Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1С
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 420/97/15-ц
Провадження № 22ц/782/279/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого: Орлова І.В.,

суддів: Стахової Н.В., Кострицького В.В.,

при секретарі: Коротенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 09 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Новопсковського професійного аграрного ліцею про визнання незаконним звільнення та поновлення на роботі, -

в с т а н о в и л а:

19 січня 2015 року ОСОБА_2 (далі позивачка) звернувся до Новопсковського професійного аграрного ліцею (далі відповідач або НПАЛ) з позовом в якому просила: скасувати наказ про її звільнення № 41 від 12.12.2014 року як незаконний; поновити її на посаді головного бухгалтера НПАЛ; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 15.12.2014 року по час поновлення на роботі; нарахувати та сплатити заробітну плату по тимчасовій непрацездатності з 01.12.2014 року до 10.12.2014 року; стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди у розмірі 10.000,00 гривень.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 09 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права просила: рішення від 09 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування своїх доводів ОСОБА_2 зазначила, що службове розслідування, призначене Наказом від 11.12.2014 року (ОСОБА_3 з висновками від 12.12.2014 року) було проведене з грубим порушенням встановленого порядку; надавати пояснення про причини своєї відсутності на робочому місці з 17.11.2014 року по 28.11.2014 року ОСОБА_2 не відмовлялася, оскільки під час складання ОСОБА_3 від 12.12.2014 року вона взагалі не була присутня, про існування даного ОСОБА_3 вона дізналася лише під час слухання справи у суді; 10.11.2014 на ім'я директора ліцею позивачка подавала заяву про невикористану відпустку за 2014 рік за період з 17.11.2014 року по 28.11.2014 року (14 календарних днів) і цю заяву було підписано ; 14.11.2014 року позивачка повідомляла директора ліцею доповідною запискою про придбання проїзних квитків до Львову; ця доповідна записка була зареєстрована у приймальні, її копія спрямована за місцем мешкання директора; позивачка обґрунтовано вважала, що з 17.11.2014 року по 28.11.2014 року вона знаходиться у відпустці. У цей період вона у телефонному режимі спілкувалася з директором ліцею, обговорювала з ним виробничі питання; претензії з приводу невиходу на роботу адміністрація не висувала; суд безпідставно прийняв до уваги пояснення свідка ОСОБА_3 про те, що 13.11.2014 року позивачка зверталася до нього із заявою про відпустку і про те, що у задоволенні цієї заяви позивачці було відмовлено; до взятих за основу пояснень інших свідків треба ставитися критично, ці свідки є заінтересованими особами, оскільки вони є працівниками ліцею та не могли дати обєктивні пояснення під загрозою звільнення; у своєму рішенні суд не обєктивно оцінив всі обставини справи, надав перевагу формальним підставам, що виразилося в ухваленні незаконного рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд серед інших вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що здійснення позивачкою в період з 17.11.2014 року по 28.11.2014 року прогулу без поважних причин підтверджується належними та допустимими доказами. Звільнення ОСОБА_2 12.12.2014 року за пунктом 4 статті 40 КЗпП України відбулося з дотриманням встановленої процедури та не суперечить вимогам трудового законодавства.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права. Суд першої інстанції повно і всебічно оцінив надані сторонами докази, правильно визначив природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, у справі встановлено, що ОСОБА_2 з 12.03.2009 року перебувала у трудових відносинах з Новопсковським професійним аграрним ліцеєм. З 11.06.2009 року позивачка працювала головним бухгалтером вищевказаного учбового закладу. Наказом директора НПАЛ № 4 від 12 грудня 2014 року ОСОБА_2 було звільнено із займаної посади з 15 грудня 2014 року на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України за прогул без поважних причин. Прийняття зазначеного рішення було викликано відсутністю ОСОБА_2 без поважних причин на робочому місці та і на підприємстві в цілому у період з 17 по 28 листопада 2014 року (а.с.12)

Сторони не оспорювали, що в період з 17 по 28 листопада 2014 року ОСОБА_2 на робочому місці не знаходилася. Згоду адміністрації учбового закладу на використання з 17.11.2014 року залишку щорічної тарифної відпустки за 2014 рік у кількості 14 робочих днів, ОСОБА_2 не отримувала. Цей факт підтверджується даними листа № 249 від 14.11.2014 року із змістом якого позивачка була ознайомлена 14.11.2014 року о 15-00 годині (а.с.69), показаннями допитаних судом свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Між сторонами виник спір з приводу розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Правовідносини сторін врегульовані нормами трудового законодавства України.

Так, відповідно до пункту 4 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку: прогулу ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у період з 17 по 28 листопада 2014 року ОСОБА_2 здійснила прогул без поважних причин. Поважність причин невиходу на роботу у вищевказаний період позивачка не довела. ЇЇ твердження про те, що 10.11.2014 на ім'я директора ліцею подавалася заява про невикористану відпустку за 2014 рік за період з 17.11.2014 року по 28.11.2014 року (14 календарних днів) і цю заяву було підписано, є бездоказовими. Ці безпідставні твердження не можуть розцінюватися в якості обґрунтовування поважності причин невиходу ОСОБА_2 на роботу.

Передбачені законом строки, порядок звільнення позивачки за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, відповідачем додержані. Підстав ставити під сумнів показання свідків працівників НПАЛ, стосовно обставин невиходу позивачки на роботу, немає. Про те, що в період з 17.11.2014 року по 28.11.2014 року ОСОБА_2 знаходилася у відпустці, не доведено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а спрямовані на переоцінку доказів, яким суд дав належну правову оцінку, повно та всебічно встановивши обставини справи. Обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування вказаних висновків суду, апеляційна скарга позивачки не містить.

Відповідно до статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суд з одних лише формальних міркувань.

Суд, вірно встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, правильно застосував правові норми та ухвалив законне і обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 09 квітня 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: