Номер провадження: 22-ц/785/2568/15
Головуючий у першій інстанції Калінюк Р. Б.
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г.,

Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувшись 28 квітня 2014 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що відповідно до укладеного договору №ODXRRX10690552 від 16 вересня 2007 року ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 2889,59 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 12,0% на строк до 16 березня 2009 року. Станом на 14 лютого 2014 року кредитна заборгованість склала 23235,34 грн. Посилаючись на не повернення кредитних коштів, сплату відсотків ПАТ КБ «ПриватБанк» просив, за вирахуванням стягнутої судовим наказом від 17 листопада 2008 року заборгованості в загальній сумі 4845,84 грн., стягнути з ОСОБА_3 кредитну заборгованість станом на 14 лютого 2014 року в загальній сумі 19 808,98 грн. та судові витрати (а.с.1-2).

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала, при цьому ж просила відмовити за спливом строку позовної давності (а.с.30-32).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 25 грудня 2014 року позов задоволено (а.с.77-80).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення по суті вимог.

Неправильність рішення суду апелянт мотивував неправильним застосуванням норм матеріального, порушенням норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (після зміни найменування ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_3 укладено договір №ODXRRX10690552 від 16 вересня 2007 року, за яким ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 2889,59 грн. зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 12,0% з кінцевим терміном повернення

16 березня 2009 року (а.с.5, 10, 125-129, 130-136). Підписавши 16 вересня 2007 року заяву позичальника, ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та банком договір, відповідно до умов якого погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати з 15 по 20 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 281,91 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісії, інших витрат згідно Умов (а.с.5,10,125-129, 130-136).

Станом на 6 жовтня 2008 року кредитна заборгованість становила в загальній сумі 4845,84 грн., з них 2575,13 грн. заборгованість за кредитом, 1240,56 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 738,29 заборгованість з комісії, 291,86 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором (а.с.155 ).

17 листопада 2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» (після зміни найменування ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості станом в загальній сумі 4845,84 грн. 17 листопада 2008 року суддею Біляївського районного суду Одеської області видано судовий наказ №2-н/459/2008 на стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості в загальній сум 4845,84 грн. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 28 жовтня 2010 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 грудня 2010 року, заяву ОСОБА_3 про скасування судового наказу залишено без задоволення (а.с.3, 154-158).

Згідно розрахунку заборгованості за договором №ODXRRX10690552 від 16 вересня 2007 року кредитна заборгованість станом на 14 лютого 2014 року склала 23235,34 грн., з них 954,18 грн. заборгованість за кредитом (в тому числі простроченим тілом кредиту 954,18грн.), 9157,26 грн. заборгованість за відсотками (в тому числі простроченими відсотками 9157,26 грн.), 1371,11 грн. заборгованість з комісії (в тому числі прострочена комісія 1371,11 грн.), заборгованість з пені 11752,79 грн. (а.с.4).

28 квітня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості станом на 14 лютого 2014 року за вирахуванням стягнення за судовим наказом всього 19808,98 грн. (23235,34 грн.-4845,84 грн. = 19808,98 грн. (а.с.1-2).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції правильно визначився зі спірними правовідносинами та нормами матеріального права, що такі регулюють, обгрунтовано виходив з порушення ОСОБА_3 умов договору та права ПАТ КБ «ПриватБанк» вимагати стягнення кредитної заборгованості.

Доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

Поряд з цим, суд першої інстанції не повно встановив обставини, що мають значення для справи, а саме складові кредитної заборгованості з огляду на наявність чинного судового наказу про стягнення 4845,84 грн. кредитної заборгованості, що мала місце станом на 6 жовтня 2008 року. Крім того, суд не зважив на можливість зменшення розміру неустойко (штрафу, пені) на підставі частини 3 статті 551 ЦК України. Зазначені обставини згідно п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду.

Так, на виконання ухвали апеляційного суду Одеської області від 26 березня 2015 року про забезпечення доказів ПАТ КБ «ПриватБанк» надано розрахунок заборгованості станом на 14 лютого 2014 року з вирахуванням зі складових кредитної заборгованості сум, стягнутих судовим наказом від 17 листопада 2008 року №2-н/459/2008 (а.с.115-116).

Згідно розрахунку за період з 7 жовтня 2008 року (за судовим наказом стягнуто станом на 6 жовтня 2008 року) по 14 лютого 2014 року (розрахунок при пред'явленні позову) заборгованість становить 21929,07 грн., з них 8023,02 грн. заборгованість за відсотками, 632,83 заборгованість з комісії, 11752,79 грн. пеня, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1020,44 грн. штраф (відсоткова складова) (а.с.122-124).

Таким чином, з розрахунку заборгованості, що додано до позовної заяви, виключено період з 16 вересня 2007 року по 6 жовтня 2008 року з огляду на чинність судового наказу від 17 листопада 2008 року, яким стягнуто кредитну заборгованість станом на 6 жовтня 2008 року. За період з 7 жовтня 2008 року по 14 лютого 2014 року нараховано відсотки за користування коштами після 7 жовтня 2008 року, комісію, пеню штрафи.

ОСОБА_3 не надано доказів погашення заборгованості, не спростовано вказаний розрахунок, що витребувано від ПАТ КБ «ПриватБанк» за заявою представника в її інтересах про забезпечення доказів, відтак, у вирішенні спору слід виходити з того, що за період з 7 жовтня 2008 року по 14 лютого 2014 року кредитна заборгованість становила в загальній сумі 21929,07 грн.

Відповідно до положень частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, ОСОБА_3 отримано в кредит 2889,59 грн., позичальник частково повернула кредит та сплатила проценти за користування коштами (в справі наявні квитанції на сплату з 3 листопада 2009 року по 15 липня 2010 року в загальній сумі 1900,00 грн.). За період з 7 жовтня 2008 року по 14 лютого 2014 року нараховано відсотки за користування коштами в загальній сумі 8023,02 грн., відтак, у сенсі положень частини 3 статті 551 ЦК України збитки банку за цей період рівні 8023,02 грн.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст.549 ЦК України).

Так, за період з 7 жовтня 2008 року по 14 лютого 2014 року неустойка склала в загальній сумі 13273,23 грн., з них пеня 11752,79 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (відсоткова складова) 1020,44 грн. (а.с.124).

Таким чином, неустойка перевищує розмір збитків, відтак, підстави для зменшення розміру неустойки за рішенням суду наявні. З ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість в загальній сумі 16178,86 грн., з них:

- 8023,02 грн. заборгованість за відсотками,

- 632,82 грн. заборгованість з комісії,

- 6103,54 грн. пеня , що зменшена, виходячи з положень частини 3 статті 551 ЦК України,

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина),

- 919,48 грн. штраф (процента складова) (за розрахунком 1020,44 грн., проте в межах позовних вимог 919,48 грн.).

Перевіряючи доводи апелянта щодо застосування строку позовної давності, встановлено наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється у три роки (ст.257 ЦК України). Позовна давність в один рік (спеціальна позовна давність) застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст.259 ЦК України). Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення позову до боржника. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ст.264 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Кредит надано 16 вересня 2007 року з терміном повернення 16 вересня 2009 року. Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), що є додатком №3.1 до наказу №СП-2007-299 від 13 вересня 2007 року, визначено, що терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафу) за договором встановлюються сторонами тривалістю

5 років (п.п.5.5 п.5 «Відповідальність сторін») (а.с.125-129,130-136). Оскільки Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) разом із заявою позичальника ОСОБА_3 від 16 вересня 2007 року складають договір, то у сенсі положень частини 1 статті 259 ЦК України сторони договору домовилися про збільшення позовної давності (загальної, спеціальної) з 3 років до 5 років та з 1 року до 5 років відповідно.

Позов про стягнення кредитної заборгованості пред'явлено 28 квітня 2014 року, переривання строку позовної давності у сенсі положень статті 264 ЦК України мало місце зверненням до суду 17 листопада 2008 року з заявою про видачу судового наказу, а також частковим погашенням ОСОБА_3 боргу у період з 3 листопада 2009 року по 15 липня 2010 року.

Таким чином, зважаючи на визначену за домовленістю сторін позовну давність (загальну, спеціальну) тривалістю у п'ять років, переривання перебігу позовної давності тощо підстави для застосування частини 4 статті 267 ЦК України та відмови в позові за спливом позовної давності відсутні.

Відповідно до положень частини 1 статті 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають присудженню понесені та документально підтверджені судові витрати (витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви) в сумі 243,60 грн. (а.с.1). Суд першої інстанції з розподілом судових витрат визначився правильно.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.31:, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 25 грудня 2014 року - змінити.

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» за договором №ODXRRX10690552 від 16 вересня 2007 року заборгованість за період з 7 жовтня 2008 року по 14 лютого 2014 року за відсотками в сумі 8023 грн. 02 коп., з комісії в сумі 632 грн. 82 коп., з пені в сумі 6103 грн. 54коп., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) в сумі 919 грн. 48 коп., а всього заборгованість в загальній сумі 16178 грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков