ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/582/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2015 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Караула О.А. за участю секретаря судового засідання Запари А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

13.05.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми заборгованості 33574,64 грн., а саме - за кредитом 11426,91 грн., за відсотками 3322,43 грн., за комісією 15433,60 грн., штраф 3391,70 грн. та витрат по сплаті судового збору у сумі 335,75 грн., посилаючись на те, що 17.09.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір №3. Відповідно до умов вищевказаного договору кредитор зобовязується надати відповідачу кредит у сумі 14840,15 грн.

Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором, повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього Графіком платежів.

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобовязувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за Кредитним договором №3 від 17.09.2007 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобовязання повністю виконали ТОВ «Кредитні ініціативи» передало грошові кошти, а ТОВ «ПростоФінанс» відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Первинний кредитор свої зобовязання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу, ОСОБА_2 кредит у сумі 14840,15 грн. У порушення умов Кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.04.2015 року має прострочену заборгованість за кредитом 33574,64 грн., з яких за кредитом 11426,91 грн., за відсотками 3322,43 грн., за комісією 15433,60 грн., штраф 3391,70 грн.

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» у судове засідання не зявився, повідомлялися належним чином, надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги не визнає, посилаючись на свої письмові заперечення, відповідно до яких з 2007 року вона перестала сплачувати за кредитним договором. З того часу банк з вимогами про погашення заборгованості до неї не звертався, а отже позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом та просила суд застосувати строк позовної давності. Що до проплати в рахунок погашення заборгованості за кредитом суми в розмірі 1 грн. 11.03.2013 року, зазначила, що вона до цього не має ніякого відношення.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд вважає за необхідне відмовити в позовних вимогах ТОВ «Кредитні ініціативи» з наступних підстав.

Судом були встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17.09.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір №3, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 14840,15 грн.

Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» надало відповідачу кредит у сумі 14840,15 грн., а відповідач, в свою чергу, зобовязався в порядку та на умовах, що визначені Кредитним договором повернути кредит, виплатити проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, в строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором та Додатком № 1 до нього Графіком платежів. Графіком платежів встановлено обовязок щомісячної сплати за кредитом.

У порушення умов Кредитного договору, відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 10.04.2015 року має прострочену заборгованість 33574,64 грн., з яких за кредитом 11426,91 грн., за відсотками 3322,43 грн., за комісією 15433,60 грн., штраф 3391,70 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

18.05.2012 року між ТОВ «ПростоФінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобовязувалось передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ПростоФінанс», а ТОВ «ПростоФінанс» зобовязувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку №1 до Договору відступлення. Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» було відступлено право грошової вимоги за Кредитним договором №3 від 17.09.2007 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Відповідно до зазначеного договору, сторони свої зобовязання повністю виконали ТОВ «Кредитні ініціативи» передало грошові кошти, а ТОВ «ПростоФінанс» відступило свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до Договору відступлення.

Згідно довідки про грошові надходження за Кредитним договором №3 від 17.09.2007 року, останні два платежі ОСОБА_2 були здійснені 10.02.2011 року у розмірі 600 грн. та 11.03.2013 року у розмірі 1 грн. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, останній платіж ОСОБА_2 був здійснений 11.03.2013 року у розмірі 1 грн.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Ухвалою Петриківського районного суду від 15 червня 2015 року, з огляду на невизнання відповідачем факту сплати 11.03.2013 року суми у розмірі 1 грн. в рахунок погашення заборгованості та для надання позивачем відповідних пояснень з цього приводу, явка позивача була визнана обовязковою.

Однак позивач надіслав заяву про розгляд справи за відсутністю його представника та з запереченнями щодо застосування строку позовної давності, на підтвердження чого надіслав довідку про грошові надходження за Кредитним договором №3 від 17.09.2007 року.

Суд критично відноситься до даного доказу сплати відповідачем 11.03.2013 року в рахунок погашення заборгованості суми у розмірі 1 грн., оскільки з зазначеного документу не вбачається, що саме відповідачем був здійснений даний платіж.

Також суд звертає увагу на очевидну не співмірність між перерахованою сумою в розмірі 1 грн. та розміром необхідних платежів за кредитним договором, які б мала сплатити відповідач.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставина про сплату відповідачем 11.03.2013 року в рахунок погашення заборгованості суми у розмірі 1 грн. є недоведеною.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У даній справі судом встановлено, що поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

У рішенні Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, що знайшло своє відображення у постанові від 06 листопада 2013 р. у справі № 6-116 цс13, яке відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, визначено, що у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа.

Враховуючи визначені змістом кредитного договору строки виконання зобов'язання (здійснення щомісячного платежу) та зміст розрахунку заборгованості, враховуючи, що останній платіж за кредитним договором здійснений відповідачем принаймні у лютому 2011 року, початок перебігу строку позовної давності почався з березня 2011 року і до пред'явлення позову не переривався.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, приймаючи до уваги, що 3-х річний строк позовної давності для захисту майнових інтересів позивача минув, відповідачем заявлено вимогу про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити в позовних вимогах ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11,60,88, 209, 212, 214-215, 218, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 252-255, 256, 257 ЦК України, постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 р. у справі № 6-116 цс13суд,

В И Р І Ш И В

В задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_3