Провадження №2-3063/15
в справі №760/4700/15-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2015 року Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському р-ні м. Києва про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить зобов'язати відповідача виконати рішення Солом'янськогол районного суду м. Києва від 16 червня 2010 року та рішення Європейсмького суду з прав людини від 09.01.2014 року « Хайнацький проти України», порушити кримінальну справу по факту невиконання рішення суду посадовими особами Пенсійного фонду та органів виконавчої служби, притягнути до відповідальності начальника Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському р-ні м. Києва за порушення Закону України «Про звернення громадян».

В відкритті провадження має бути відмовлено, виходячи з наступного.

Позовна заява була подана в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Разом з цим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в т.ч. на виконання делегованих повноважень.

П. 6 ч. 1 даної статті врегульовано, що адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

З позовної заяви вбачається, що позивач звертається до суду з позовом до суб'єкта владних повноважень з приводу зобов'язання його виконати рішення суду.

Відповідно до Постанови №3 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

З викладеного випливає, що спір, що виник між сторонами, є публічно-правовим спором, пов'язаним із зобов'язанням суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії, а тому не може розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою для притягнення до кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом. Вказане положення дає підстави вважати, що заяви та повідомлення про злочини повинні містити достатні відомості про кримінальне правопорушення, об'єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину, та повинні бути подані відповідному суб'єкту, а саме: правоохоронному органу, який уповноважений на прийняття таких заяв та повідомлень та внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

З точки зору норм КК України, суд таким органом не являється.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене вище, в відкритті провадження в справі в справі має бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 122 ч.2 п.1 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

В відкритті провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському р-ні м. Києва про зобов'язання вчинити дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: