У х в а л а

іменем україни

24 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів за фактичне користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 5 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року Дніпродзержинська міська рада Дніпропетровської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за фактичне користування земельною ділянкою.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 5 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 квітня 2015 року, позов Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області кошти в розмірі 34 413 грн 14 коп. у відшкодування збитків, завданих використанням земельної ділянки.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, просить рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 5 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 квітня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що внаслідок неукладення між сторонами договору оренди землі через бездіяльність ОСОБА_1, порушення відповідачем вимог ст. ст. 125, 126, 206 ЗК України фактичного використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та без плати за землю власнику земельної ділянки, позивачу у справі - Дніпродзержинській міській ради, заподіяно збитки у вигляді упущеної вигоди, розмір яких визначено відповідно до встановленого порядку.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 5 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 6 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова