Справа № 487/8066/14-ц
Провадження № 2/487/159/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2015 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., секретаря Будикіної А.Л.,представників сторін - позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно,

В С Т А Н О В И В

12.08.2014 року Публічне акціонерне товариство "Банк Форум звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,ОСОБА_4 та ОСОБА_5 простягнення заборгованості по кредитному договору та звернення стягнення на предмет іпотеки.

В заяві позивач посилався на те , що між ОСОБА_3 та банком був укладений кредитний договір від 21.09.2007 року, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 400000 доларів США строком до 20.09.2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом відповідно до умов договору.

Між Банком та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 21.09.2007 року було укладено договори поруки.

В забезпечення умов кредитного договору між Банком та відповідачем ОСОБА_3 також був укладений договір іпотеки, відповідно до якого банку було передано нежиле приміщення , магазин продовольчих товарів, літера А , загальною площею 31,8 кв.м, коридор 1 у загальному користуванні з кв.№2 , яке розташоване в м.Миколаєві, по вул. Поперечна шоста,буд.28, яке належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення , посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 15 грудня 2006 року за реєстровим номером 1094,зареєстрованого в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.12.2006 року, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 15 грудня 2006 року за номером3322040 , зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №2 за реєстровим 170, реєстраційний номер 2867821, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 18 грудня 2006 року за номером 12946917, яке перебуває в іпотеці Публічного акціонерного Товариства "Банк Форум" згідно іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8 21 вересня 2007 року зареєстрованого в реєстрі за № 2712.

Оскільки відповідачі належним чином не виконували умови договору, станом на 01.07.2014 року заборгованість по кредитному договору склала 3517269грн.62 коп., яку банк просив стягнути із відповідачів в солідарному порядку. А також банк просив звернути стягнення на майно боржника в рахунок погашення заборгованості.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В подальшому представник позивача збільшив позовні вимоги , оскільки станом на 31.03.2015р. виникла заборгованість відповідачів перед Банком, що складає в загальній сумі 309217,58 доларів США , з яких :

- прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 86570,63 долари США

- поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 206657,00 доларів США

- прострочена заборгованість з нарахування процентами - 12707,43 доларів США

- поточна заборгованість по нарахуванню процентами - 3282,52 доларів США

- сума пені - 892723,29 грн.

- сума штрафу- 5000 грн..

Представник банку просив стягнути вказану суму солідарно із відповідачів та звернути стягнення на належне ОСОБА_3 вищезазначене майно, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України " Про виконавче провадження".

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволені позову , посилаючи на невірний розрахунок заборгованості , недоведеність вимог позивача, порушення Банком умов Закону України Про захист прав споживача при укладанні кредитного договору із ОСОБА_3, а також те,що банком не враховано платіж , який здійснила ОСОБА_3 22.05.2015 року

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з*явились.

Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні між ОСОБА_3 та банком був укладений кредитний договір від 21.09.2007 року, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 400000 доларів США строком до 20.09.2017 року зі сплатою процентів за користування кредитом відповідно до умов договору.

Між Банком та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 21.09.2007 року було укладено договори поруки.

В забезпечення умов кредитного договору між Банком та відповідачем ОСОБА_3 також був укладений договір іпотеки, відповідно до якого банку було передано нежиле приміщення , магазин продовольчих товарів, літера А , загальною площею 31,8 кв.м, коридор 1 у загальному користуванні з кв.№2 , яке розташоване в м.Миколаєві, по вул. Поперечна шоста,буд.28, яке належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення , посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 15 грудня 2006 року за реєстровим номером 1094,зареєстрованого в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.12.2006 року, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 15 грудня 2006 року за номером3322040 , зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №2 за реєстровим 170, реєстраційний номер 2867821, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 18 грудня 2006 року за номером 12946917, яке перебуває в іпотеці Публічного акціонерного Товариства "Банк Форум" згідно іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8 21 вересня 2007 року зареєстрованого в реєстрі за № 2712.

Оскільки відповідачі належним чином не виконували умови договору, станом на 31.03.2015р. виникла заборгованість відповідачів перед Банком, що складає в загальній сумі 309217,58 доларів США , з яких :

- прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 86570,63 долари США

- поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 206657,00 доларів США

- прострочена заборгованість з нарахування процентами - 12707,43 доларів США

- поточна заборгованість по нарахуванню процентами - 3282,52 доларів США

- сума пені - 892723,29 грн.

- сума штрафу- 5000 грн..

Відповідно до ст.5.1 іпотечного договору від 19.12.2013р., цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя що випливають з основного зобов*зання в повному обсязі , включаючи оплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, що передбачене основним зобовязанням.

Зазначений договір недійсним у встановленому законом порядку не визнаний.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов*язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій , що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов*язки.

Судом встановлено , що відповідач ОСОБА_3 зобов*язання за кредитним договором не виконала, чим порушила майнові права позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Згідно ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку», особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем є іпотекодавцем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 35 Закону Україні «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав передбачені ст. 35 Закону України «Про іпотеку» вимоги для подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки, направивши відповідачу 27.05.2014 року за вих №846/2600 повідомлення про порушення зобов'язання за кредитним договором та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки, у випадку невиконання таких вимог позивача . Однак відповідачі своїх зобов'язань за договором не виконали.

Враховуючи, що після отримання зазначених повідомлень, зобов'язання за кредитним договором відповідачами не виконане, заборгованість не погашена, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог за кредитним договором, і такі вимоги позивача є повністю обґрунтованими та законними.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, а також право на відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Зі змісту абзацу 5 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Абзацом 7 ст.39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається початкова ціна предмету іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно з положенням ст.5 Закону України «Про іпотеку», вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Крім того, за правилами ч.2 ст.43 ЗУ «Про іпотеку», початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що згідно наданої представником відповідача копії квитанції ОСОБА_3 сплатила 22.05.2015 року в рахунок погашення простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів 92000 грн., що еквівалентно 4450 ,90доларів США, що не заперечував представник позивача, сума простроченої заборгованості підлягає зменшенню та становить з урахуванням сплаченої суми- 82119,73 долари США, або 1938201 грн.

В силу ч. 3 розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається , що загальний розмір заборгованості складає 7159579 грн., з яких пеня нарахована в розмірі 892723,29грн.

Конституційний суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов*язань від 22 листопада 1996 року дійшов до висновку , що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватись таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності.

Крім того, вимога , щодо нарахування та сплаті неустойки за договором споживчого кредиту , яка є явно завищеною, не відповідає вимогам передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст. 509 ,ч.ч.1.2 ст.627 ЦК України засадам справедливості , добросовісності та розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов*язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Такий висновок Конституційного суду України узгоджується з положенням Резолюції Генеральної Асамблеї ООН Керівні принципи для захисту інтересів споживачів від 09 квітня 1985 року №39/248 , в якій наголошено , що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають зокрема , за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Тому Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3 ст.551 ЦК України.

Виходячи із зазначеного, та, що розмір збитків для позивача складається із пені в сумі 892723,29 грн. та штрафу в сумі 5000 грн., суд вважає, що розмір пені необхідно зменшити до 400000 грн., що буде відповідати принципам справедливості, добросовісності та розумності.

Оскільки позивачем заявлено в позові дві самостійних вимоги, а саме : банк заявляє одночасно і про стягнення заборгованості і про звернення стягнення на майно, що є неприпустимим , суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в рахунок кредитної заборгованості слід звернути стягнення на майно боржника.Тому позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.79,ст.88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь держави судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити частково.

В рахунок стягнення кредитної заборгованості , яка виникла станом 31.03.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та ОСОБА_3, ОСОБА_4 , ОСОБА_5, що складає в загальній сумі 304766,68 доларів США , що становить 7159579,90 грн., з яких :

- прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів - 82119,73 долари США, що становить 1938201 грн.

- поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів - 206657,00 доларів США що становить 4846392,46 грн.

- прострочена заборгованість з нарахування процентами - 12707,43 доларів США ,що становить 298006,81 грн.

- поточна заборгованість по нарахуванню процентами - 3282,52 доларів США , що становить 76979,63 грн.,

- А також в рахунок погашення суми пені - 400000 грн.

- суми штрафу- 5000 грн., звернути стягнення на нежиле приміщення , магазин продовольчих товарів, літера А , загальною площею 31,8 кв.м, коридор 1

у загальному користуванні з кв.№2 , яке розташоване в м.Миколаєві, по вул. Поперечна шоста,буд.28, яке належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення , посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 15 грудня 2006 року за реєстровим номером 1094,зареєстрованого в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.12.2006 року, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_7 15 грудня 2006 року за номером3322040 , зареєстрованого Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №2 за реєстровим 170, реєстраційний номер 2867821, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданим Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 18 грудня 2006 року за номером 12946917, яке перебуває в іпотеці Публічного акціонерного Товариства "Банк Форум" згідно іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_8 21 вересня 2007 року зареєстрованого в реєстрі за № 2712, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України " Про виконавче провадження".

Стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_4 ,ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в сумі по 1218 грн. з кожного.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд в порядку, встановленому ст.294 ,ст.295 ЦПК України.

Суддя Павлова Ж.П.