Справа № 751/7185/14 Провадження № 22-ц/795/892/2015 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції - Овсієнко Ю. К. Доповідач - Шевченко В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4, ОСОБА_5
за участю:Представника ОСОБА_6 ОСОБА_7. представника КП»Новозаводське» Чернігівської міської ради ОСОБА_8 представника Чернігівської міської ради ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 березня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_10, треті особи Чернігівська міська рада, Орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року КП»Новозаводське»Чернігівської міської ради звернулося з позовом до ОСОБА_6 та її неповнолітньої дочки ОСОБА_10 21.07. ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання їх втративши ми права користування житловим примішенням у квартирі АДРЕСА_1 з підстав передбачених ст.ст.71,72 ЖК України.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачі з липня 200 7 року і по теперішній час не проживають в спірній квартирі що підтверджується актом про не проживання, і тому можуть бути визнані такими, що втратили право на користування.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 березня 2015 року Визнано ОСОБА_6 та її неповнолітню дочку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2, та стягнуто з ОСОБА_6 на користь КП»Новозаводське»Чернігівської міської ради судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права та неповного з»ясування обставин що мають значення для справи просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення .

В апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає що, висновок суду про те що вони(відповідачі) не користуються спірним житловим приміщенням та на підтвердження цих обставин послався на акт від 01.07. 2014 року не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки в цьому акті не наведено жодних обставин, які свідчать про вказаний факт, не зазначено, яким чином проводилася перевірка, чи взагалі відвідували члени комісії спірне житло. Суд першої інстанції не перевірив належним чином надані позивачем докази щодо відсутності відповідачів у спірному житловому приміщенні понад шість місяців і взагалі не з»ясував заперечення відповідачів щодо заявленого до них позову.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Задовольняючи позовні вимоги, про визнання ОСОБА_6 разом із неповнолітньою дочкою втратившими права користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_3, суд першої інстанції зазначив що матеріалами справи встановлено що відповідачі не проживають в житловому приміщенні квартири з 2007 року.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не може погодитися колегія суддів з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадяни матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність, або взяти в оренду.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла як на підставі закону за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, в м. Чернігові по вул. Щорса знаходиться будинок №68 належний КП «Новозаводське «Чернігівської міської ради та який було зареєстроване як гуртожиток, рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 15 квітня 2013 року гуртожитку по вул. Щорса, 68 надано статус житлового будинку. Деякі кімнати серед яких і кімната №39 залишена гуртожитком у зв»язку з тим, що мешканці цих кімнат не надали необхідний пакет документів.

Відповідно до особових рахунків КП»Новозаводське», в житловому приміщенні квартири №39 (загальна площа якої становить 18,6 кв.м.), гуртожитку №68 по вул. Щорса в м. Чернігові було відкрито окремі особові рахунки на ОСОБА_11 площа кімнати 9,40 кв.м. та ОСОБА_6 площа кімнати 9,40 кв.м.(ас.149-150).

Відповідно до правил статей 71,72 ЖК України наймач або члени його сім»ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зокрема якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 10 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання , що виникли у практиці застосування судами Житлового Кодексу України» у справах щодо визнання наймача або члена його сім»ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з»ясувати причини його відсутності понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може подовжити пропущений строк.

Наводячи свої міркування щодо того що відповідачка з неповнолітньою дитиною не користуються спірним житловим приміщенням без поважних причин понад встановлені ст.71 ЖК України строки, суд послався на копію акту від 01 липня 2014 року та показання свідка ОСОБА_11, яка станом на час розгляду справи судом вже була (разом з неповнолітньою дочкою) власником квартири №39 по вул . Щорса , і не звернув уваги на заперечення відповідачки проти заявленого позову; зокрема на ту обставину,що у неї виникали конфлікти з приводу користування кімнатою із ОСОБА_11 яка також проживала в спірному житловому приміщенні.

Пояснення відповідачки частково підтверджується копіями особового рахунку на спірне житлове приміщеня, рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради№316 від 04 листопада 2014 року за яким змінено статус кімнати №39 по вул. Щорса,68 з гуртожитку на житлову та закріплено за зареєстрованою та проживаючою у ній ОСОБА_11 та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно(ас.99, 143).

На думку колегії суддів, той факт, що ОСОБА_6 хоч і була відсутня в спірному житловому приміщенні понад встановлені строки, але інтересу щодо користування ним не втрачала, свідчить і регулярна сплата нею житлово - комунальних послуг виходячи з розміру житлової площі яка визначена була їй відповідно до відкритого наймачем- позивачем особового рахунку № 034968-9 (ас.49-55).

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність поважних причин не проживання відповідачів в зазначеному житловому примішенні і вважає, що ОСОБА_6 не проживає у спірному житловому приміщенні понад шість місяців з поважних причин, і тому відсутні підстави для визнання її разом з неповнолітньою дочкою ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2, такими що втратили право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_4.

Суд першої інстанції не дослідив усіх передбачених нормою матеріального права доказових фактів, наявність чи відсутність яких впливає на остаточний результат справи, і ухвалив необґрунтоване рішення.

Крім того, ухвалюючи рішення суд першої інстанції не звернув уваги, що на час розгляду та прийняття по справі оскаржуваного рішення за позовом КП»Новозаводське», власником квартири №39 по вул. Щорса в м.Чернігові були ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які до участі в розгляді справи не залучалися. Задовільнивши позов КП»Новозаводське» суд не врахував, що ті права за захистом яких він звернувся , до суду йому вже не належать.

Зважаючи на вищенаведене, що судом неправильно встановлені фактичні обставини справи, рішення суду як незаконне підлягає скасуванню

Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини, та правові норми що застосовуються, в позові КП»Новозаводське» слід відмовити.

Керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст..ст.303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,-

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 березня 2015 року скасувати.

В позові Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради до ОСОБА_6, ОСОБА_10, треті особи Чернігівська міська рада, Орган опіки та піклування Новозаводської районної у м. Чернігові ради , про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскарженим в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: