Справа № 639/2568/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 червня 2015 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рубіжного С.О.,
за участю секретаря Чубенко О.С.,
розглянувши в судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1звернувся до суду з позовною заявою до Харківськоюї міської ради, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 часток квартири АДРЕСА_1 після ОСОБА_2, який помер 12 лютого 1995 року. В обґрунтовування позову посилається на те, що ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_3 були власниками вищезазначеної квартири. ОСОБА_2 є його дядьком, який за життя склав заповіт від 15 жовтня 1993 року на його користь на ? частку вищезазначеної квартири. Після його смерті він прийняв фактично спадщину в силу ст.. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, оскільки приймав участь у похованні, отримав свідоцтво про смерть, після похорон відразу заселився в спірну квартиру, користувався його речами, здійснював ремонт в квартирі. Тітка ОСОБА_3, яка також склала заповіт на його користь на ? частку вищезазначеної квартири. яка померла 29 червня 2014 року. Після смерті дядька він не оформлював спадкові права, щоб не травмувати тітку. Після смерті тітки він прийняв спадщину. Постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2, що стало підставою звернення до суду..
Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, в подальшому в судове засідання не зявилися, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягали.
Відповідач про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання представник не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутністю на надав. Надавши до суду письмові заперечення проти позову, зазначив, що позивачем не надано документального підтвердження, що він фактично прийняв спадщину, а саме вступив в управління або володіння майном. Просить в позові відмовити.
В силу ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Відповідно до ст.. 534 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.
Статтею 548 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно ч.ч.1,2 ст. 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 26 липня 1993 року, власниками квартири АДРЕСА_1 зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 12).
12 лютого 1995 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8).
За життя спадкодавець склав заповіт від 15 жовтня 1993 року, яким заповів ? частину квартири АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_1. Заповіт посвідчений нотаріально за реєстр. № 1-2035. Інформацію про заповіт внесено до спадкового реєстру, що підтверджується відповідними витягами (а.с. 6, 38).
29 червня 2014 року померла ОСОБА_3 що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11).
За життя ОСОБА_3 склала заповіт від 15 жовтня 1993 року, яким заповіла ? частину квартири АДРЕСА_1 на імя ОСОБА_1. Заповіт посвідчений нотаріально за реєстр. № 1-2035. (а.с. 10).
15 січня 2015 року на підставі заповіту, було видано свідоцтво про право на спадщину на ? частку спірної квартири після померлої ОСОБА_3, на підставі якого право власності на ? частку на спірну квартиру перейшло від ОСОБА_3 до ОСОБА_1, про що свідчить відмітка на свідоцтві про право власності на квартиру (а.с. 12 звор.)
Згідно довідки, виданої Жовтневим РВ ХГУ УМВС України в Харківській області від 26 лютого 2015 року , ОСОБА_1 дійсно проживав без реєстрації після смерті ОСОБА_2 вквартирі АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_3 (а.с. 9).
Свідок ОСОБА_4 надав свідчення, що позивач постійно перебував в спірній квартирі після смерті свого дядька, допомагав тітці , доглядав за нею, за квартирою.
Свідок ОСОБА_5 надав свідчення, що позивач здійснював похорони свого дядька, допомагав свої тітці, постійно користувався квартирою після смерті дядька, здійснював в квартирі ремонт.
Таким чином, власники спірної квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 користуючись своїм правом, розпорядилися своїм майном, склавши заповіти на користь ОСОБА_1.
Позивач прийняв спадщину після своєї тітки ОСОБА_3 та отримав свідоцтво про право на спадщину, на підставі якого набув право власності на ? частину квартири.
Постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску строку прийняття спадщини, проте фактично позивач спадщину прийняв, вступивши в володіння майном після померлого дядька.
За цих обставин позивач не має перешкод для прийняття спадщини, дане рішення є правовстановлюючим документом для реєстрації права власності на нерухоме майно.
Керуючись ст.ст. 3 10, 11, 60, 169, 174, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2, після ОСОБА_2, який помер 12 лютого 1995 рокуу.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у разі залишення його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя -