Справа № 755/2807/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.

при секретарі - Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визначення часток у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просять суд визначити, що частки квартири АДРЕСА_1 за договором міни, який був посвідчений 10-ю Київською державною нотаріальною конторою 27.05.1994р. р. № 2У-838 та зареєстрований на праві власності Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна 07.04.2008р. за № 12026 за ОСОБА_3 та ОСОБА_1, є рівними.

Вимоги позову мотивовані тим, що 27.05.1994р. позивачем та його матір'ю - ОСОБА_3 було придбано квартиру АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача - ОСОБА_3, єдиним спадкоємцем 1-ї черги є позивач. 05.11.2014р. позивачем було подано заяву про прийняття спадщини, проте оскільки частки у праві власності на квартиру не були виділені, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3, що є підставою для звернення з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій підтримав вимоги позовної заяви у повному обсязі та просив їх задовольнити, справу розглядати за його відсутності.

Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з'явився, подав письмові пояснення в яких зазначив, що просить розглядати справу у відсутність представника відповідача та прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, згідно норм чинного законодавства.

Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві також в судове засідання не з'явився, подав письмові пояснення в яких зазначив, що просить розглядати справу у відсутність представника третьої особи та прийняти рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, згідно норм чинного законодавства та врахувати, що зважаючи на те, що розмір часток в придбаній спадкодавцем та спадкоємцем квартирі не встановлений, нотаріус не може здійснити процедуру оформлення спадкових прав.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27.05.1994 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_4 з іншої сторони було укладено договір міни квартири, за умовами якого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 обміняли квартиру, що належала їм на праві власності, що знаходиться в АДРЕСА_2 на квартиру, що належала на праві власності ОСОБА_4, що знаходиться в АДРЕСА_1. На підставі зазначеного договору міни право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 30.05.1994р. (а.с.48).

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про власність" від 07.02.1991р. (в редакції, яка діяла на час укладення даного договору), громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Згідно ч. 1 ст. 13 зазначеного Закону, об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

Згідно ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР (в редакції, яка діяла на час укладення договору міни), право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 112 ЦК УРСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

В подальшому вул. Комсомольська в м. Києві була перейменована на вул. Миропільська (а.с. 102). На час розгляду даної справи, право власності на квартиру АДРЕСА_1, за даними Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, зареєстровано за ОСОБА_1, ОСОБА_3 (а.с. 55).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 38).

Позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 (а.с. 46).

05.11.2014р. позивач ОСОБА_1 звернулися до П'ятої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 36).

Згідно з положеннями ст. ст. 66, 67 Закону України "Про нотаріат" на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Постановою державного нотаріуса П'ятої київської державної нотаріальної контори від 13.01.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1, після смерті його матері - ОСОБА_3 з підстав не встановлення частки спадкодавця в спільному майні (а.с. 88).

Відповідно до п. 4.15., 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці мають право звернутися до суду за правилами позовного провадження, про що зазначено і в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування".

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004р., щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному майні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є правомірними та обґрунтованими, оскільки спірні правовідносини випливають з права учасника спільної часткової власності на визначення частки у спільному майні, при цьому частки кожного з співвласників у праві спільної власності вважаються рівними, частка у праві спільної власності спадкується на загальних підставах, іншим чином, ніж у судовому порядку, позивач не має можливості визначити частку квартири, що належала спадкодавцю за життя на праві спільної власності та оформити право власності на спадкове майно.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що заявленим по справі відповідачем - КМР права позивача не порушувались, неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом обумовлена укладенням позивачем договору міни без визначення часток кожного з співвласників у набутому майні, тому суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при подачі позову розмірі.

На підставі викладеного, ст. 86, 112, 128 ЦК УРСР, ст. ст. 12, 13 Закону України "Про власність", ст. ст. 15, 16, 316-318, 325, 355, 357, 1226 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 179, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визначення часток у спільній частковій власності - задовольнити.

Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1, видане 20.05.2014) в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/ 2 частки.

Визначити, що частка ОСОБА_1 в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/ 2 частки.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі через Дніпровський районний суд м. Києва апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Якщо особа яка оскаржує рішення не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя