Справа №486/2927/13-ц 21.07.2015 21.07.2015 21.07.2015
Провадження № 22ц/784/1725/15 Головуючий в першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

21 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої - Довжук Т.С.

суддів: Шолох З.Л., Прокопчук Л.М.,

при секретарі судового засідання Романенко Ю.О.,

без участі сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління

юстиції Миколаївської області

на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 червня 2015 року

за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області (далі відділ ДВС) по справі за позовом

публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

в особі територіального відокремленого без балансового

відділення № 10014/0134 філії - Миколаївське обласне управління

АТ «Ощадний банк»

до

ОСОБА_3 та ОСОБА_4

про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

25 травня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила скасувати оцінку належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1, проведену відповідно до постанови державного виконавця відділу ДВС та зобовязати останнього провести повторну оцінку майна.

Заявниця зазначала, що в провадженні відділу ДВС перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 486/2927/13-ц, про стягнення з неї на користь АТ «Ощадний банк» грошових коштів в сумі 154 516 грн. 27 коп. В березні 2015 року на її адресу надійшло повідомлення про оцінку належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_1, вартість якої склала 794 250 грн. Вважаючи вказану суму значно заниженою та скориставшись своїм правом, відповідно до вимог ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» вона звернулася до відділу ДВС про рецензування звіту про оцінку майна. 15 травня 2015 року вона отримала копію рецензії на звіт про оцінку нерухомого майна, відповідно до якої вартість майна залишена незмінною. Того ж числа вона звернулася до приватного підприємства «Пліч-Опліч» для отримання незалежної оцінки вартості майна. Відповідно до висновку ринкова оціночна вартість спірної квартири складає 1 000 000 грн., яка значно перевищує оціночну вартість цієї ж квартири, зроблену на замовлення відділу ДВС.

Враховуючи вищезазначене заявниця просила скаргу задовольнити.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 червня 2015 року скаргу ОСОБА_3 задоволено. Скасовано оцінку чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, проведену відповідно до постанови відділу ДВС та зобовязано останнього провести повторну оцінку вказаного нерухомого майна. Також вирішено питання щодо стягнення судового збору.

В апеляційній скарзі відділ ДВС просить судове рішення скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити заявниці в задоволенні скарги в повному обсязі. На думку апелянта судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального права, без повного та належного зясування обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія судів вважає, що апеляційна скарга в межах її доводів підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що ринкова (оціночна) вартість спірної квартири є значно заниженою ніж вартість цієї ж квартири, визначеної звітом про незалежну оцінку.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування вказаного судового рішення та ухвалення нового.

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконанні відділу ДВС знаходиться виконавчий лист № 486/2927/13-ц, виданий 11 лютого 2014 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Ощадбанк» грошових коштів в сумі 154 516 грн. 27 коп.

Згідно повідомлення відділу ДВС вартість описаної та арештованої квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3, станом на 18 лютого 2015 року становить 794 250 грн. (а.с. 77).

17 березня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до відділу ДВС із заявою про призначення рецензування звіту про оцінку вищезазначеної квартири (а.с. 78).

Відповідно до рецензії на звіт про оцінку нерухомого майна, оціночна вартість спірної квартири становить 794 250 грн., а звіт в цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки (а.с. 80-81).

15 травня 2015 року ОСОБА_3 уклала з ПП «Пліч-Опліч» договір про надання послуг з оцінки (а.с. 82).

Проте, згідно висновку ПП «Пліч-Опліч» № 10-38/01 від 18 травня 2015 року ринкова вартість спірного нерухомого майна станом на цю дату складає 1 000 000 грн. (а.с.83, 86-87).

Як випливає із звіту оцінювача, для визначення ринкової вартості об'єкта оцінки оцінювачем було взято у якості порівняльних аналогів об'єкти нерухомого майна, які за своїми характеристиками, площею, поверховістю ціною вартості одиниці площі, місцем розташування є подібними об'єкту оцінки.

Відповідно до звіту про оцінку, вся інформація про об'єкти нерухомого майна, які обирались у якості аналогів для проведення оцінки, були отримані оцінювачем з агентства нерухомості та даних запропонованих до продажу розміщених на сайті інтернету.

Звіт про оцінку був виготовлений та складений оцінювачем 18 лютого 2015 року, додатки до звіту, які містять роздруківку оголошень про продаж об'єктів нерухомості, використані оцінювачем в якості аналогів, вказують, що оголошення про продаж аналогів були розміщені власниками цього майна в інтернеті саме в лютому 2015 року.

Тобто, в звіті оцінювачем були зазначені достовірні дані, які на момент проведення оцінки були відомі та сам звіт є якісним і достовірним.

Проте, висновок незалежного експерта ПП «Пліч-Опліч», на який посилається заявниця, був виготовлений станом на 18 травня 2015 року та в ньому зазначено, що всі його дані необхідно розглядати комплексно і тільки на дату оцінки (а.с. 103).

Отже, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що оцінка майна, яка була проведена на замовлення відділу ДВС станом на 18 лютого 2015 року, а звіт про незалежну оцінку був складений станом на 18 травня 2015 року.

Відповідно до положень ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем (ч. 2 ст. 58 Закону).

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем (ч.3 ст. 58 Закону).

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення (ч. 4 ст. 58 Закону).

Таким чином, державний виконавець діяв відповідно до положень ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 вказаної норми закону звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Положенням ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що підставою проведення оцінки майна є договір між суб'єктом оціночної діяльності та замовником оцінки, або ухвала суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції (ч. 1 ст. 303 ЦПК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, тому відповідно вимог ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 08 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді