УхвалА

іменем україни

18 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні квартирою, визначення порядку користування квартирою та відшкодування моральної шкоди; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартирою, визначення порядку користування квартирою та поділ особових рахунків за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 8 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 29 грудня 2004 року є спадкоємцем майна своєї тітки - ОСОБА_6, яке складається з права власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_1. У вказаній квартирі, крім неї, зареєстрований та проживає чоловік покійної тітки - ОСОБА_5, якому належить Ѕ частини указаної квартири. На протязі останніх років між нею та позивачем тривають неприязні стосунки та останній чинить їй перешкоди в користуванні вказаною квартирою.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд усунути перешкоди в користуванні належній їй на праві власності частиною квартири, визначити порядок користування квартирою та відшкодувати їй завдану неправомірними діями відповідачем 3 тис. грн моральної шкоди.

У березні 2011 року ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним вище зустрічним позовом, посилаючись на те, що він зареєстрований та проживає в спірній квартирі. Указував, що ОСОБА_4 проживає у м. Москва, а в м. Черкаси приїздить рідко. ЇЇ особистих речей у квартирі немає. Спочатку він надавав ОСОБА_4 кошти на оплату рахунків, проте згодом дізнався що остання переоформила на себе всі рахунки як на оплату послуг за квартиру, так і на комунальні послуги. Крім того, йому завдана моральна шкода, що полягає в неправомірних викликах до міліції за заявою ОСОБА_4 Просив суд усунути йому перешкоди у належному користуванні та розпорядженні своєю власністю, визначити порядок користування квартирою, розділити особові рахунки та стягнути на його користь 3 тис. грн моральної шкоди.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 8 квітня 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визначено порядок користування квартирою АДРЕСА_1; виділено у користування ОСОБА_4 кімнату житловою площею 14,9 кв. м, ОСОБА_5 - кімнату житловою площею 12,1 кв. м, а кухню, ванну, коридор, вбиральню, вбудовану шафу залишено в загальному користуванні сторін. Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_4 указаною квартирою шляхом надання доступу до квартири та наданням ключів від неї. У задоволенні решти позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, його зустрічний позов задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Суди, частково задовольняючи первісний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що внаслідок дій ОСОБА_5 позивач була позбавлена законного права на користування спірною квартирою, в якій їй належить Ѕ частина на праві власності. Крім того, з урахуванням раніше встановленого порядку користування квартирою суди визначили цей порядок, який не порушує прав сторін.

Посилання касаційної скарги на те, що суди не залучили до участі у справі прокурора, оскільки ОСОБА_5 є психічно-хворою особою, не є підставою для скасування законних та обґрунтованих судових рішень, так як заявник судом не визнаний недієздатним чи обмежено дієздатним, до прокурора з питань представництва його інтересів не звертався.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 8 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник

С.П. Штелик