АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/1427/15 Головуючий в суді 1 інстанції: Стамбула Н.В. Категорія: 59 Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року липня місяця 07 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Радченко С.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Благовещенській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Комсомольського районного суду міста Херсона від 23 березня 2015 року у справі за заявою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні про визнання мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «ВІК» та ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись те, що постановами державного виконавця від 02.03.2015 року відкрито виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 667/8400/14-ц від 19.02.2015 року виданого Комсомольським районним судом міста Херсона про стягнення з ТОВ «ВІК» на користь ОСОБА_4 боргу у сумі 1085600,00 грн. та боргу у сумі 3654,00 грн. Оскільки 05.03.2015 року на адресу відділу надійшла заява від боржника про закінчення виконавчого провадження разом з мировою угодою укладеною між ТОВ «ВІК» та ОСОБА_4 від 04.03.2015 року на стадії виконання судового рішення, яка є підставою для закінчення виконавчих проваджень за № 46713285 та № 46713326 та одночасно з мировою угодою додано документи на підтвердження права власності боржника, просив:

1) визнати мирову угоду від 04.03.2015 року між ТОВ «ВІК» та ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 667/8400/14-ц від 19.02.2015 року виданого Комсомольським районний судом м. Херсона про стягнення з ТОВ «ВІК» на користь ОСОБА_4 боргу у сумі 1085600,00 грн. по ЄДРВП 46713285 та виконавчого провадження № 46713326.

Ухвалою Комсомольського районного суду міста Херсона від 23 березня 2015 року визнано мирову угоду на стадії виконання судового рішення, укладеної між стягувачем ОСОБА_4 та боржником ТОВ «ВІК».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні доводи апеляційної скарги не визнає, ухвалу суду вважає законною та обґрунтованою.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги не визнає, ухвалу суду вважає законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідача, сторін, перевіривши відповідність оскарженої ухвали вимогам цивільного процесуального закону колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що мирова угода від 04.03.2015 року не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в тому числі держави, вчинена в інтересах обох сторін.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на наступне.

За положеннями статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Тобто мирова угода - це досягнута між сторонами в ході судового розгляду й під контролем суду, заснована на взаємних поступках угода, яка по-новому визначає їх суб'єктивні права й обов'язки та є двостороннім волевиявленням сторін. Метою такої угоди є врегулювання спору між самими сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов'язків сторін і предмета спору. Не може визнаватися судом мирова угода, яка порушує права, свободи й охоронювані законом інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом, оспорювати належність майна і результати його оцінки, подавати письмові заперечення проти розрахунку державного виконавця щодо розподілу коштів між стягувачами.

Згідно з ст. 372 ЦПК України мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить законові або порушує права чи свободи інших осіб.

За результатами розгляду мирової угоди або відмови від примусового виконання суд постановляє ухвалу відповідно до положень цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні Ващуком М.В. від 02.03.2015 року відкрито виконавче провадження № 46713285 з примусового виконання виконавчого листа № 667/8400, від 19.02.2015 року видного Комсомольським районним судом м. Херсона про стягнення з ТОВ «ВІК» на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 1085600,00 грн. (а.с.2)

Також, 02.03.2015 року постановою державного виконавцяВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні Ващуком М.В. відкрито виконавче провадження № 46713326 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа про стягнення з ТОВ «ВІК» на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 3654,00 грн. (а.с.3).

Таким чином, сторонами в даному виконавчому провадженні є: стягувач ОСОБА_4 та боржник ТОВ «ВІК», тому за вищезазначеними положеннями закону саме вони мають право на укладення мирової угоди.

04.03.2015 року між стягувачем - ОСОБА_4 та боржником - ТОВ «ВІК» було укладено мирову угоду на стадії виконання судового рішення, за умовами якої останній в рахунок погашення заборгованості у сумі 1089254 грн. передає у власність ОСОБА_4 наступне майно:

- теплохід «Заправщик-7», який належить ТОВ Фірма «ВІК» на підставі свідоцтва про право власності на судно (запис в Державному судновому реєстрі під № 201 від 15.03.2002 року);

- цілісний майновий комплекс АТП 16544, який належить підприємству на підставі Договору купівлі-продажу та розташований за адресою: АДРЕСА_1;

- автомобіль МАЗ 35337 реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.5).

Вказану мирову угоду, разом з заявою боржника - ТОВ «ВІК» про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з укладенням мирової угоди в процесі виконання судового рішення, було надіслано на адресу ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні (а.с.4).

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Проте, всупереч вищезазначених положень закону та обставин справи, суд першої інстанції не врахував, що мирова угода не є правочином, на підставі якого безпосередньо здійснюється перехід права власності, та її положення є не реальними, а лише вказують на відповідні умови, які можуть бути виконані в майбутньому, а тому мирова угода на таких умовах безпосередньо не створює правові наслідки для осіб, які її уклали, і не свідчить про остаточне виконання у такий спосіб судового рішення, й відповідно дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для визнання мирової угоди укладеної між сторонами на стадії виконання судового рішення.

Крім того, мирова угода між стягувачем ОСОБА_4 та боржником ТОВ «ВІК» укладена на виконання рішення суду про стягнення суми боргу, тобто предметом спору були грошові кошти.

Проте зі змісту мирової угоди вбачається, що її предметом є передача нерухомого майна - цілісного майнового комплексу АТП 16544, який належить підприємству на підставі Договору купівлі-продажу та розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5,7,8.), а тому домовленість сторін мирової угоди виходить за межі предмету цивільного позову

Між тим, набуття права власності, перехід права власності та відчуження нерухомого майна визначається цивільним законодавством. А звернення стягнення на нерухоме майно при відсутності коштів у боржника на погашення боргу здійснюється з додержанням порядку, визначеного ст.ст. 52, 58, 62, 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з тим, в провадженні Господарського суду Херсонської області перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ТОВ Фірма «ВІК» про визначення вартості частини майна товариства і розміру частини прибутку та стягнення вартості частини майна пропорційно внеску в статутному капіталі товариства (а.с.46-52), предметом спору в якій є майно підприємства, до складу якого входить і те майно, яке було передано стягувачу - ОСОБА_4 за мировою угодою від 04.03.2015 року, що спростовує висновки суду про непорушність прав, свобод та інтересів інших осіб, зокрема ОСОБА_3, внаслідок визнання мирової угоди.

Із нотаріально посвідченої заяви про вихід з числа учасників ТОВ «Фірма ВІК» від 18.12.2012 року (а.с.164) вбачається, що ОСОБА_3 оцінює свою частку у статутному фонді товариства та пропонує товариству її придбати у нього за ціною 5 000 000 грн.

Майнові права ОСОБА_3, як учасника товариства, є предметом розгляду господарського суду.

Враховуючи, що захист майнових прав апелянта, як учасника товариства здійснюється до наступного часу у господарському судочинстві, укладення мирової угоди між товариством та її іншим учасником, ОСОБА_4, про передачу у власність останньому рухомого та нерухомого майна товариства порушує права апелянта.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що при постановленні ухвали суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про визнання мирової угоди в процесі виконання рішення суду, оскільки визнання мирової угоди порушує права третіх осіб та суперечать нормам матеріального та процесуального права, а тому ухвала суду на підставі ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в задоволенні подання заявника.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Комсомольського районного суду міста Херсона від 23 березня 2015 року скасувати та ухвалити нову.

В задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні про визнання мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «ВІК» та ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: