АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1348/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

при секретарі : Гриньовій А.М.

з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/23305/14-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, його представника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом вказував, що 29 серпня 2014 року об 8 год. 40 хв. відповідачка, будучи пасажиром автомобіля DAEWO, реєстраційний номер НОМЕР_1, в порушення п. 15.13 ПДР України, не впевнившись в безпеці руху, відчинила задні праві двері автомобіля, чим спричинила наїзд на них іншого автомобіля - SUZUKI GRAND VITARA, під керуванням його дружини. Вина відповідачки підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду від 30 вересня 2014 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний йому автомобіль отримав механічні ушкодження. Крім того, позивач також вказував, що йому, як власнику транспортного засобу, внаслідок його пошкодження та наслідків які були цим спричинені, було заподіяно моральну шкоду. Тому просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 6892 грн. 20 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 1000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди і стягнути судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 травня 2015 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 6892 грн. 20 коп., 500 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення суду, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує, що під час розгляду справи суд необґрунтовано відхилив неодноразові клопотання про залучення до участі у справі, а _______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Логінова С.М. провадження № 22-ц/792/1348/15

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 30, 34

також клопотання про допит як свідка, таксиста, який перебував за кермом під час скоєння ДТП. На думку апелянта, таким чином судом не повній мірі були перевірені всі обставини справи, а також не перевірено відповідність дій самого таксиста, вимогам чинних

нормативних актів. Крім того, суд не з'ясував чи застрахована відповідальність таксиста та чи застрахований його автомобіль. Апелянт вважає, що висновок автотоварознавчого дослідження від 24 жовтня 2014 року, наданий позивачем, є неналежним доказом. Вказує, що доводи позивача про заподіяння йому моральної шкоди, а також зазначення в чому саме полягає шкода, фактично є припущенням. Вважає, що позивач належним чином не вказав в чому полягає заподіяна йому моральна шкода та не обґрунтував її розмір.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 29 серпня 2014 року біля 8 годин 40 хвилин, будучи пасажиркою автомобіля «Део» та учасником дорожнього руху, в порушення вимог п. 15.13 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху та п. 5.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого пасажирам забороняється відчиняти двері транспортного засобу, не переконавшись, що водій зупинився біля тротуару, посадкового майданчика, краю проїзної частини чи на узбіччі, відчинила задні двері автомобіля, що спричинило наїзд на відкриті дверці автомобіля «Део» автомобілем «Сузукі Гранд Вітара», що належить ОСОБА_1

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Сузукі Гранд Вітара» заподіяні механічні ушкодження та вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 6402 грн. 60 коп., а власнику автомобіля ОСОБА_1 заподіяна майнова шкода у вказаній сумі та витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 489 грн. 60 коп..

Постановою Хмельницького міськрайонного суд від 30 вересня 2014 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Хмельницької області від 27 березня 2015 року, ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в порушенні 29 серпня 2014 року п. 15. 3 Правил дорожнього руху України та їй було призначено адміністративне покарання у вигляді штрафу.

Факт дорожньо-транспортної пригоди, пошкодження автомобіля і розмір заподіяної шкоди підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду від 30 вересня 2014 року, висновком автотоварознавчого дослідження та іншими матеріалами справи.

У відповідності до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов правильного висновку про те, що позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача заподіяна матеріальна та моральна шкода і тому підставно задовольнив частково позов.

При цьому задовольняючи частково позов про відшкодування моральної шкоди суд першої інстанції обґрунтовано застосував положення ст.ст. 23, 1167 ЦК України стосовно відшкодування шкоди та визначаючи розмір такої в сумі 500 грн., виходив із засад розумності, справедливості, врахував майновий стан відповідача, характер і обсяг страждань, яких зазнав ОСОБА_1 у зв'язку з ушкодженням його майна, обставини дорожньо-транспортної пригоди, ступінь вини відповідача.

Доводи апеляційної скарги, що відсутні будь-які підстави для задоволення позовних вимог позивача, внаслідок недоведеності цих вимог слід відхилити.

Вина ОСОБА_3 в порушенні Правил дорожнього руху України, що призвело до пошкодження майна позивача, підтверджується постановою Хмельницького міськрайонного суду від 30 вересня 2014 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вказане порушення. А у відповідності до ч. ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Не слід брати до уваги також і твердження апелянта щодо неналежного доказу по справі висновку автотоварознавчого дослідження. Як вбачається з цього висновку, при проведенні дослідження було взято до уваги лише пошкодження лівого переднього крила, капоту та бамперу автомобіля позивача саме в правій частині. Тобто, пошкодження характерні при зіткненні за обставин, які встановлені судами. При цьому, будь-яких клопотань з проведення судової автотехнічної експертизи для визначення розміру, завданих позивачу збитків, апелянт суду не заявляла, інших доказів в спростування висновку автотоварознавчого дослідження до суду не надала.

Безпідставними також є доводи апелянта про незалучення судом до участі у справі в якості співвідповідача або третьої особи водія автомобіля - таксі, з якого виходила відповідач. За Правилами дорожнього руху України відповідач, як пасажир автомобіля, була учасником дорожнього руху і відповідно повинна дотримуватись Правил дорожнього руху України, а саме п. 5.3 та п. 15.13.

ОСОБА_3 ці пункти Правил дорожнього руху України порушила і саме вона повинна нести відповідальність за наслідками такого порушення.

Посилання в апеляційній скарзі на Правила надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, за якими водій таксі повинен відчиняти дверцята автомобіля, не заслуговують на увагу, оскільки в такому випадку ОСОБА_3 не повинна була відчиняти дверцята, а чекати поки це зробить водій таксі, однак ОСОБА_3 сама відкрила дверцята автомобіля з метою вийти, що і призвело до дорожньо-транспортної пригоди.

Відхиляє суд також і доводи апелянта щодо необґрунтованості відшкодування моральної шкоди.

Так ст. 23 Цивільного кодексу України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Як встановлено судом з вини відповідача було пошкоджено майно позивача, а тому йому була заподіяна моральна шкода внаслідок пошкодження його майна, розмір якої був правильно визначений судом.

Не спростовують рішення суду й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : (підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко