Справа № 265/3909/15-ц
Провадження № 2/265/1787/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 липня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Яшкові М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів з вимогою визнати їх такими, що втратили право користування АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вказаний будинок належить їй на праві власності, в якому вона 6 лютого 2015 року прописала відповідачів, ОСОБА_2, яка є дружиною брата померлого чоловіка позивачки, та ОСОБА_3, доньку ОСОБА_2 Однак одразу після реєстрації відповідачі виїхали до Росії, де перебувають по теперішній час. Оскільки відповідачі добровільно не користуються належним позивачці житлом, то таким чином ОСОБА_1 чиняться перешкоди у користуванні будинком АДРЕСА_1 з боку відповідачів, які не сплачують комунальні платежі, які нараховуються на вказаний будинок на кількість зареєстрованих у ньому мешканців. При цьому добровільно виписатись із спірного будинку відповідачі не бажають, залишаючись мешкати у Росії. На підставі переліченого для захисту свого права власності вона просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені нею позовні вимоги, які просила суд задовольнити та визнати відповідачів такими, що втратили право користування АДРЕСА_1.

Відповідачі до суду не з'явились повторно за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

На підставі переліченого суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 169, 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що АДРЕСА_1 належить на праві власності позиваці, ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 1 липня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом, реєстр № 1-1597, та зареєстрованим Маріупольським БТІ 17 січня 2000 року (а. с. 8).

За відомостями житлової організації, домової книги та ДМС України в Донецькій області Орджонікідзевського РВ ММУ вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані з 6 лютого 2015 року по АДРЕСА_1 (а. с. 7, 9).

Згідно до ст. 391 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення - ЦК) власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За актом від 9 квітня 2015 року, складеного головою КСН «Дружба», вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 не мешкають з 10 лютого 2015 року, що підтверджують сусіди зазначеного будинку (а. с. 11).

Факт не проживання у вказаному житловому приміщенні відповідачів також підтверджується копіями міграційних карт, за якими вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 10 лютого 2015 року перетнули кордон України, виїхавши до Росії (а. с. 10).

Допитані в судовому засіданні свідки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, вказували, що вони є сусідами позивачки. Стверджували, що відповідачі, які є родичами ОСОБА_1, мешкали по сусідству із останньою, однак на початку лютого 2015 року продали будинок АДРЕСА_2 та виїхали за межі країни на постійне проживання, та після цього свідки їх не бачили. Зі слів відповідачів їм відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прописались разом із позивачкою з метою подальшого перетину кордону з Росією.

Згідно до ст. 405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. При цьому житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом.

В контексті ст. 405 ЦК вимога спільного проживання є додатковою і має обов'язковий характер. Тому можна виділити такі умови, за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен, по-перше, бути членом сім'ї власника житла, а по-друге, повинен проживати разом із ним.

За ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі перелічених норм та встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 членами родини позивачки в розумінні ст. 405 ЦК України не є, були прописані у АДРЕСА_1 позивачкою, однак з 10 лютого 2015 року там не мешкають.

Оскільки в добровільному порядку зніматись з реєстраційного обліку з вказаної адреси відповідачі не бажають, то порушуються права ОСОБА_1 на користування належним їй нерухомим майном.

Таким чином суд вважає, що відповідачі втратили право користування АДРЕСА_1, внаслідок чого право власності позивачки підлягає захисту шляхом визнання їх такими, що втратили право користування цим будинком.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІПН: НОМЕР_2, зареєстрованих в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_3, зареєстрованої в АДРЕСА_1, витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., по 121,80 грн. з кожної.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя.

Суддя