Справа № 405/5678/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі: Фришко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції про встановлення факту народження,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулась в суд з заявою, в якій просить встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим дитини чоловічої статі, ОСОБА_2, у матері, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Кіровограда, громадянки України та батька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Ачинськ, Красноярського краю, Росія, громадянина України.

Заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року у неї та її чоловіка, ОСОБА_3, шлюб з яким зареєстрований в Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управляння юстиції у Кіровоградській області ІНФОРМАЦІЯ_2 року, народився син - ОСОБА_2. На час народження дитини вони проживали в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим, тому їм було видане свідоцтво про народження дитини, де вказане місце державної реєстрації - відділ реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. З вказаним свідоцтвом про народження вони не мають можливості проживати на території України, так як відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частина друга вказаної статті передбачає, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити заяву.

Представник заявника та заінтересованої особи в судове засідання не з»явились, про час та місце слухання справи повідомлені, при цьому подали до суду заяви про слухання справи в їх відсутність, підтримання та визнання заяви про встановлення факту народження дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм правову оцінку, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим народилась дитина чоловічої статі - ОСОБА_2, у матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Кіровограда, громадянки України та батька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Ачинськ, Красноярського краю, Росія, громадянина України, які перебувають в зареєстрованому шлюбу з 14.01.2014 року.

На час народження дитини подружжя проживало в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим, тому 14.03.2014 року їм було видане свідоцтво про народження дитини, актовий запис № 1040, де вказане місце державної реєстрації - відділ реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частина друга вказаної статті передбачає, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

На даний час подружжя ОСОБА_3 із вищезазначеним свідоцтвом про народження дитини не має можливості проживати на території України. Відсутність свідоцтва про народження дитини не дає влаштуватися до дошкільного закладу, вступити до навчального закладу та отримати освіту, отримати паспорт громадянина України, отримати закордонний паспорт дитини, а ці обставини порушують конституційні права людини і не забезпечує інтереси дитини (п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Як вбачається з листа № Б-37-06/06/02-01-04 від 15.07.2015 року Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції заявнику рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту народження.

Так, відповідно до п. 1 ст. 7 Конвенції про права дитини: «дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування». Згідно ч. 3 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Реєстрація народження дитини провадиться державним органом реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові і засвідчується свідоцтвом про народження (ст. 144 Сімейного кодексу України).

Державні органи реєстрації актів громадянського стану мотивують відмову в реєстрації дитини тим, що відповідно до п. п. а) п. 2 ч. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Доказами народження дитини є документи, які підтверджують факт її народження, а саме: копія індивідуальної картки вагітної і породіллі (обмінна карта), довідка про народження, медичне свідоцтво про народження тощо.

Відповідно до вимог ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема (згідно з п. 7 цієї ж статті), справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Зазначеною нормою передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Встановлення факту народження дитини необхідне заявнику для державної реєстрації народження сина. Враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, встановлення факту народження дитини дасть заявнику можливість отримати свідоцтво про народження, видане відповідним державним органом України.

На підставі викладеного та ст. ст. 49 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 256 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції про встановлення факту народження, задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_4 року в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим дитини чоловічої статі, ОСОБА_2, у матері, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженої в м. Кіровограді, громадянки України та батька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Ачинськ, Красноярського краю, Росія, громадянина України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко