Справа № 134/178/15-ц Провадження № 22-ц/772/1656/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Колос С. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі :

Головуючого : Колоса С. С.

Суддів : Вавшка В. С., Якименко М. М.

При секретарі : Пантелеймоновій А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк ( надалі ПАТ КБ ) " Приват Банк " до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договорі за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та представника ПАТ КБ " Приват Банк " на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2015 року, -

Встановила :

Рішенням Крижопільського районного суду від 16 квітня 2015 року позов задоволено частково .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість по кредитному договорі в сумі 23 612, 85 доларів США, що еквівалентно 371 666 гривень 25 коп. .

Вирішено питання про відшкодування та розподілення судового збору .

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_2, уклавши кредитний договір неналежним чином виконував його умови. Представником банку не надано належних доказів на підтвердження всієї суми нарахованих штрафних санкцій .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши розмір стягнених коштів, посилаючись на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, не недотримання норм матеріального та порушення норм процесуального права .

В апеляційній скарзі представник Банку просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, не недотримання норм матеріального та порушення норм процесуального права .

Дослідивши матеріали справи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши представника банку, який просить скаргу задовольнити з підстав викладених у ній, а скаргу відповідача залишити без задоволення, ОСОБА_2, який просить його скаргу задовольнити, а скаргу представника банку залишити без задоволення, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника банку слід задовольнити частково, а скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення з наступних підстав .

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні .

Частково задовольняючи позовні вимоги, та, зменшуючи розмір боргу, судом першої інстанції неповно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, висновок суду не відповідає обставинам справи .

Судом встановлено, і не заперечується сторонами, що між банком та ОСОБА_2 06 вересня 2007 року укладено кредитний договір № VIGWGA00001623 у розмірі 15 000 доларів США з терміном повернення до 04 вересня 2017 року ( а. с. 8 10 ) .

В порушення своїх зобов"язань відповідачем ОСОБА_2 з квітня 2010 року не вноситься плата за користування кредитом та проценти в порядку та на умовах визначених зазначеним договором .

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов"язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язань .

Статтею 611 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором, а саме стягнення суми кредиту, сплата неустойки та відшкодування збитків .

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір .

З правової позиції Верховного Суду України висловленій у справі № 6 20цс14 від 19 березня 2014 року вбачається, що у разі неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу .

Згідно п. 7. 1 кредитного договору погашення заборгованості за цією угодою здійснюється щомісячно в сумі 238, 27 доларів США. Останній платіж ОСОБА_2 здійснено 30 квітня 2010 року ( а. с. 5 ). З позовом представник банку звернувся 02 квітня 2015 року. В ході судового розгляду в суді першої інстанції стороною заявлялося клопотання про застосування строків позовної давності до даних правовідносин .

З розрахунку наданого представником банку на вимогу апеляційного суду вбачається, що ним його не надано з урахуванням зазначених вимог .

Колегія суддів прийшла до висновку, що, враховуючи строки позовної давності передбачені ст.. 257 ЦК України, та строк останньої місячної сплати, стягненню підлягають кошти в розмірі : по тілу кредиту 10 604, 39 доларів США, проценти за користування кредитом 7 173, 91 доларів США, 990 доларів США комісія та 889, 90 доларів США штраф на лютий 2012 року .

Відповідно до ст.. 258 ч. 1, 2 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність : скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення пені .

Виходячи із зазначеного, колегія суддів прийшла до висновку, що стягненню підлягає пеня, згідно договору, в розмірі 70 349 гривень 25 коп. .

Твердження представника банку, що ними не пропущено строки позовної давності не ґрунтуються на законі .

Твердження викладені у скарзі ОСОБА_2 є безпідставними та не обґрунтованими, не надано стороною і доказів невірності нарахування банком суми боргу, а тому підстав для задоволення їх не має .

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника банку слід задовольнити частково, а скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення боргу по кредитному договору .

Керуючись ст.. ст.. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, представника ПАТ КБ " Приват Банк " задовольнити частково .

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 квітня 2015 року в частині стягнення боргу по кредитному договору скасувати та ухвалити нове, яким :

Позов ПАТ КБ « Приватбанк » до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ « Приватбанк » - 10 604, 39 доларів США тіло кредиту, 7 173, 91 доларів США проценти за користування кредитом, 990 доларів США комісія, пеня 70 349 гривень 25 коп. та 889, 90 доларів США штраф .

В задоволенні решти вимог відмовити .

Врешті рішення залишити без змін .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення .

Протягом двадцяти днів з часу проголошення на рішення може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ .

Головуючий : С. С. Колос

Судді : В. С. Вавшко

ОСОБА_3

З оригіналом згідно :