АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4848/15 Головуючий 1 інстанції - Алфьорова Т.М.
Справа № 645/1278/15-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Кружиліної О.А.,

суддів колегії - Кіся П.В., Макарова Г.О.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 травня 2015 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, третя особа - Харківська міська рада, про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, -

в с т а н о в и л а:

19 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, в якому просила визнати недійсними свідоцтво про спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, видане 08.07.2013 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за р.№ 6-255 та свідоцтво про спадкування за законом на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями, видане 08.07.2013 року державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори за р.№ 6-253.

Також просила суд касувати вчинені 08.07.2013 року державним нотаріусом ОСОБА_5 записи до Державного реєстру прав за № 1552681 та № 1554735, відповідно до яких ОСОБА_4 зареєстрований як співвласник по 1/4 частки спільної власності відносно об'єкта нерухомого майна: 1 - об'єкта житлової нерухомості - житлового будинку за адресою: Харківська обл., м. Харків, пров. Буковинський, 13.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, пров. Буковинський, 13, належить її брату ОСОБА_4 на підставі свідоцтв про спадкування за законом від 08.07.2013 року, виданих державним нотаріусом Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, після смерті батьків. Решта 1/2 частина вказаного житлового будинку спадкувалася нею після смерті батьків. Дані про право власності ОСОБА_4 внесено до державного реєстру прав на нерухоме майно.

Вказаний будинок належав батькам позивачки та відповідача - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Після розірвання шлюбу між батьками за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.09.1973 року був визначений порядок користування житловим будинком і земельною ділянкою. ОСОБА_4 мешкав з матір'ю та користувався її приміщеннями. Згодом до частки батька в житловому будинку літ. «А-1» було здійснено прибудову літ. «А 3» з ґанком «а5», які були узаконені на ім'я батька ОСОБА_6, з яким на той час проживала позивачки та вела спільне господарство. При видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом нотаріус не визначився зі спадковою масою.

При оформленні свідоцтва про право на спадщину нотаріус отримав витяг 22.08.2012 року, де зазначені самовільні будівлі, але видає свідоцтва про право на спадщини за законом на 1/4 частину будинку з прибудовами, які є самочинними.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, до ОСОБА_4, Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори, третя особа - Харківська міська рада, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилалась на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень статей 1218, 1226, 1261, 1267, 1269,1296, 1301 ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим у МЮУ 22.02.2012 року за № 282/20595 з врахуванням роз'яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та тих обставин, що нотаріусом правильно визначена ідеальна частка спадкоємця відповідно до вимог статті 1267 ЦК України і підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

З таким висновком суду першої інстанції, судова колегія погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим, та таким, що ґрунтується на достатньо повно встановлених обставинах справи, доказах, які містяться в матеріалах справи та відповідає вимогам статті 213 ЦПК України.

Апеляційний суд приходить до висновку, що ті обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, не є підставами для їх задоволення.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України , судова колегія судової палати, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 22 травня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя-

Судді колегії-