Справа №2/0314/481/2012
Провадження №6/165/45/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ УХВАЛА
28 серпня 2015 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі: головуючого судді Василюка А.В., при секретарі Навроцькій М.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську подання старшого державного виконавця ВДВС Нововолинського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,
21 серпня 2015 року старший державний виконавець ВДВС Нововолинського МУЮ ОСОБА_1 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у ВДВС Нововолинського МУЮ перебуває виконавче провадження №46294190 по виконанню виконавчого листа Рожищенського районного суду №2/0314/481/2012 від 12 листопада 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів в розмірі 1/3 частини від його щомісячного доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2012 року до досягнення старшою дитиною повноліття. В добровільному порядку кошти за виконавчим документом боржник не сплачує, а тому, з метою встановлення майнового стану ОСОБА_2 направлено запити до різних установ та винесено постанову про арешт рахунків в банківських установах міста. Зазначені заходи примусового виконання рішення суду результатів не дали, спроби звязатися із боржником засобами мобільного звязку були невдалими. Вважає, що боржник свідомо ухиляється від сплати заборгованості по аліментах, оскільки знає, що зобовязаний виконувати рішення суду. Оскільки, заходи примусового виконання рішення суду результатів не дали, просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за виконавчим листом Рожищенського районного суду Волинської області від 12 листопада 2012 року.
У судове засідання старший державний виконавець ВДВС Нововолинського МУЮ ОСОБА_1 не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила подання розглядати у її відсутності, подання підтримує, просить його задоволити. (а.с.8).
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає з таких підстав.
Згідно вимог ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.
Стаття 33 Конституції України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Тимчасове обмеження права громадян на виїзд з України визначає Закон України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року. Положеннями ст. 6 зазначеного Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
Відповідно до ст.11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з п.18 ч.3 вказаної статті Закону державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.
Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.
Згідно потанови ВДВС Нововолинського МУЮ (а.с.10) відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа Рожищенського районного суду №2/0314/481/2012 від 12 листопада 2012 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на отримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів в розмірі 1/3 частини від його щомісячного доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2012 року до досягнення старшою дитиною повноліття.
У судовому засіданні встановлено, що в поданні державним виконавцем не наведено жодних документально підтверджених обставин, які об'єктивно свідчили б про цілеспрямоване ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на нього судовим рішенням грошових зобов'язань при наявності у нього такої можливості та про намір останнього вибути за межі України саме з цією метою, не встановлено даних обставин і під час судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що підстав для обмеження ОСОБА_2. у праві виїзду за кордон немає.
Керуючись ст.377-1 ЦПК України, на підставі ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України", "Правилами оформлення і видачі паспортів громадян України", затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. N 231, суд, -
У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п'яти днів з моменту її проголошення. Особи, які беруть участь у справі але не були присутні при проголошенні ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з моменту отримання її копії.
Суддя А.В. Василюк