відсутній, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі Заявників.

Таким чином, суд знаходить, що сім'я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню.

З огляду на викладене, аналізуючи зібрані у справі докази, у суду відсутні підстави вважати, що після розірвання шлюбу за даною заявою будуть порушені права Заявників чи їхньої дитини, у зв'язку з чим підстав для відмови у задоволенні заяви суд не вбачає.

З урахуванням викладеного, на підставі статей 105, 109, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 11, 13, 60, 209, 212-215, 234-235 Цивільного процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - з а д о в о л ь н и т и.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 червня 2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції, місто Чернівці, актовий запис № 638 - р о з і р в а т и.

При реєстрації розірвання шлюбу у відділі РАЦС ОСОБА_2 залишити її шлюбне прізвище - "ОСОБА_2".

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :