Справа №333/534/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2015 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Колесник А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМЕКСПРЕС» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та суми індексу інфляції, -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 01.10.2014 р. він працював на посаді електромеханіка по ліфтам ТОВ «РЕМЕКСПРЕС» та 31.12.2014 р., звільнився з роботи за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України. На день його звільнення відповідач не виплатив заборгованість по заробітній платі та не провів повного розрахунку, тому позивач, з урахуванням нового розрахунку та відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів,просив суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість із заробітної плати у розмірі 1524 грн 24 коп., компенсацію за несвоєчасну виплату з листопада 2014 року травень 2015 року у розмірі 7107грн 04 коп.та нараховану інфляцію на невиплачену вчасно заробітну плату у розмірі 943 грн 75 коп,, всього 9575 грн. 03 коп.

У судовому засіданні представник позивача позовні уточнила, вимоги підтримав у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, додатково пояснив, що 15.06.2015 р. відповідач виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати у розмірі 1524 грн. 24 коп, тому, з урахуванням цієї виплати просить суд стягнути з відповідача компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 01.01.2015 р. по 15.01. 2015р. - (20 дн. (01.15р) +20дн.(02.15р)+21дн.(03.15р.) +21дн.(04.15р)+16дн. (05.15р)+10 днів (06.15р.) = 108 днів х 65,68грн = 7093 гривні 44 коп. В іншій частині позов не підтримала.

Представник відповідача - ТОВ «РЕМЕКСПРЕС» надав до суду заперечення з яких слідує, що в день звільнення з працівником, дійсно, не було проведено розрахунок по заробітній платі, тому, що існує спір про розмір сум, належних позивачу при звільненні. Позивач був прийнятий на роботу з відрядною оплатою праці, його обов'язком було технічне обслуговування ліфтів, які належать МКП «ОСНОВАНІЄ». Зазначена установа не підписала акти виконаних робіт за листопад та грудень 2014 року та не прийняла роботи з технічного обслуговування ліфтів, які, в тому числі, виконував і позивач, з підстав невиконання передбачених договором робіт. На теперішній час в провадженні Господарського суду Запорізької області розглядається справа № 980/446/15-г за позовом ТОВ «РЕМЕКСПРЕС» до МКП «ОСНОВАНІЄ» про спонукання підписати акти виконаних робіт за листопад та грудень 2014 року по договору № 115 від 30.09.2014 року та сплатити заборгованість за договором. Також пояснив, що 15.06.2015 р. позивачу було перераховано заборгованістьіз заробітної плати за грудень 2014р. у розмірі 1524 грн 24 коп, тому у задоволенні позову відповідач просить суд відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до трудової книжки позивача ОСОБА_1, останній з 01.10.2014 р. працював на ТОВ «РЕМЕКСПРЕС» та 31.12.2014 р. був звільнений с займаної посади за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України, про що було видано наказ.

Згідно ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення.

У зв'язку із викладеним та враховуючи, що відповідач 15.06.2015 р. виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати за грудень 2014р. у розмірі 1524 грн. 24 коп, суд вважає, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем ним визнано.

Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника належних звільненому працівнику сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно п.21 зазначеної Постанови Пленуму Верховного суду України при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України №100 від 8 лютого 1995 року.

У відповідності до вказаного Порядку обчислення заробітної плати здійснюється, виходячи з виплат за останні повні два місяці.

Відповідно до розрахунку, наданого представником позивача, середньоденна заробітна плата за останні повні два календарних місяці до його звільнення складає: (1300,00+1524,24):(23дні+20днів)=2824,24: 43 дні = 65,68 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.01.2015 року (з наступного дня після невиконаного зобов'язання) по 15.06.2015 року (день фактичного розрахунку) включно, привівши відповідні розрахунки даної суми, враховуючи середньоденну заробітну плату із врахуванням відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів.

Суд відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 року, враховуючи наступні обставини, а саме: при звільненні позивача відповідач повністю з ним не розрахувався, сума заборгованості є істотною, виходячи з розрахунку виплат заробітної плати позивачу за останні два місяці роботи (листопад грудень 2014 року), вважає, що стягнення компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку необхідно обрахувати наступним чином: з 01 січня 2015 року 15 червня 2015 року

(20 дн.(01.15р)+20дн.(02.15р)+21дн.(03.15р.)+21дн.(04.15р)+16дн.(05.15р) +10 днів (06.15р.) = 108 днів х 65,68грн = 7093 гривні 44 коп (без урахування податків та обов'язкових платежів) - зазначена сума і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ст. 117 КЗпП України відповідальність за затримку розрахунку під час звільнення настає за наявності у цьому вини роботодавця.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в своїх поясненнях визнає факт заборгованості товариства перед позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки її виплати підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Вимоги позивача про стягнення на його користь індексу інфляції у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати не підлягає задоволенню, так як індекс інфляції нараховується за порушення строків виплати заробітної плати невиплаченої працівникам. Оскільки позивач був звільнений з роботи, то законних підстав для нарахування індексу інфляції на невиплачені йому під час звільнення кошти не було. Ці права позивача захищаються виплатою середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку, що і було зроблено судом.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.01.2015 року по 15.06.2015 року у розмірі 7093 грн. 44 коп. без урахування податків та обов'язкових платежів.

Також, з відповідача відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.115, 116, 117, 233 КЗпП України, а також ст.ст. 212-214 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМЕКСПРЕС» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.01.2015 р. по 15.06.2015 р. у розмірі 7093 грн. 44 коп. без урахування податків та обов'язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМЕКСПРЕС» (69118, м. Запоріжжя, вул. Ударна, буд.69, ) судовий збір в дохід держави у розмірі 243 грн. 60 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.І. Боровікова