Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого - судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Пергам», треті особи - Районний відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Приватне підприємство «Аракс Уж» про звільнення майна з-під арешту, -

встановив:

ПАТ "ОТП Банк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ТОВ «Пергам», треті особи РВ ДВС Ужгородського МРУЮ, ПП «Пергам», про звільнення майна з-під арешту.

Свій позов позивач мотивував тим, що між банком та ПП «Аракс Уж» був укладений кредитний договір №CM-SME800/051/2007 від 03.09.2008р., за яким банк надав ПП «Аракс Уж» кредит в сумі 129000 (Сто двадцять девять тисяч) доларів США. Крім того, між банком та ПП «Аракс Уж» було укладено кредитний договір № CM-SME800/101/2008, за яким банк надав ПП «Аракс Уж» кредит у сумі 160000 (Сто шістдесят тисяч) доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами між банком та ТОВ «Пергам» було укладено договір іпотеки №РМ-SME800/101/2008 від 12.08.2008р., посвідчений 12.08.2008р. приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Житко О.І. за реєстровим номером 1422, відповідно до якого у забезпечення виконання зобовязань ПП «Аракс Уж» перед банком, ТОВ «Пергам» передало у іпотеку нерухоме майно: комплекс, кукурузносушильний комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, у якості забезпечення виконання зобовязань, між банком та ОСОБА_1 було укладено договори поруки SR-SME800/051/2007 від 03.09.2007р. та SR-SME800/101/2008 від 12.08.2008р. Оскільки ПП «Аракс Уж» не виконує взяті на себе згідно кредитних договорів зобовязання банк має намір звернути стягнення на майно у спосіб передбачений ст. 38 Закону України «Про іпотеку» - продаж предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі покупцеві, однак РВ ДВС Ужгородського МРУЮ постановою ВП № 33972855 від 06.09.2012р., постановою ВП № 37032629 від 09.04.2013р., постановою ВП № 39941609 від 07.10.2013р. накладено арешт на все майно ТОВ «Пергам». Позивач зазначає, що дана обставина перешкоджає реалізувати банку його переважне право на предмет іпотеки та задовольнити з його вартості свої вимоги у обраний банком спосіб, а тому предмет іпотеки підлягає звільненню з під арешту.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, у якій просить справу розглянути у його відсутності, заявлений у справі позов підтримує повністю та просить його задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, у якій зазначає, що поручився перед банком за виконання ПП «Аракс-Уж» зобовязань за кредитними договорами № CM-SME800/051/2007 від 03.09.2007р. та № CM-SME800/101/2008 від 12.08.2008р., заперечень проти позову не має, а тому позов визнає.

Представник відповідача ТОВ «Пергам» у судове засідання не зявився, подав суду письмові пояснення, у яких зазначає, що товариство позов визнає.

Представник третьої особи РВ ДВС Ужгородського МРУЮ у судове засідання не зявився, подав суду пояснення, у яких зазначає, що на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №39941609 від 07.10.2013р., ВП №37032629 від 09.04.2013р. та ВП №33972855, якими накладено арешт на все належне ТОВ «Пергам» рухоме та нерухоме майно. Тому на сьогодні під арештом перебуває не тільки нерухоме майно, але й все рухоме майно та поточні рахунки товариства. Заперечень щодо заявленого позову РВ ДВС Ужгородського МРУЮ не має і просить розглянути справу у відсутності свого представника.

Представник третьої особи ПП «Аракс Уж» в судове засідання не зявився, подав суду письмове пояснення, у якому зазначає що за підприємством обліковується заборгованість за кредитом в сумі 282 202,42 дол. США, тому позов вважає обґрунтованим, а справу просить розглянути у відсутності представника.

Так, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що між банком та ПП «Аракс Уж» був укладений кредитний договір №CM-SME800/051/2007 від 03.09.2008р., за яким банк надав ПП «Аракс Уж» кредит в сумі 129000 (Сто двадцять девять тисяч) доларів США. Крім того, між банком та ПП «Аракс Уж» було укладено кредитний договір № CM-SME800/101/2008, за яким банк надав ПП «Аракс Уж» кредит у сумі 160000 (Сто шістдесят тисяч) доларів США. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами між банком та ТОВ «Пергам» було укладено договір іпотеки №РМ-SME800/101/2008 від 12.08.2008р., посвідчений 12.08.2008р. приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Житко О.І. за реєстровим номером 1422, відповідно до якого у забезпечення виконання зобовязань ПП «Аракс Уж» перед банком, ТОВ «Пергам» передало у іпотеку нерухоме майно: комплекс, кукурузносушильний комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, у якості забезпечення виконання зобовязань, між банком та ОСОБА_1 було укладено договори поруки SR-SME800/051/2007 від 03.09.2007р. та SR-SME800/101/2008 від 12.08.2008р. Однак, постановами РВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження ВП №39941609 від 07.10.2013р., ВП №37032629 від 09.04.2013р. та ВП №33972855 було накладено арештна все майно ТОВ «Пергам»в тому числі і на предмет іпотеки.

Згідно ст. 1 Закону України «Про заставу» застава це спосіб забезпечення зобов'язань. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Відповідно до ст. 575 ЦК України окремим видом застави є іпотека. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином іпотекодержатель хоча й має пріоритет над іншими кредиторами боржника, проте накладені постановами РВ ДВС Ужгородського МРУЮ арешти на майно охоплюють і предмет іпотеки, що перешкоджає банку як іпотекодержателю реалізувати надані йому законом права, зокрема право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи права на продаж предмету іпотеки будь-якій особі покупцеві від свого імені, а відтак обмежує право банку, як іпотекодержателя, на першочергове задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Згідно ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Як вбачається з матеріалів справи, договір іпотеки укладено та посвідчено нотаріально 12.08.2008р., а арешти накладено постановами державного виконавця від 06.09.2012р, 09.04.2013р. та 07.10.2013р., тобто значно пізніше аніж у позивача виникло право іпотеки. Суд також приймає до уваги, що Закон України «Про іпотеку» не зобовязує іпотекодержателя виключно одним способом задоволення вимог банку за рахунок предмету іпотеки, а з приписів ст. ст. 36-39 Закону України «Про іпотеку» та положень пунктів 6.3., 6.4. іпотечного договору вбачається можливість іпотекодержателя вчиняти альтернативні дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: чи то у судовому порядку чи в позасудовому порядку, отже наявність арешту на іпотечне майно порушує права позивача як іпотекодержателя.

За таких обставин суд приходить до висновку про правовірність позовних вимог позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Пергам», треті особи - Районний відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, Приватне підприємство «Аракс Уж» про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

Звільнити нерухоме майно: комплекс, кукурузносушильний комплекс, розташований за адресою: АДРЕСА_1 з-під арешту накладеного:

а) 09.04.2013 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 37032629 районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції;

б) 07.10.2013 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 39941609 районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції;

в) 06.09.2012 року постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 33972855 районного відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Леміш О.М.