Справа № 1316/1684/12 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/783/4615/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
Категорія справи:27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М. і Крайник Н.П.,

при секретарі Куцик І.Б.,

з участю представника позивача Жарського І.Р.

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на заочне рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний Банк /КБ/ "Приват Банк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний Банк /КБ/ "Приват Банк" задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний Банк /КБ/ "Приват Банк" заборгованість у розмірі 21718,32 грн. за кредитним договором б/н від 23.05.2007 року.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач - ОСОБА_5. Вважає рішення суду незаконним в зв"язку з неправильним застосуванням норм матеріального права. Стверджує, що даний договір є нікчемним, оскільки такий не укладений у письмовій формі. Також стверджує, що в зв"язку з тим, що договір про надання банківських послуг від 23 травня 2007 року на який посилається позивач є нікчемним, то строк позовної давності закінчується 23 травня 2010 року. В апеляційній скарзі просить рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати Договір про надання банківських послуг від 23 травня 2007 року нікчемним та відмовити позивачу в стягненні заборгованості в зв"язку з порушенням строку позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається із заяви (договору) ОСОБА_5 від 23.05.2007 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, він ознайомився та погодилася із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, які були надані йому в письмовій формі, отримав картку "Платіжна картка". Своїм підписом ОСОБА_5 підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування в ПАТ КБ "ПриватБанку" та погодився, з тим, що підписана ним заява разом із Пам"яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Як вбачається з даного договору ОСОБА_5 отримав кредитний ліміт на картку у розмірі 10000 грн. з базовою відсотковою ставкою в 2,5% на місяць, тобто 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, 2 роки.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.05.2007 року укладеного між ПАТ КБ "Приват Банк" та клієнтом - ОСОБА_5, останній станом на 31.10.2011 року має заборгованість в розмірі 21718,32 грн., яка складається з:

7194,69 грн. заборгованість за кредитом;

12013,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

1000 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500 грн. - штраф (фіксована частина);

1010,40 грн. - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позов Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний банк /КБ/ "Приват Банк" суд першої інстанції виходив з тих підстав, що в ОСОБА_5 наявна заборгованість в розмірі 21718,32 грн. перед банком, яка утворилася в зв"язку з неналежним виконання вз"ятих на себе зобов"язань (умов договору) в зв"язку з чим така заборгованість підлягає стягненню.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Згідно з вимогами ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов"язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до вимог ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положення ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до вимог ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно п. 3.2 Умов та Правил надання банківських послуг, з якими позивач ознайомилась та погодилась визначено, що клієнт надає свою згоду банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити чи анулювати) кредитний ліміт.

Згідно пункту 3.3 цих Умов та Правил, підписання даного договору є прямою і беззаперечною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого Банком.

Таким чином, сторони, укладаючи зазначений договір, досягли згоди, щодо суми кредиту та його відсоткової ставки.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 08 липня 2009 року відповідач продовжує користуватись картковим рахунком, оскільки здійснює погашення наявної заборгованості на його картковому рахунку.

Розрахунку заборгованості за договором б/н від 23.05.2007 року та виписки з рахунку ОСОБА_5 який був долучений в суді апеляційної інстанції чітко прослідковується рух коштів по картковому рахунку останнього, зняття готівки з рахунку, його поповнення, нарахування заборгованості по тілу кредиту, відсотків та суми комісії за користування таким.

Представлений банком розрахунок заборгованості ОСОБА_5 перед банком, що міститься в матеріалах справи, колегія суддів вважає належним та допустимим доказом для підтвердження заборгованості по заявлених вимогах.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку мають місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по картковому рахунку - кредитному договору б/н від 23.05.2007 року, що станом на 31.10.2011 року складає 21718,32 грн.

Що ж до покликання ОСОБА_5, що позовна даність на день звернення Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ Комерційний Банк /КБ/ "Приват Банк" з позовом до суду сплила не заслуговує на увагу, оскільки кінцевий термін повернення кредиту обмежений строком дії картки в 2 роки, тобто до червня 2009 року, а з позовом до суду до ОСОБА_5 банк звернувся в квітні 2012 року, тобто в межах строку загальної позовної давності, яка згідно ст. 257 ЦК України встановлена тривалістю у три роки. Також апелянтом в судовому засіданні не заперечено факт користування карткою з наявним на ній кредитним лімітом.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні такої скарги апелянту слід відмовити, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2012 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.М. Курій

Н.П. Крайник