АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4083/15 Справа № 199/1190/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про зняття арешту з майна.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2015 року позовну заяву повернуто позивачу у звязку з непідсудністю Амур-Нижньодніпровському районному суду м.Дніпропетровська.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2015 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 визначено що питання про підсудність справ визначається ЦПК (1618-15), зокрема: розділом II щодо справ наказного провадження; главою 1 розділу III щодо справ позовного провадження; розділом IV щодо справ окремого провадження; розділами VI, VII щодо заяв (скарг) стягувача, боржника, інших учасників виконавчого провадження, заяв (подання) державного виконавця з питань, повязаних з виконанням судових рішень; главами 1 і 2 розділу VIII щодо клопотань про визнання, звернення до виконання рішення іноземних судів; статті 404 щодо заяв про відновлення втраченого судового провадження; статті 414 щодо справ за участю іноземних осіб.

Якщо інше не встановлено ЦПК (1618-15), позови предявляються: до фізичної особи до суду за місцем її проживання (ним не є місцеперебування); до юридичної особи за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке щодо фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 Цивільного кодексу України (435-15) (далі ЦК) і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року N1382-IV (1382-15) «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а щодо юридичної особи положень статті 93 ЦК (435-15).

Письмовий договір сторін про визначення територіальної підсудності справи (стаття 112 ЦПК (1618-15), крім справ, для яких встановлено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК), може бути укладений лише до вирішення питання про відкриття провадження у справі та є обовязковим не тільки для сторін, які в односторонньому порядку не можуть від нього відмовитись чи змінити, але й для суду.

Оскільки зустрічний позов незалежно від його підсудності предявляється до суду за місцем розгляду первісного позову, то на нього не поширюються правила статті 114 ЦПК (1618-15).

Перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність, розширеному тлумаченню не підлягає. Правила виключної підсудності діють також у випадку предявлення кількох позовних вимог, повязаних між собою, якщо на одну з них поширюється виключна підсудність.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся з позовом до Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про зняття арешту з майна, а саме автомобіля Мерседес-Венс 508Д, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить позивачу, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, що за адміністративною територіальністю відноситься до Самарського району м.Дніпропетровська.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження була постановлена Самарським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

У звязку з цим, при визначенні підсудності справи потрібно керуватись вимогами ч.2 ст.114 ЦПК України, в якій наведено вичерпний перелік позовів, для яких установлена виключна підсудність і який розширеному тлумаченню не підлягає. До зазначеного переліку, зокрема, відносяться й позови, що виникають з приводу зняття арешту з майна, які пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Доводи відповідача, приведені в апеляційній скарзі, є хибними, оскільки суперечать вимогам закону та обставинам справи.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія постанови Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 19 січня 2015 року про звільнення майна боржника з-під арешту (а.с.26).

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з дотриманням вимог цивільно-процесуального законодавства України, а тому не має підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст.307,п.1 ст.312,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_3