Справа № 369/5176/15-ц
Провадження № 4-с/369/61/15
УХВАЛА

Іменем України

24.06.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої - судді Медвідь Н.О.

при секретарі Остролуцькій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_1, суб»єкт оскарження начальник Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд з даною скаргою, посилаючись на те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2009 по справі №2-704/09 вирішено стягнути з неї на користь ВАТ «ВТБ Банк» грошові кошти в загальному розмірі 422208,54 грн. На виконання даного рішення судом видано виконавчий лист №2-704а/09 від 11.05.2010.

04.08.2010 головним державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ ОСОБА_3, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 21240565 про примусове виконання даного рішення. Цією ж постановою накладено арешт на все належне їй майно у межах суми звернення стягнення.

03.04.2015 нею було подано на ім'я начальника Відділу ДВС звернення з вимогою про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження за № 21240565 про примусове виконання виконавчого листа №2-704а/09, виданого 11.05.2010, в зв'язку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, на підставі пункту 6) частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

У встановлений строк відповіді на дане звернення вона не отримала.

Через відсутність зворотної інформації від Відділу ДВС, вважає неправомірною бездіяльність начальника Відділу ДВС, що порушує її права.

Постанова про відкриття виконавчого провадження за №21240565 винесена 04.08.2010.

По виконавчому провадженню №21240565 не виносились постанови про відкладення провадження виконавчих дій, зупинення провадження, а також не приймались інші рішення, що зумовили б обов'язкове продовження строку на проведення виконавчих дій з виконання рішення.

Вказує, що виконавче провадження за №21240565 підлягало закінченню на підставі пункту 6) частини 1 статті 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в зв'язку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення) не пізніше 04.02.2011.

Оскільки не було винесено/затверджено постанову про закінчення виконавчого провадження за №21240565, відповідно, не було знято арешт з належного їй майна.

Бездіяльність начальника Відділу ДВС порушує її права, оскільки вона не має змоги користуватись належним їй майном через накладення арешту на майно.

Тому просила визнати неправомірною бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, що проявляється в ухиленні без достатніх на те підстав від вжиття заходів щодо закінчення виконавчого провадження за №21240565 та від проведення дій, необхідних у зв'язку із закінченням виконавчого провадження, в тому числі зняття арешту, накладеного на майно боржника, скасування інших заходів примусового виконання рішення. Зобов'язати начальника Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в м. Києві вжити заходів щодо закінчення виконавчого провадження за №21240565 та зняття арешту, накладеного на майно боржника шляхом винесення та затвердження відповідної постанови про закінчення виконавчого провадження за №21240565; Зобов'язати начальника Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в м. Києві вжити заходів щодо направлення на її адресу трьох примірників копій постанови про закінчення виконавчого провадження за № 21240565 та зняття арешту, накладеного на належне боржнику майно, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

В судовому засіданні представники заявника заяву підтримали.

Суб»єкт оскарження в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, згідно заяви просив слухати справу у свою відсутність.

Зацікавлена особа ВАТ «ВТБ Банк» в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, скаргу задовольняє з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2009 по справі №2-704/09 стягнуто з ОСОБА_1, на користь ВАТ «ВТБ Банк» грошові кошти в загальному розмірі 422208,54 грн. На виконання даного рішення судом видано виконавчий лист №2-704а/09 від 11.05.2010.

04.08.2010 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_3, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 21240565 про примусове виконання даного рішення. Цією ж постановою накладено арешт на все належне майно заявника у межах суми звернення стягнення.

03.04.2015 заявником було подано на ім'я начальника Відділу ДВС звернення з вимогою про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження за № 21240565 про примусове виконання виконавчого листа №2-704а/09, виданого 11.05.2010, в зв'язку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, на підставі пункту 6) частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження».

У встановлений статтею 20 Закону України «Про звернення громадян» строк відповіді на дане звернення заявник не отримав.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 2 статті 30 Закону державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження у випадках, встановлених Законом.

Виконавчі документи, видані на підставі рішень судів та інших органів (посадових осіб), можуть перебувати на виконанні в органах державної виконавчої служби по рішеннях майнового характеру - шість місяців (як в випадку, щодо якого подано дану скаргу), а по рішеннях немайнового характеру - два місяці, та до цього терміну додається час, на який виконавче провадження було зупинено та/або час, на який виконавчі дії відкладалися.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, зокрема, закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 49 цього Закону.

Відповідно до пункту 6) частини 1 статті 49 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

Статтею 30 Закону чітко встановлено строк, протягом якого має бути проведено виконавче провадження по рішеннях майнового характеру, а саме: шість місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Після спливу даного строку провадження підлягає закінченню в зв'язку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, на підставі пункту 6) частини 1 статті 49 Закону за умови, якщо строк здійснення виконавчого провадження не було подовжено у встановленому Законом порядку.

Постанова про відкриття виконавчого провадження за №21240565 винесена 04.08.2010.

Згідно вимог ч.2 ст.30 Закону строк на проведення виконавчих дій за даним провадженням становить шість місяців з дня винесення постанови, тобто не пізніше ніж до 04.02.2011.

По виконавчому провадженню №21240565 не виносились постанови про відкладення провадження виконавчих дій, зупинення провадження, а також не приймались інші рішення, що зумовили б обов'язкове продовження строку на проведення виконавчих дій з виконання рішення.

Згідно вимог частини 2 статті 30 Закону виконавче провадження за №21240565 підлягало закінченню на підставі пункту 6) частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в зв'язку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення) не пізніше 04.02.2011.

Згідно частини 3 статті 49 Закону про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 50 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Оскільки, через неправомірну бездіяльність не було винесено/затверджено начальником Відділу ДВС постанову про закінчення виконавчого провадження за №21240565 на підставі пункту 6) частини 1 статті 49 Закону (в зв'язку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення), тому не було знято арешт з належного заявника майна.

Бездіяльність начальника Відділу ДВС полягає в неправомірному ухиленні посадової особи від виконання виконавчих дій без достатніх на то підстав, а саме: в порушення вимог частини 2 статті 30, пункту 6) частини 1 статті 49 Закону не було вжито заходів, спрямованих на прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження за №21240565 в зв'язку із закінченням строку здійснення виконавчого провадження; в порушення вимог статті 50 Закону не проведено дії, необхідні у зв'язку із закінченням виконавчого провадження, в тому числі не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження дії, не знято арешт, накладений на майно боржника, не скасовано інші заходи примусового виконання рішення в порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про виконавче провадження», не надано письмову відповідь на звернення заявника від 03.04.2015.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право, зокрема: оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин 2, 4 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до статті 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 05.05.2011 старшим державним виконавцем Відділу ДВС ОСОБА_4 було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження в звязку з розшуком транспортного засобу боржника на підставі п.4 ч.1 ст.38, ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених, зокрема, п.4 ч.1 ст.38 цього Закону - до закінчення строку дії зазначених обставин.

Згідно ч.5.ст.39 Закону після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

18.04.2012 старшим державним виконавцем Відділу ДВС ОСОБА_4 було винесено постанову про зняття з розшуку майна боржника (транспортного засобу), правовим наслідком якого в силу вимог ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» є поновлення виконавчого провадження.

В порушення вимог ч.5 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було винесено таку постанову.

Боржник не отримував ні постанови про зупинення виконавчого провадження від 05.05.2011, ні постанови про наступне поновлення виконавчого провадження.

На підставі ч.2 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» провадження за №21240565 було поновлене з моменту закінчення строку дії обставин, що зумовили його зупинення, а саме, починаючи з дати винесення державним виконавцем постанови про зняття з розшуку майна боржника - 18.04.2012.

Згідно ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» строк здійснення виконавчого провадження не підлягає продовженню на строк проведення розшуку майна боржника (транспортного засобу).

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст.223, 368, 383- 387 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження , суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, що проявляється в ухиленні без достатніх на те підстав від вжиття заходів щодо закінчення виконавчого провадження за №21240565 та від проведення дій, необхідних у зв'язку із закінченням виконавчого провадження, в тому числі зняття арешту, накладеного на майно боржника, скасування інших заходів примусового виконання рішення.

Зобов'язати начальника Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в м. Києві вжити заходів щодо закінчення виконавчого провадження за №21240565 та зняття арешту, накладеного на майно боржника шляхом винесення та затвердження відповідної постанови про закінчення виконавчого провадження за №21240565.

Зобов'язати начальника Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції в м. Києві вжити заходів щодо направлення на адресу ОСОБА_1 трьох примірників копій постанови про закінчення виконавчого провадження за № 21240565 та зняття арешту, накладеного на належне боржнику майно, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Ухвала суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: