АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/ 9093/2015 Головуючий в 1 інстанції - Осаулов А.А. Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Рубан С.М.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» , третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим на підставі ст. 559 ЦК України, посилаючись на те, що після закінчення строку виконання зобов'язань по сплаті заборгованості за кредитом, минуло більше ніж 6 місяців до моменту звернення банком з позовом до поручителя.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просила про його скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Скаргу обґрунтовувала тим, що висновки суду не відповідають встановленим судом обставинам та практиці Верховного Суду України, з приводу розгляду аналогічних спорів. Так суд безпідставно не врахував, що борг за кредитним договором боржник повинен був погашати частинами. Після сплати останнього чергового платежу за договором до моменту звернення банком з позовом до поручителя минуло більше ніж 6 місяців, а тому порука припинилась.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи скарги підтримала.

Представник банку заперечував проти задоволення скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель-відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року зі змінами та доповненнями, відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено 20.11.2007 року кредитний договір, за яким позичальник отримав грошові кошти в розмірі - 68 116,50 доларів США під 13,29 % річних строком до 20.11.2022 року (а.с.6-11).

В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено 20.11.2007 року договір поруки (а.с.12-13).

За умовами п.1.1 договору поруки від 20.11.2007 року ОСОБА_2 (надалі позивач) поручився перед кредитором за належне виконання ОСОБА_3 (надалі позичальник) в повному обсязі зобов'язань, що витікають з Кредитного договору від 20.11.2007 року, в тому числі повернути до 20.11.2022 року кредит в сумі - 68 116, 50 доларів США, сплатити відсотків за користування кредитом та штрафні санкції.

Крім того, за умовами п.5.3 вказаного договору поруки передбачено, що дія цього договору закінчується належним виконанням Позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору чи за виконання поручителем своїх зобов'язань, згідно з умовами цього Договору.

У зв'язку з невиконанням позивальником своїх зобов'язань за кредитним договором в серпні 2014 року ПАТ «КБ «Надра» було подано до суду позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитом як до позичальника ОСОБА_3, так і до позивача як поручителя ОСОБА_2 (а.с.15-18)

За наданими розрахунками заборгованості встановлено початкову дату виникнення заборгованості - 20.12.2011 року (а.с.19-20).

В серпні 2014 року до позивача ОСОБА_2 та позичальника ОСОБА_3 банком було подано досудові вимоги про погашення достроково всієї суми заборгованості (a.c.21,22).

Тобто, з дати пред'явлення вимоги про дострокове погашення кредиту до моменту звернення з позовом банку до поручителя не минуло 6 місяців, а тому підстави вважати поруку припиненою відсутні.

Виходячи з наявних в матеріалах справи та досліджених районним судом письмових доказів, вищенаведені обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними.

Висновок суду про необгрунтованість заявлених вимог відповідає цим обставинам та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що з часу виникнення заборгованості у боржника до моменту звернення з позовом до поручителя минуло більш ніж 6 місяців, а тому порука припинилась, так як виконувати зобов'язання боржник повинен був частинами, а тому і 6 місячний строк треба рахувати з часу виникнення заборгованості, колегія суддів не приймає з огляду на таке.

За умовами п. 1.3 укладеного між сторонами Договору поруки від 20.11.2007 року передбачено, що відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язання, так і при невиконання позичальником зобов'язань в цілому.

Також, за умовами п.1.2 договору поруки передбачено відповідальність Поручителя перед кредитором в повному обсязі та відповідальність поручителя і позичальника як солідарних боржників.

Таким чином, оскільки в цілому зобов'язання за кредитним договором боржник повинен був виконати в 2022 році, а з вимогою про дострокове погашення кредиту банк звернувся до боржника та поручителя в серпні 2014 року і одразу ж направив позов до суду про стягнення заборгованості з боржника та поручителя як солідарних боржників, то порука не припинилась.

Вказана позиція узгоджується і з вищенаведеною Постановою Пленуму ВССУ і з правовою позицією Верховного суду України, висловленій у справі № 6-53 цс 14 від 17 вересня 2014 року, якою також передбачено, що позов повинен бути поданий протягом 6 місяців з дня, встановленого для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації банком свого права, передбаченого ч.2 ст. 1050 ЦК України, що і мало місце в даній цивільній справі.

Позивач просив визнати припиненою поруку повністю, проте не врахував, що зобов'язання боржника за основним договором до використання банком свого права пред'явити дострокову вимогу, останній повинен виконувати до 2022 року, а тому строк виконання зобов'язань, в разі не пред'явлення банком дострокової вимоги по зобов'язаннях які, боржник повинен був виконувати в період з серпня 2014 року до листопада 2022 року ще не наступив, а тому вважати поруку припиненою за всіма зобов'язаннями не має жодних підстав.

Посилання в скарзі на несвоєчасне виготовлення суддею повного тексту рішення не впливає на правильність постановленого рішення, а тому не може бути підставою для його скасування.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Суд повно і об'єктивно з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін зібраними у справі доказами, яким дав належну правову оцінку.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: