У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2015 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Корнієнко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву представника позивача Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві - Романенко Юрія Валерійовича про виправлення описки в судовому рішенні у цивільній справі за позовом Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16 вересня 2014 року вищезазначений позов було задоволено.

22 травня 2015 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві - Романенко Ю.В. про виправлення описки в судовому рішенні, в якій останній просив суд зазначити у тексті рішення індивідуальний ідентифікаційний номер відповідача.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Суд, вивчивши зміст поданої заяви, матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 219 Цивільного процесуального кодексу України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які брали участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки.

Як вбачається із поданої представником позивача заяви, заявник просить суд виправити описку у рішенні суду від 16 вересня 2014 року, посилаючись на те, що в останньому допущено описку, а саме не зазначено індивідуального ідентифікаційного номеру відповідача.

Статтею 215 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення суду складається з: 1) вступної частини із зазначенням: часу та місця його ухвалення; найменування суду, що ухвалив рішення; прізвищ та ініціалів судді (суддів - при колегіальному розгляді); прізвища та ініціалів секретаря судового засідання; імен (найменувань) сторін та інших осіб, які брали участь у справі; предмета позовних вимог; 2) описової частини із зазначенням: узагальненого викладу позиції відповідача;пояснень осіб, які беруть участь у справі; інших доказів, досліджених судом; 3) мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався; 4) резолютивної частини із зазначенням: висновку суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково; висновку суду по суті позовних вимог; розподілу судових витрат; строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Таким чином, законодавцем не передбачена необхідність зазначення індивідуальних ідентифікаційних номерів відповідача безпосередньо у рішенні суду.

Натомість, згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи відсутність обов'язку суду зазначати відповідні індивідуальні ідентифікаційні номери відповідачів у судових рішеннях, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві - Романенко Юрія Валерійовича про виправлення описки в судовому рішенні у цивільній справі за позовом Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів.

За вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 210, 215, 219 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивача Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві - Романенко Юрія Валерійовича про виправлення описки в судовому рішенні у цивільній справі за позовом Головного управління охорони водних біоресурсів у м. Києві до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: