У Х В А Л А

24 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Романюка Я.М., Григор'євої Л.І.,Охрімчук Л.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, Київського слідчого ізолятора Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору : Державна пенітенціарна служба України, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, Департамент міського благоустрою та збереження середовища Київської міської державної адміністрації, про зобов'язання надати жиле приміщення,

встановила:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 5 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 4 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року ОСОБА_4 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

У поданій до Верховного Суду України заяві ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року та направити справу на новий касаційний розгляд, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме пункту 10 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 46 ЖК Української РСР.

Перевіривши доводи заяви, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що у допуску справи до провадження необхідно відмовити.

У справі, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 на час розподілу квартир мав переважне право перед позивачем ОСОБА_4, оскільки у списку осіб, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень позивач був під № 7, а ОСОБА_5 під № 2 у зв'язку з тим, що останній за часом взяття на облік був першим. Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, суд дійшов вірного висновку, що зміна черговості отримання житла судовим рішенням призведе до порушення охоронюваних законом прав і інтересів інших громадян, які перебувають на квартирному обліку та користуються позачерговим правом одержання житла та зареєстровані раніше сім'ї позивача.

У наданій для порівняння ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 жовтня 2014 року суд касаційної інстанції, направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, виходив із того, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу та не встановили кількість осіб, які перебувають на обліку для поліпшення житла, кому було надано житло і чи мають вказані особи переважне право на отримання житла порівняно з іншими особами, які перебувають на обліку, у тому числі і сім'я позивача.

Порівняння вищенаведеного судового рішення із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що судами касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за тотожних предмета спору, підстав позову та за аналогічних обставин і однакового регулювання нормами матеріального права спірних правовідносин дійшли протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Керуючись статтею 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, Київського слідчого ізолятора Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору : Державна пенітенціарна служба України, Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, Департамент міського благоустрою та збереження середовища Київської міської державної адміністрації, про зобов'язання надати жиле приміщення про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Я.М. Романюк

Л.І. Григор'єва

Л.І. Охрімчук