Справа № 484/1827/15-ц
Провадження № 2/484/917/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2015р. . Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Літвіненко Т.Я.

секретар судового засідання - Шилакіна Л.О.

за участю прокурора - Козлової І.О.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Лисогірська сільська рада Первомайського району Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Первомайської державної адміністрації Миколаївської області (далі - Орган опіки) звернувся з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення останнього батьківських прав відносно неповнолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Мотивуючи позовні вимоги Орган опіки зазначив, що батьками неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є відповідач та ОСОБА_6, яка рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.07.2005р. позбавлена батьківських прав відносно дітей.

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 14.06.2005р. ОСОБА_4 був засуджений за ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 13 років. Над дітьми була встановлена опіка та вони були передані на виховання бабусі ОСОБА_7

02.12.2014р. ОСОБА_2 звільнився з місць відбування покарання, але повернути дітей не намагався. Відповідач проживає в Арбузинському районі разом з дружиною в будинку, який пристосований до проживання лише у літній період. Умови проживання дітей в будинку не створені. У власності нерухомого майна ОСОБА_2 не має, не працює, вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги на їхнє утримання не надає. З приводу вказаного на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Первомайській райдержадміністрації від 13.03.2015р. було вирішено підготувати висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню дітей, Орган опіки просить позбавити його батьківських прав.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримала позов, просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, мотивуючи тим, що він любить своїх дітей, однак не має можливості утримувати їх. Після звільнення з місць позбавлення волі він не може знайти роботу. Однак, по можливості, він передає гроші матері ОСОБА_7 на утримання дітей.

Представник Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області підтримала позов та просила його задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого.

ОСОБА_2 є батьком неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8,9). Мати дітей ОСОБА_6 рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.07.2005р. позбавлена батьківських прав відносно них (а.с. 10).

Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 14.06.2005р. ОСОБА_4 був засуджений за ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком на 13 років.

Таким чином, рішенням виконавчого комітету Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 16.08.2005р. №3 над ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено опіку та опікуном призначено бабусю ОСОБА_7 (а.с.20).

Діти проживають разом із ОСОБА_7, яка утримує їх, займається їхнім вихованням та доглядає їх (а.с.21).

Відповідач звільнився з місць позбавлення волі 02.12.2014р. умовно-достроково (а.с. 15). Проживає він разом із дружиною ОСОБА_8 в дачному кооперативі в с.Панкратове Арбузинського району Миколаївської області у дачному будинку, який пристосований для проживання лише в літній період (а.с. 18).

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, то вони можуть бути позбавленні батьківських прав.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 18 вище вказаної Постанови визначено, що, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав.

Таким чином, позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини, які визначені ст.. 166 СК України. Отже, позбавлення батьківський прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

ОСОБА_2 в період з 20.01.2005р. по 02.12.2014р. відбував покарання у вигляді позбавлення волі в установах Державної кримінально-виконавчої служби (а.с. 15), отже був позбавлений спілкування з дітьми.

В судовому засіданні відповідач зазначив, що любить дітей, не хоче від них відмовлятися, однак через те, що він не може знайти роботу не може їх утримувати. Проживає він зі своєю дружиною ОСОБА_8 Існує за рахунок тимчасових заробітків. Після звільнення з місць позбавлення волі він спілкується з дітьми по телефону. Коли у нього є можливість він відвідує матір та передає їй гроші на утримання дітей. Забрати дітей до себе жити, він також не має змоги, оскільки проживає у дачному будинку.

Мати відповідача ОСОБА_2. яка була допитана як свідок, пояснила суду, що після того, як ОСОБА_2 був засуджений, а його колишня дружина була позбавлена батьківських прав відносно дітей, неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають разом з нею. Після звільнення з місць позбавлення волі відповідач спілкується з нею та з дітьми по телефону. Два рази він через свою теперішню дружину передавав їй гроші на утримання дітей. Він алкогольними напитками не зловживає, дітей ніколи не ображав. Діти проживати з батьком не бажають.

Свідок ОСОБА_9, який проживає по сусідству з ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснив, що знає відповідача давно. Він хороший батько та добре відноситься до дітей, однак після звільнення з місць позбавлення волі не має роботи, тому не може утримувати дітей.

З характеристики, наданої Лисогірською сільською радою Первомайського району, вбачається, що ОСОБА_2 з 2005р. за місцем реєстрації не проживає, навчанням, вихованням своїх дітей не займається, їх здоров'ям не цікавиться, не працює (а.с. 17).

Згідно характеристик, наданих за місцем навчання неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4, батько не цікавиться навчанням синів, контролює навчання та займається їх вихованням бабуся ОСОБА_7 (а.с. 22,23).

На засідання 13.03.2015р. комісії з питань захисту прав дітей при Первомайській районній державній адміністрації Миколаївської області було вирішено підготувати висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5

08.05.2015р. органом опіки та піклування Первомайської райдержадміністрації підготовлено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Підставою такого висновку стало те, що ОСОБА_2 дітей не виховує, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не має можливості взяти дітей до себе на виховання, оскільки проживає у будинку, в якому не створені умови для проживання дітей, не працює, після звільнення з місць позбавлення волі не звернувся до органу опіки та не виявив бажання повернути своїх дітей на виховання (а.с. 4-6).

В судовому засідання представник позивача повністю підтримала вказаний висновок.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жодних відомостей про таку поведінку відповідача, яка негативно впливала б на дітей, або інші обставини, які б свідчили про те, що наявність батьківських прав у ОСОБА_2 дійсно суперечить інтересам дітей та зумовлювали б застосування такої виключної міри як позбавлення відповідача батьківських прав, органом опіки у висновку не зазначено, представником позивача в судовому засіданні не надано та судом не встановлено.

Крім того, з пояснень самого відповідача, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_2 підтримує зв'язок з дітьми, за можливості надає матеріальну допомогу матері на утримання синів.

Таким чином, суд, в силу ч.6 ст. 19 СК України, вважає висновок органу опіки недостатньо обґрунтованимта не погоджується з ним.

Посилання представника органу опіки на те, що за місцем проживання відповідача не створені належні умови для проживання та розвитку дітей, суд не приймає, оскільки діти проживають з бабусею, відповідач проживає окремо та питання про відібрання дітей від бабусі та передачу їх батьку в судовому засіданні не ставиться.

На підставі вище викладеного, враховуючи думку прокурора, яка вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та такий захід може унеможливити в подальшому відновлення відносин батька та синів, суд приходить до висновку про те, що позов не знайшов обґрунтування в судовому засідання, отже задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 209, 213, 214, 215, 216 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову органу опіки та піклування Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: