Апеляційний суд Житомирської області
Справа №283/997/15-ц Головуючий у 1-й інст. Мухненко С.Д.
Категорія 27 Доповідач Заполовський В. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 10 червня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (надалі - Банк) звернувся до суду даним позовом.

Зазначав, що 15.08.2008 року між ОСОБА_2 та АТ «Індустріально-експортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» було укладено кредитний договір № 437 строком до 14.08.2013 р., згідно якого було видано Банком кредит позичальнику у сумі 16 448,71 дол. США на купівлю транспортного засобу.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поруки б/н від 15.08.2008 року.

Відповідно до Договору про внесення змін і доповнень №3 від 08.06.2011 року змінено Графік погашення заборгованості за кредитним договором і продовжено строк користування кредитом до 07.04.2017 року.

Свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання не виконує та станом на 22 квітня 2015 року має заборгованість по кредиту і відсотках в розмірі 8602,47 доларів США і по пені 6 805,82 грн.

За наведених обставин позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь вказану заборгованість та понесені судові витрати.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 10 червня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» заборгованість за кредитним договором № 437 від 15 серпня 2008 року в розмірі 8602,47 долари США з яких заборгованість по строковому кредиту - 6229,74 долари США, простроченого кредиту - 1464,66 долари США, нарахованих відсотків за період з 01.04.2015 року по 22.04.2015 року в розмірі 55,96 доларів США, простроченим відсоткам 852, 11 долари США, а також пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 6805,82 грн. та судові витрати в розмірі 1984,36 грн.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позову Банку до ОСОБА_3 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Зокрема зазначає, що судом не було досліджено термін дії кредитного договору та договору поруки, що призвело до неправомірної відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, як поручителя.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 303 ЦПК України колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановив суд та вбачається з матеріалів справи, 15.08.2008 року між ОСОБА_2 та АТ «Індустріально-експортний Банк», правонаступником якого є ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» було укладено кредитний договір № 437 строком до 14.08.2013 року, згідно якого було видано Банком кредит позичальнику у сумі 16 448,71 дол. США на купівлю транспортного засобу (а.с.13-19) .

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поруки від 15.08.2008 року (а.с.55).

Свої зобов'язання за кредитним договором Банк виконав в повному обсязі. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, а тому згідно наданого позивачем розрахунку станом на 22 квітня 2015 року утворилась заборгованість по кредиту і відсотках в розмірі 8602,47 доларів США і по пені 6 805,82 грн.

Правильність проведення розрахунку заборгованості фактично визнається стороною відповідачів, оскільки останніми він не оскаржений.

Відтак, з огляду на вимоги ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України суд обґрунтовано визнав, що зазначена сума заборгованості підлягає стягненню в судовому порядку на користь позивача.

Проте, стягуючи зазначену заборгованість за кредитним договором лише з позичальника ОСОБА_2, і відмовляючи у задоволенні позову про стягнення даної заборгованості з ОСОБА_3, як поручителя, суд першої інстанції виходив з того, що порука ОСОБА_3 на момент пред'явлення позову є такою, що припинена.

Такий висновок суду є помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України, якою керувався суд першої інстанції при ухваленні рішення, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Пунктом 24 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів,

що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Як підтверджено матеріалами справи, строк дії кредитного договору №437, термін дії якого визначався до 14.08.2013 року, продовжено до 07.04.2017 року відповідно до укладеного позивачем з позичальником договору про внесення змін і доповнень №3 від 08.06.2011 року (а.с.13, 28).

Тобто, строк виконання основного зобов'язання визначено - до 07.04.2017 року.

Крім того, 08.06.2011 року у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, до умов якого 08.06.2011 року внесені зміни щодо строку його дії, між Банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поруки, строк дії якого визначається моментом повного виконання забезпеченого ним зобов'язання, яким є не пізніше 07.04.2017 року (а.с.93).

Факт укладення вище вказаних договорів, а саме договору про внесення змін і доповнень №3 та договору поруки від 08.06.2011 року, відповідачем ОСОБА_3 не заперечувалось в ході апеляційного розгляду справи, тобто вказані обставини фактично визнані останнім.

Враховуючи, що договором поруки від 08.06.2011 року не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором, та що кредитор пред'явив вимогу до поручителя про виконання зобов'язання до закінчення строку виконання основного зобов'язання, яким є до 07.04.2017 року, то порука ОСОБА_3 за договором поруки на момент подання позову до суду про повернення боргу не є такою, що припинена.

Тобто обов'язок ОСОБА_3, як поручителя за договором поруки не припинився.

Відтак передбачені законом підстави, для відмови у задоволенні позову ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, відсутні.

Проте, при вирішенні позову судом першої інстанції не було в повній мірі досліджено термін дії кредитного договору та договору поруки, що призвело до неправомірної відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, як поручителя.

З наведених обставин доводи апеляційної скарги слід визнати обгрунтованими.

Тому, відповідно до ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції про відмову у стягненні з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення даного позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307,309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» задовольнити частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 10 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 437 від 15 серпня 2008 року в розмірі 8602,47 долари США, з яких: заборгованість по строковому кредиту - 6229,74 долари США, простроченого кредиту - 1464,66 долари США, нарахованих відсотків за період з 01.04.2015 року по 22.04.2015 року в розмірі 55,96 доларів США, простроченим відсоткам 852, 11 долари США, а також пені за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості - 6805 грн.82 коп. та судові витрати в розмірі 1984 грн. 36 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді