Справа № 2-н-831/09 Провадження № 22-ц/772/1770/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27Доповідач Медяний В. М.
У Х В А Л А

Апеляційного суду Вінницької області

від "10" серпня 2015 р.

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: судді Медяного В.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.,

При секретарі: Агеєвій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Вінницької області заяву ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 боргу за договором позики,

за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на ухвалу Ленінського районного суду м. Вінниці від 18 березня 2010 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 боргу за договором позики.

Судовим наказом Ленінського районного суду м. Вінниці від 01 жовтня 2010 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 400500 гривень згідно розписки від 10.09.2008 року, а також судовий збір в розмірі 850 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.9).

У лютому 2010 року головний державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_4, в процесі виконання рішення звернувся до Ленінського районного суду м. Вінниці з мировою угодою укладеною між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 для її визнання. (а.с.12-19).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 18 березня 2010 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до якої визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2.

Припинено право власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_2.

ОСОБА_2 відмовився від майнових претензій до ОСОБА_3 та відкликав судовий наказ.

Провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3, яка не виконує своїх зобов`язань згідно договору позики, - 400500 грн. боргу - закрито (а.с.21).

В апеляційній скарзі особа, яка не брала участі у справі - ПАТ "УкрСиббанк" просить ухвалу суду першої інстанції від 18 березня 2010 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 в тому числі і у частині визнання мирової угоди.Зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права (а.с.24).

В судовому засіданні представник апелянта особи, яка не брала участі у справі - ПАТ "УкрСиббанк" ОСОБА_5 апеляційну скаргу повністю підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Представник заявника у справі ОСОБА_2 ОСОБА_6 апеляційну скаргу не визнав та заперечив проти її задоволення, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвалисуду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників осіб, що беруть участь у справі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду від 18 березня 2010 року скасуванню з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та закриваючи у звязку з цим провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що в ході виконання судового наказу від 01.10.2009 року сторони дійшли мирової угоди, яку просили визнати. Ознайомившись з даною мировою угодою, суд прийшов до висновку про її визнання, оскільки це не суперечить чинному законодавству та не зачіпає чиїх - небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки встановлено, що при вирішенні питання про визнання мирової угоди та закриття у звязку з цим провадження у справі судом порушені норми процесуального права та відповідно порядок, встановлений для вирішення даного питання.

Так, відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що Ленінським районним судом м. Вінниці 01 жовтня 2010 року видано судовий наказ яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 400500 грн. згідно розписки від 10.09.2008 року, а також судовий збір в розмірі 850 грн. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.9).

У лютому 2010 року головний державний виконавець Ленінського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції ОСОБА_4, в процесі виконання рішення звернувся до Ленінського районного суду м. Вінниці з мировою угодою укладеною між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 для її визнання.

Відповідно до умов вказаної мирової угоди, боржник ОСОБА_3 на відшкодування боргу передає ОСОБА_2 у власність належні їй на праві приватної власності за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_4, яка складається з коридору 16-1, кладової 16-2, кімнат 16-3, 16-4, 16-5, кухні 16-6, санвузла 16-7 житловою площею 29,7 м.кв., загальною площею 43,4 м.кв. та квартири АДРЕСА_5, яка складається з коридору 20-1, кімнат 20-2, 20-7, вітальні 20-3, кухні 20-4, ванної 20-5, туалету 20-6, житловою площею 48,9 кв.м., а ОСОБА_2 відмовляється від майнових претензій до ОСОБА_3 та відкликає судовий наказ (а.с.12-19).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 18 березня 2010 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2.

Припинено право власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_2. ОСОБА_2 в свою чергу відмовився від майнових претензій до ОСОБА_3 та відкликав судовий наказ. Провадження по справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3, яка не виконує своїх зобов`язань згідно договору позики,- 400500 грн. боргу - закрито (а.с.21).

Разом з тим, судом першої інстанції не зясовано та відповідно не було враховано наявність обтяжень АТ «УкрСиббанк», як іпотекодержателя на обєкти нерухомості що були предметом визнання права власності згідно укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мирової угоди, оскільки встановлено, що відповідно до договорів іпотеки та витягів з реєстру заборон відчуження нерухомого майна, 27.03.2007 року та 29.03.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3О, 27.03.2007 року було укладено договори іпотеки, згідно яких ОСОБА_3 Банку в іпотеку передано нерухоме майно: 2-х кімнатна квартира, що розташована в АДРЕСА_6 та 3-х кімнатна квартира, розташована по вул. Мічуріна, 9 в селі Агрономічне Вінницького району Вінницької області (а.с.22-65).

Так частинами 1, 2 ст.372 ЦПК України визначено, що мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання.

Суд має право перевірити і не визнати мирову угоду або не прийняти відмови стягувача від примусового виконання, якщо це суперечить закону або порушує права чи свободи інших осіб.

Частиною 2 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом, оспорювати належність майна і результати його оцінки, подавати письмові заперечення проти розрахунку державного виконавця щодо розподілу коштів між стягувачами.

Як вбачається зі змісту Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя відчужувати предмет іпотеки. Проте, АТ«УкрСиббанк» не надавав своєї згоди на відчуження вищезазначеного нерухомого майна, яке перебуває в іпотеці.

Колегія суддів вважає, що суд фактично узаконив перехід права власності на майно від однієї особи до іншої всупереч встановленому законом порядку оформлення відчуження майна, оскільки, за умовами мирової угоди до стягувача переходить право на майно, яке не було предметом спору між сторонами.

Крім того, ухвалою суду порушуються права АТ «УкрСиббанк», який є іпотекодержателем нерухомого майна, 2-х кімнатної квартири, розташованої в АДРЕСА_6 та 3-х кімнатної квартири, розташованої по вул. Мічуріна, 9 в селі Агрономічне Вінницького району, Вінницької області, відносно якого було укладено мирову угоду, що підтверджується витягами з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, наданими до матеріалів апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що визнаючи мирову угоду у даній справі, суд першої інстанції, в порушення вимог чинного законодавства в повному обсязі не перевірив чи не суперечать умови мирової угоди закону та чи не порушують вони права та інтереси інших осіб. А тому, колегія суддів вважає що судове рішення про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі є незаконним та ухвалене з грубим порушенням норм процесуального права, оскільки предметом цієї мирової угоди є передане в іпотеку майно, у звязку з чим, укладення в даному випадку мирової угоди без згоди іпотекодержателя, яким є АТ «УкрСиббанк», у такій спосіб є неможливе.

За таких обставин, ухвала суду є незаконною, оскільки суд першої інстанції грубо порушив порядок, встановлений для вирішення даного питання, що відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду з передачею даного питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, 304, 307, 312- 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Вінниці від 18 березня 2010 рокускасувати і передати дане питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: підпис. ОСОБА_7

Судді: підписи. ОСОБА_8

ОСОБА_9

Згідно з оригіналом.

Суддя: В.М. Медяний