Справа № 583/1869/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Соколової Н.О.,

при секретарі Шаміладзе В.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 листопада 2014 року померла його мати ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на 3/4 частини житлового будинку по вул. Далекосхідна, 21, м. Охтирка Сумської області, яка заповіла все майно позивачу.

Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, де йому повідомили, що з заявою про прийняття спадщини також звернулась і його сестра ОСОБА_6, яка вважає, що має право на обов'язкову частку у спадщині як непрацездатна за віком повнолітня дитина спадкодавця.

ОСОБА_6 не має права на спадщину, так як при житті матері ухилялася від обов'язку щодо її утримання. Починаючи з 2005 року мати внаслідок свого віку та стану здоров'я потребувала постійного стороннього догляду. ОСОБА_6 яка проживає по сусідству зі своєю матір'ю, маючи можливість доглядати за нею, відмовилась виконувати свій обов'язок. Тому позивач змушений був розрахуватися з постійного місця роботи ТОВ "Куземинське", залишити постійне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 та переїхати з метою догляду за матір'ю за місцем її проживання ІНФОРМАЦІЯ_2. 17.07.2007 року Управлінням соціального захисту населення позивача було визнано особою, яка надає соціальні послуги ОСОБА_5 Позивач здійснював догляд до моменту смерті матері, а саме: займався пранням, готував їжу, за допомогою сторонньої жінки мив матір.

На прохання позивача прийняти участь в обов'язку як доньки доглянути за матір'ю, ОСОБА_6 відмовилася. Матір потребувала догляду саме особи жіночої статі, більш того бажала щоб догляд здійснювала саме дочка.

Тому позивач звернувся до суду та просить усунути ОСОБА_6 від права на спадкування обовязкової частки на спадщину.

17.07.2015 року відповідач ОСОБА_3 надала суду заперечення проти позову, які мотивує тим, що увесь час підтримувала теплі сімейні стосунки зі своєю матір'ю, спілкувалися щоденно в нормальному ритмі і з усіх життєвих питань, які виникали. Домоволодіння розташовані таким чином, що вони сполучені через городи, саме через них постійно ходили одна до одної, мати інколи приходила на обід, в свою чергу відповідач допомагала їй по господарству.

Чоловік відповідача ОСОБА_7 допомагав доглядати город та займався його обробітком, увесь цей час спілкувалися з матір'ю як одна родина, будь - яких конфліктів або неприязних відносин ніколи не відбувалося.

Понад 9 років ОСОБА_3 є пенсіонеркою, має хворобу ніг, через яку пересувається дуже складно та фактично із сторонньою допомогою. Відповідач завжди чим могла допомагала матері та підтримувала її. ОСОБА_3 не вчиняла жодних умисних дій спрямованих на ухилення від надання допомоги матері, а завжди в міру своїх можливостей та сил їй допомагала.

Мати ніколи не перебувала в безпорадному (безпомічному) стані, до своєї смерті вона особисто могла рухатись та елементарно доглядати себе. Переїзд позивача в м. Охтирку був викликаний відсутністю роботи в с. Куземин, де він раніше проживав. Позивач проживав за рахунок пенсії, яку отримувала матір, так як самостійного заробітку не мав.

В зв'язку з вищевикладеним, просить суд в задоволенні позову - відмовити.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, крім цього пояснив, що приїхавши восени в 2005 році до матері, помітив, що її город був зовсім пустий, а урожай з нього відповідач склала до себе у погріб. В звязку з цим позивач у 2006 році посадив город сам. Відповідач зі своєю сімєю просили півгороду у матері на що остання їм відмовила. Після цього вони посварилися. Відповідач почала відвідувати матір лише 1 раз на місяць. Коли приходила, приносила яблуко, або «синьої» перловки. На що позивач був дуже обурений. Останні роки мати почала погано пересуватися, два місяці перед смертю зовсім не вставала. Позивач здійснював всю роботу по господарству та догляду за матірю. Відповідач не здійснювала догляд за матір`ю, що дуже обурювало матір. Відповідач в свій час отримала будинок та автомобіль від батьків. По похованню всі витрати поніс позивач, відповідач із своєю сімєю навіть не купили вінок. За станом здоров`я та віком відповідач могла надавати допомогу матері.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, пославшись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що до матері ходила кожен день, носила їй їжу, яку готувала для своєї сімї. З 2006 року відповідач перебуває на пенсії. З 2007 року перебуває на обліку у онколога, перенесла операцію. Коли мати була в змозі ходити, приходила сама на сніданок, обід, вечерю. З позивачем спілкувалися добре, але за півроку до смерті матері, щось змінилося, після чого вони перестали спілкуватися. Мати жодного разу не говорила, що чимось невдоволена. Посаджений город, з якого зібрали овочі склали в свій новий погріб, оскільки їжу готувала відповідач і для матері. Мати проти цього не заперечувала. Пенсію матері забирав позивач. За два тижні до смерті мати зовсім була лежачою, відповідач допомагала їй в мірі можливостей та здоров`я.

Представник відповідача в судовому засідання проти позову заперечив. Зазначив, що відповідач знаходиться у тяжкому стані, пересувається за допомогою сторонніх. Мамі допомагала, носила їй їжу ту, яку їли самі. Мати ОСОБА_3 не перебувала в безпорадному стані, сама могла пересуватися. ОСОБА_3, не вчиняла винних умисних дій на ігнорування догляду за мамою, жодних неприязних відносин не було. Позивач обєктивно більше допомагав матері, але це не свідчить про те, що відповідач усунулась від догляду. Просив у позові відмовити.

Свідок ОСОБА_8, подруга померлої ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснила, що приблизно сім років тому, познайомилась із ОСОБА_5 Приїздила до останньої разів по три рази на день. Привозила їжу, речі. ОСОБА_5, крім сина ніхто не допомагав, її доньку жодного разу не бачила в будинку чи на подвір`ї. Двічі бачила, як приходила до ОСОБА_9 онука із своєю дитиною. ОСОБА_1, сам доглядав за мамою, інколи просив її допомогти.

Свідок ОСОБА_10, сусідка та квартальна, в судовому засіданні пояснила, що знає цю сім`ю, знає що доглядом за ОСОБА_5 займався саме ОСОБА_1 До померлої ОСОБА_5, постійно приїздила жінка на автомобілі «Волга». Після 90-х років ОСОБА_9 рідко виходила з двору. Надавала довідки ОСОБА_1 для оформлення допомоги по догляду та довідку, що ОСОБА_5 потребує сторонньої допомоги.

Свідок ОСОБА_11, подруга відповідачки, в судовому засіданні пояснила, що з 1971 року знайома з ОСОБА_3 ОСОБА_3 завжди допомагала своїй мамі. Стосунки між ними були дружні. В 2007 році ОСОБА_1 переїхав до матері в м.Охтирку та почав жити з нею. ОСОБА_9 свідок бачила вдома у ОСОБА_3, останній раз два роки тому.

Свідок ОСОБА_12, донька відповідачки, в судовому засіданні пояснила, що все життя їх сімя допомагала бабусі ОСОБА_5 Вони носили бабусі їжу. Коли переїхав до бабусі ОСОБА_1, все змінилося. ОСОБА_1, не хотів, щоб мати ходила до бабусі. Мати в 2007 році потрапила в онкодиспансер. Але все одно, по мірі можливостей, допомагала бабусі. Свідок допомагала бабусі, перевдягала її, здійснювала догляд за нігтями. Приносила постільну білизну, але її ніхто не використовував. Бабуся сама могла приготувати собі поїсти. Останніх два тижні бабуся лежала.

Свідок ОСОБА_13, чоловік відповідача, в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 раніше проживав в селі Куземин, коли колгосп розпався, він переїхав в місто Охтирка до матері, та здійснював догляд за нею. Раніше відносини були добрі, але коли ОСОБА_1, переїхав, щось змінилося. Останній при розмові сказав, що все майно яке належить матері буде його.

Вислухавши сторони, їх представників, свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про право власності (а.с. 4) ОСОБА_5 належить право власності на 1/2 частину в спільному майні набутому за час шлюбу яке складається із будинку та прибудинкових споруд, за адресою: вул.. Далекосхідна, 21, в м. Охтирка, Сумської області.

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 5), після смерті ОСОБА_14 спадкоємцями майна є в рівних частках його жінка ОСОБА_5 та його син ОСОБА_15.

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 14), ОСОБА_5 померла 26 листопада 2014 року.

ОСОБА_5 склала заповіт (а.с.15), яким все своє майно заповіла ОСОБА_1

Згідно з довідкою про отримання допомоги (а.с. 16), ОСОБА_1 з 17.07.2007 року по 27.11.2014 року призначено компенсацію, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги ОСОБА_5

Відповідно до повідомлення адміністрації КЗ «Охтирська ЦРЛ» (а.с. 17), ОСОБА_5, 09.05.1926 року знаходились на диспансерному обліку в Охтирській поліклініці з діагнозом: ішемічна хвороба серця, кардіосклероз дифузний, порушення ритму по типу фібриляції передсердь, постійна форма. CH І І Б ст. ФК 3, церебро - васкулярна хвороба з гіпертензією ІІ ст., 2 ст., ризик IV, облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок, ХАН ІІ ст., церебральний атеросклероз ІІ ст. ХНМК ІІ ст., двохсторонній кохлеарний неврит. За станом здоров`я хвора потребувала постійного стороннього догляду.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Охтирської міської ради № 272 від 03.07.2015 року (а.с. 27) ОСОБА_1, проживаючий за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, прибув по догляду за хворою матір`ю ОСОБА_5, догляд здійснював до смерті.

Відповідно до копії трудової книжки (а.с. 7-8) ОСОБА_1 27.03.2006 року звільнився з ТОВ «Куземинське» за власним бажанням, з 19.07.2006 по 14.04.2007 року отримував допомогу по безробіттю, після чого ніде не працював.

Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_16 (а.с. 35), 31 січня 2015 року ОСОБА_1 подав заяву про прийняття спадщини за заповітом, 24 квітня 2015 року надійшла заява від ОСОБА_3, про прийняття спадщини за законом.

Відповідно до амбулаторної картки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, (а.с. 61-68), остання має гіпертонічну хворобу ІІ ступеню, хронічний гепатит, хронічний холецистит, хронічний панкреатит, цукровий діабет. Крім цього, 19.07.2007 року ОСОБА_17 прооперована з приводу захворювання правої молочної залози ст.. ІІ, гр.. ІІІ.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 27.09.2006 року, (а.с. 60) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, має довічну пенсію.

Відповідно до вимог ст. 1269 ЦК із заявами про прийняття спадщини в установлений ст. 1270 ЦК строк звернулися: за заповітом ОСОБА_1, який є сином померлої, та за законом ОСОБА_6, яка є дочкою померлої.

Спір виник з приводу усунення ОСОБА_6 від обовязкової частки спадщини, яка їй належить відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, як непрацездатній внаслідок віку дитині спадкодавця.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Положення ст.. 1224 ЦК поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обовязкову частку у спадщині.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК повинен установити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд вважає доведеним той факт, що померла ОСОБА_5 дійсно перебувала у безпорадному стані, в звязку з чим потребувала стороннього догляду, допомоги, піклування, оскільки в матеріалах справи наявна медична довідка про те, що ОСОБА_5 за станом здоровя потребувала постійного стороннього догляду, крім цього, сторони та свідки в судовому засіданні зазначали про те, що ОСОБА_5 хоча і була лежачого лише останні 2 тижні перед смертю, проте ще з 2007 року погано пересувалася, взагалі не виходила з будинку, тому не могла в повному обсязі сама себе обслуговувати.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

В судовому засіданні не було встановлено, що ОСОБА_6 умисно ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, оскільки сама була непрацездатного віку, з 2007 року хворіє на онкологічну хворобу та має безліч супутніх захворювань, в звязку з чим, погано пересувається.

Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_8, ОСОБА_10 щодо участі у догляді за матірю лише позивача, оскільки вони спілкувалися з позивачем та померлою не цілодобово і тому стверджувати про те, що ОСОБА_6 взагалі не приходила до матері не можуть. Крім цього, сам позивач в судовому засіданні підтвердив, що відповідач періодично приходила до матері, приносила деякі продукти харчування, зокрема: яблуко, перловку, котлету. Таким чином, приходжу до висновку, що ОСОБА_6 брала посильну участь у підтримці та догляді матері.

Крім цього, суд враховує, що померла ОСОБА_5 отримувала допомогу та догляд від свого сина позивача у справі, який проживав разом із спадкодавицею, вів з нею спільне господарство, з 2007 року ніде не працював, хоча був працездатною особою до 2013 року, та існував за рахунок пенсії ОСОБА_5 Більш того, державою він був призначений особою, яка надає соціальні послуги ОСОБА_5 та отримував за це кошти.

Таким чином позивачем не доведено одночасного настання обставин, зазначених у ч. 5 ст. 1224 ЦК: ухилення від надання допомоги спадкодавцеві, та перебування спадкодавця у безпорадному стані, тому відповідач не може бути усунений від права на спадщину.

Враховуючи вищевикладене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, 212-215, 256 ЦПК України суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування - відмовити .

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду ОСОБА_18

Примітка: повне рішення суду виготовлено 27.07.2015 року.