Провадження №2/761/1838/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

25 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Гладкому Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про передачу предмета застави в заклад, -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про передачу предмета застави в заклад, в якому просить вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет застави - автомобіль NISSAN, модель: Primera, рік випуску: 2003, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами був укладений кредитний договір на суму 19443,24 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань відповідач надала в заставу автомобіль NISSAN, модель: Primera, рік випуску: 2003, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2012 року звернуто стягнення на предмет застави - спірний автомобіль. Оскільки відповідач не виконує вказане рішення суду, позивач просить задовольнити позов.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача, ухваливши за згодою представника позивача, відповідно до ст.. ст. 224-236 ЦПК України, заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 14.09.2007 року між сторонами був укладений договір № K3V0AE00000099, згідно якого відповідач ОСОБА_1 отримав в кредит кошти в розмірі 19443,24 доларів США строком до 13.09.2012 року з відсотковою ставкою 10,08 % річних.

Для забезпечення виконання кредитного договору відповідач передав в заставу транспортний засіб - автомобіль NISSAN, модель: Primera, рік випуску: 2003, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2.

Як встановлено судом, відповідач порушив виконання зобов'язань, в зв'язку з чим за відповідачем виникла заборгованість за кредитним договором.

Згідно умов кредитно-заставного договору, в разі порушення позичальником умов договору, банк має право вимагати у позичальника повернути банку предмет застави в позасудовому порядку.

Банк скориставшись своїм правом звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_1

08 травня 2012 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська прийняв заочне рішення суду, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором в розмірі 159 938,43 грн. звернув стягнення на предмет застави автомобіль NISSAN, модель: Primera, рік випуску: 2003, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, шляхом опису та передачі зазначеного автомобіля позивачу з правом продажу вказаного автомобіля ПАТ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

В судовому засіданні представник позивача повідомив, що банк не може отримати у відповідача вказаний автомобіль, тому звернувся до суду з цим позовом.

Так, відповідно до положень ст.572, ч.2 ст.575, ч.І ст.576 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Закладом є застава рухомого майна, що передається у володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі. Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно зі ст. 574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Звернувшись у суд з позовом про звернення стягнення на спірний автомобіль, банк реалізував своє право заставодержателя, оскільки рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська постановлено звернути стягнення на предмет застави шляхом його опису та передачі банку, а також визнано за банком право на його відчуження від імені ОСОБА_1

Відповідно до ст.. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на норми ст.. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно якої обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувана в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов'язання в порядку, встановленому цим Законом; 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.

Фактично вказані позовні вимоги стосуються саме вирішення даного спору в позасудовому порядку, а при наявності рішення суду про звернення стягнення на предмет застави стосуються виконання рішення суду.

Оскільки на сьогоднішній день існує рішення суду про звернення стягнення на предмет застави - спірний транспортний засіб, позовні вимоги про передачу предмета застави в заклад, його вилучення, передачу комплекту ключів і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є необгрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 590 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про заставу», ст.. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст..ст. 10, 59, 60, 88, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про передачу предмета застави в заклад, - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: