Справа № 460/2840/14 Головуючий у 1 інстанції: Тесля Б.І.
Провадження № 22-ц/783/1093/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: апелянта - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 01 вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 01.09.2014 року заяву позивача ОСОБА_6 про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на будинковолодіння АДРЕСА_1.

Зобов`язано ОСОБА_2 не перекривати енергопостачання, газопостачання, водопостачання до будинковолодіння АДРЕСА_1.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з грубим порушенням норм процесуального права, які регулюють підстави, умови та порядок забезпечення позову. Судом не було зазначено у оскаржуваній ухвалі жодних обставин, які б підтверджувались належними та допустимими засобами доказування, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вказане свідчить про незаконність та необґрунтованість ухвали суду про те що, її безпідставно зобов'язують неперекривати енергопостачання, газопостачання, водопостачання, оскільки вона не є власником та зареєстрована у АДРЕСА_2. Враховуючи вищевикладене просить суд ухвалу суду першої інстанції змінити в частині покладених на неї зобов'язань.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивач звернулася в Яворівський районний суд Львівської області із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні будинковолодінням, що знаходиться в за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язання відновити постачання електроенергією, газом та водою.

Разом із позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову, яку мотивувала тим, що самоправні дії відповідача можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (а.с.2).

У відповідності до ст.151 ЦПК Українисуд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вказане відображено і в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Крім того, в п. 4 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Проте, як вбачається із виділених матеріалів справи, суд першої інстанції не врахував зазначених вимог, зокрема що невжиття заходів забезпечення позову в частині зобов'язання не перекривати енергопостачання, газопостачання, водопостачання до будинковолодіння АДРЕСА_1 може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, не встановив, що позивачем не подано жодних доказів на підтвердження такої своєї вимоги.

Крім того, суд не пересвідчився в тому, що мається невідповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, позовним вимогам - усунення перешкод в користуванні спадковим майном та відновити постачання електроенергією, газом та водою (а.с.8).

Вирішуючи заяву позивача щодо забезпечення позову суду слід було врахувати, що вимоги позову частково збігається із вимогами заяви про забезпечення позову.

Відтак, з урахуванням зазначеного, ухвала суду в частині забезпечення позову шляхом не перекривання енергопостачання, газопостачання, водопостачання до будинковолодіння АДРЕСА_1 підлягає до скасування з ухваленням нової про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної ухвали в частині накладення арешту на будинковолодіння АДРЕСА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки право користування вказаним будинковолодінням є предметом даного спору.

Керуючись ст.303, п.2 ч.2 ст.307, ч.1 п.2 ст. 312, ч.1 п.6 ст.314, ст.315, ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Яворівського районного суду Львівської області від 01 вересня 2014 року про забезпечення позову - в частині зобов'язання ОСОБА_2 не перекривати енергопостачання, газопостачання та водопостачання до будинковолодіння АДРЕСА_1 - скасувати та в цій частині постановити нову, якою в цій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

Б.М.Гриновець