23.06.2015 Єдиний унікальний номер 205/8468/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Залімської Н.В.,

при секретарі О.А. Волкобоєвій,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ОСОБА_3, третя особа Державний нотаріус Другої Дніпропетровської держнотконтори ОСОБА_4 про визнання недійсним акту державного виконавця, прилюдних торгів, свідоцтва про право власності, скасування державної реєстрації права приватної власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08 жовтня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом в якому, згідно уточнень вказала, що 14 червня 2012 року державним виконавцем Ленінського ВДВС ДМУЮ за заявою стягувача ОСОБА_3 від 11.06.2012 року прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг в загальному розмірі 92 200,87 грн. В порушення вимог ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копія постанови позивачу надіслана не була. 10 квітня 2013 року державним виконавцем було проведено опис і арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2005 року належить ОСОБА_1. Згідно висновку експерта ринкова вартість вказаної квартири станом на 31.05.2013 р. складала 184 400,00 грн. 23 серпня 2013 року між ОСОБА_2 ВДВС ДМУЮ та ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» було укладено договір про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого майна на яке звернуто стягнення. 13.09.2013 р. та 14.10.2013 р. торги не відбулися через відсутність покупців. Згідно акту державного виконавця від 26.09.2013 р. про переоцінку нереалізованого з прилюдних торгів майна, квартира АДРЕСА_1 уцінена на 29%. Згідно акту від 22.10.2013 року квартира була уцінена на 50%, про що ОСОБА_1 повідомлена не була. 14.11.2013 року до ОСОБА_2 ВДВС надійшла заява від ОСОБА_1, в якій вона просила зупинити виконання провадження з примусового виконання рішення. 18 листопада 2013 року прилюдні торги відбулися, за результатами яких квартира була продана ОСОБА_3 за 82 400,00 грн., про що державним виконавцем було складено акт. На підставі акту від 27 листопада 2013 року про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна, затвердженого начальником ОСОБА_2 ВДВС ДМУЮ ОСОБА_5, державним нотаріусом ОСОБА_4 було видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 25 лютого 2014 року. Позивач вважає, що вказані прилюдні торги відбулися з недодержанням державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», так і недодержанням ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна. В порушення п.п. 3.11. Тимчасового положення, ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» протягом трьох робочих днів з дня публікації інформаційного повідомлення про проведення прилюдних торгів письмово не повідомило ОСОБА_1 про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Копія акту про проведення прилюдних торгів ОСОБА_1 надіслана не була. Ураховуючи те, що прилюдні торги раніше призначалися на 13.09.2013 р. та 14.10. 2013 р., та двічі були визнані такими, що не відбулися, то майно повинно бути знято з торгів. Крім того, публічні торги від 18.11.2013 року відбулися з порушенням п. 4.5.9 Інструкції з організації нерухомого майна , а саме, без попереднього дозволу органів опіки та піклування, оскільки у квартирі зареєстровані малолітні діти, онуки позивачки ОСОБА_6 Даніїл, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач просив визнати недійсними прилюдні торги, оформлені протоколом № 08/570/13/А-22н-2, проведені філією ПП Спеціалізоване підприємство «Юстиція» 18 листопада 2013 року по реалізації АДРЕСА_2, визнати недійсним акт про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна, затвердженого начальником ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 27.11.2013 року, визнати недійсним свідоцтво про право власності на АДРЕСА_3, видане ОСОБА_3 державним нотаріусом Другої Дніпропетровської держнотконтори ОСОБА_4 25 лютого 2014 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-118, скасувати державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_3 на АДРЕСА_3.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини, викладені у позові. Зокрема, просив визнати недійсними акт про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна, затвердженого начальником ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 27.11.2013 року, свідоцтво про право власності на АДРЕСА_3, видане ОСОБА_3 державним нотаріусом Другої Дніпропетровської держнотконтори ОСОБА_4 25 лютого 2014 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-118з тих підстав, що не дотримана процедура проведення прилюдних торгів, відсутня згода органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, в якому проживають малолітні діти та відсутні повідомлення позивача про проведення прилюдних торгів.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовну заяву не визнав в повному обсязі та просив відмовити в її задоволенні.

Представники відповідача ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби ДМУЮ у судове засідання не зявився, направили письмові заперечення згідно яких позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні позову.

Представник співвідповідача приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» у судове засідання не зявився, про день і час проведення слухання справи сповіщався належним чином, про причини неявки не повідомив.

Третя особа у судове засідання не зявилася, письмово просила слухати справу у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задовольнити за наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При розгляді данної цивільної справи, суд керується Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 р. за № 745/4038 (із змінами і доповненнями).

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, яке набрало чинності, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг в загальному розмірі 92 200,87 грн.

Досліджуючи виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-3502 виданого 26.01.2011 року, встановлено, що 14.06.2012 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції (далі ДВС) ОСОБА_7 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-3502 виданого 26.01.2011 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 бору в загальному розмірі 92 200,87 грн.,з наданням боржнику строку для добровільного виконання до 21.06.2012 року (а.с.86).

Вказаною постановою накладено арешт на майно (рухоме та нерухоме), яке належить ОСОБА_1та заборонено здійснювати відчуження майна (рухомого та нерухомого).

Встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_4 було зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.105, 108-109).

Боржник в добровільний період рішення вищезазначеного виконавчого документу не виконав, тому 10.04.2013 року державним виконавцем складено акт опису й арешту майна боржника ОСОБА_1, а саме, квартири АДРЕСА_4

Постановою державного виконавця від 13.05.2013 року про призначення субєкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, був призначений субєкт оціночної діяльності субєкт господарювання ОСОБА_8 для визначення вартості нерухомого майна боржника, в порядку ст. ст. 13,58 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.118).

Встановлено, що згідно висновку експерта вартість квартири АДРЕСА_4, склала 184 400,00 грн. (а.с.124).

Згідно ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Відповідно до п.1.2.Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 р. за № 745/4038 (із змінами і доповненнями) (далі Положення) прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого

майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить

спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої

служби укладено відповідний договір.

Відповідно до п.1.3. цього Положення, реалізація нерухомого майна, на яке звернено стягнення, проводиться за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то реалізація майна проводиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або місцезнаходженням майна.

06.06.2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_3 було направлене повідомлення про вартість майна боржника у спосіб та в порядку ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.125-127).

На підставі договору № 08/570/13/А-22н від 23.08.2013 року, для реалізації майна боржника було обрано приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція».

Так, на підставі договору з надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна на яке звернено стягнення відповідно до законодавства України, в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 р. за № 745/4038 (із змінами і доповненнями) та іншими нормативними документами, ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» провела прилюдні торги. Проте, 13.09.2013 року повідомила, що торги не відбулися у в зв»язку з відсутністю зареєстрованих покупців (а.с.133).

Згідно акту переоцінки нереалізованого з прилюдних торгів (аукціону) майна боржника від 26.09.2013 року непродане майно було уцінено на 29% та сума стартової ціни для повторних торгів склала 130 924,00 грн. (а.с.136).

Повторні торги були призначені на 14.10.2013 р., однак не відбулися з відсутністю заявок покупців.

Згідно акту переоцінки нереалізованого з прилюдних торгів (аукціону) майна боржника від 22.10.2013 року непродане майно було уцінено на 50% та сума стартової ціни для повторних торгів склала 92 200,00 грн. (а.с.140).

Встановлено, що по проведенню повторних прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1, складений філією приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція»протокол № 08/570/13/А-22н-2, затверджений директором філії 18.11.2013 року (а.с.146-149).

Згідно вказаного протоколу вбачається, що лотом №2 виступала квартира АДРЕСА_1 та на прилюдних торгах, які відбувалися 18.11.2013 року, приймали участь два учасника, один з них ОСОБА_3, який і став переможцем торгів.

Судом встановлено, що з боку відповідача ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби ДМУЮ порушень не виявлено. Крім того, в матеріалах виконавчого провадження маються письмові докази про те, що державний виконавець направляв поштовою кореспонденцією рекомендованим листом боржникам акт опису та арешту майна, повідомлення боржникам з експертною оцінкою, повідомлення про день, час та місце переоцінки майна і т.і.

Зі скаргою на дії державного виконавця до суду ОСОБА_1 не зверталася.

Далі встановлено, що ОСОБА_3вніс суму в розмірі 81 132,00 грн. на реквізити ОСОБА_2 ВДВС. Так, розпорядженням № (33053767) від 27.11.2013 року державним виконавцем перераховано суму у розмірі 73 536,87 грн. на розрахункові рахунки стягувача (а.с.158).

Встановлено, що 27.11.2013 року старшим державним виконавцем ДВС складений акт про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна та затверджений начальником ОСОБА_2 ВДВС Дніпропетровського МУЮ (а.с.152).

Так, згідно п.6.1. Положення, після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно,

державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби.

В судовому засіданні встановлено, що 05 лютого 2014 року державним нотаріусом Другої Дніпропетровської держнотконтори ОСОБА_4на підставі акта про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна, затвердженого начальником ОСОБА_2 ВДВС Дніпропетровського МУЮ, посвідчено, що ОСОБА_3належить на праві приватної власності майно: квартира АДРЕСА_1, яке придбане ОСОБА_3 за 92 200,00 грн., про що видано свідоцтво (а.с.13).

Відповідно до ч. 5 ст.62 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як а 50 відсотків початкової вартості майна

Акт про проведення прилюдних торгів затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби і є підставою для видачі відповідним органом свідоцтва про право власності.

Таким чином, аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги з підстав, заявлених позивачем, задоволенню не підлягають, оскільки, як було встановлено судом, процедура звернення стягнення на арештоване майно дотримана та проведена у відповідності до діючого законодавства, згода органу опіки та піклування на проведення прилюдних торгів не передбачена нормами матеріального права, а доводи представника позивача про відсутність повідомлення позивача про проведення прилюдних торгів не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Тому, в задоволенні позову необхідно відмовити.

В силу ст.88 ЦПК України, судові витрати позивачам не підлягають відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного і керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 р. за № 74, ст.ст. 5, 6, 10, 27, 57-60, 212-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, до ОСОБА_2 відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції , приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» , ОСОБА_3, третя особа Державний нотаріус Другої Дніпропетровської держнотконтори ОСОБА_4 про визнання недійсними прилюдних торгів, оформлених протоколом № 08/570/13/А-22н-2 , проведених філією ПП Спеціалізоване підприємство « Юстиція» 18 листопада 2013 року по реалізації АДРЕСА_2, визнання недійсним акту про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна, затвердженого начальником ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 27.11.2013 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності на АДРЕСА_3, видане ОСОБА_3 державним нотаріусом Другої Дніпропетровської держнотконтори ОСОБА_4 25 лютого 2014 року, зареєстроване в реєстрі за № 2-118, скасування державної реєстрації права приватної власності за ОСОБА_3 на АДРЕСА_3 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.В. Залімська