Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/402/15-ц Головуючий у 1-й інст. Свінцицький Л. В.
Категорія 57 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.,

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.,

при секретарі судового

засідання Ковальській Я.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Радомишльського районного суду від 3 червня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним,-

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом. Просив визнати недійсним кредитний договір від 19 червня 2007 року, укладений між ним та Банком. В обґрунтування позову посилався на те, що оспорюваний договір підписала особа, яка не мала повноважень на вчинення таких дій від імені юридичної особи, оскільки відповідне доручення у неї було відсутнє.

Рішенням Радомишльського районного суду від 3 червня 2015 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позову до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача шляхом визнання договору недійсним.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначене рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 19 червня 2007 року було укладено Кредитний договір, за умовами якого Банк надав ОСОБА_3 кредит в сумі 18844,52 доларів США на придбання автомобіля зі строком повернення до 18 червня 2012 року (а.с.6-8).

Договір підписаний позичальником ОСОБА_3 та представником Банку ОСОБА_4 (а.с.8).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що підстав для задоволення позову немає, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.203 ЦК особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

В порушення положень ч.1 ст.60 ЦПК позивачем не надано доказів на підтвердження відсутності у особи, яка підписала кредитний договір, повноважень на представництво інтересів Банку.

Такі доводи позивача спростовуються висновком службової перевірки, проведеної в Банку з цього питання. Зокрема, перевіркою встановлено, що в 2007 році керівник Радомишльського відділення Банку ОСОБА_4 на підставі довіреності №3436 від 24.04.2007 року мав повноваження на підписання від імені Банку кредитних угод (а.с.48-49).

Крім того, в подальшому підписана представником юридичної особи угода була схвалена та виконана Банком. Ці обставини позивачем не оспорюються.

За наведених обставин підстав для визнання недійсним кредитного договору не було. Процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Радомишльського районного суду від 3 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: