АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-4306/2011 Головуючий І інстанції Сиротников Р.Є.
Провадження: 22-ц/790/5011/15 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 липня 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_4» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

встановила:

У травні 2011 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 21 серпня 2008 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 200 тис. дол. США зі сплатою 12,99 % річних з кінцевим строком повернення до 21 серпня 2028 року. У забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 21 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, предметом якої були: житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Ізотова Микити, 51. На підставі договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2010 року ОСОБА_6 відчужив зазначений будинок ОСОБА_7, який на підставі договору купівлі-продажу від 02 грудня 2010 року продав спірний будинок. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках. Позивач зазначав, що взяті на себе зобов'язання позичальник та майновий поручитель не виконують, на вимоги банку не реагують, утворилась заборгованість у розмірі 213 366 доларів 78 центів США.

Оскільки у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача такого нерухомого майна, ПАТ «ПУМБ» просило звернути стягнення на вказаний будинок, який є предметом іпотеки для задоволення вимог банку шляхом його продажу на прилюдних торгах.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 3 липня 2012 року позов ПАТ «ПУМБ» задоволено. Визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 іпотекодавцями з усіма правами та обов'язками за іпотечним договором від 21 серпня 2008 року у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ними права власності на предмет іпотеки. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21 серпня 2008 року, а саме: житловий будинок літ. «Е-2», розташований за адресою: м. Харків, вул. Ізотова Микити, 51, для задоволення вимог ПАТ «ПУМБ» у розмірі 213 366 доларів 78 центів США шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «ПУМБ» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. В обґрунтування скарги зазначили, що під час переходу права власності на спірний житловий будинок до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірна квартира предметом іпотеки не була.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 3 липня 2012 року позов ПАТ «ПУМБ» задоволено. Визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 іпотекодавцями з усіма правами та обов'язками за іпотечним договором від 21 серпня 2008 року у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ними права власності на предмет іпотеки. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21 серпня 2008 року, а саме: житловий будинок літ. «Е-2», розташований за адресою: м. Харків, вул. Ізотова Микити, 51, для задоволення вимог ПАТ «ПУМБ» у розмірі 213 366 доларів 78 центів США шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2015 року, зазначене рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог /а.с. 218-222/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року рішення апеляційного суду Харківської області від 16 лютого 2015 року скасовано та справа передана на новий апеляційний розгляд /т. 2 а.с. 16-18/.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року вказано, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 4 цього Закону України обтяження нерухомого майна підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.

У п. 25 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 року № 410 (далі - Порядок) зазначено, що запис про обтяження майна іпотекою може бути виключений на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису.

Згідно з пп. 26, 27 Порядку реєстратор вносить до Реєстру відомості про виключення запису в день надходження повідомлення чи рішення суду. У разі виключення запису до Реєстру вносяться: 1) дата і номер повідомлення, що надійшло від іпотеко держателя, чи рішення суду, яке є підставою для виключення запису; 2) дата виключення; 3) відомості про реєстратора.

Відповідно до п. 28 Порядку у разі виключення запису реєстратор видає іпотекодержателю або уповноваженій ним особі примірник витягу. Другий примірник витягу реєстратор протягом п'яти днів надсилає іпотекодавцю.

Апеляційний суд вказане не врахував та не звернув уваги на те, що згідно відомостей з Державного реєстру іпотек від 26 січня 2015 року житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Ізотова Микити, 51, на підставі договору іпотеки від 21 серпня 2008 року обтяжено іпотекою, відомостей щодо зняття заборони відчуження вказаного майна зазначені відомості не містять (а.с. 213-214).

Таким чином, установивши, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2010 року (яке у подальшому було скасовано) знято заборону відчуження спірного майна, апеляційний суд не перевірив, чи було виключено з Реєстру запис про обтяження майна іпотекою на момент укладення ОСОБА_6 договору купівлі-продажу спірної квартири та дійшов до передчасного висновку про те, що на момент укладення договорів ОСОБА_6 не був іпотекодавцем.

Також неправильним є посилання апеляційного суду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року № 6 - 201 цс 14, оскільки у справі, в якій зроблено зазначений висновок, було встановлено, що заборону відчуження предмету іпотеки знято та внесено відповідні зміни до реєстру іпотек, тоді як апеляційним судом під час розгляду справи таких обставин не встановлено, тобто правовідносини не є подібними.

Крім того, апеляційний суд не звернув уваги на те, що ухвалення рішення суду про припинення договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності договору іпотеки як правочину, а договір іпотеки (права та обов'язки сторін) залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі іпотек.

Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року № 6 - 63 цс 15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України (з подальшими змінами і доповненнями) має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин апеляційним судом у порушення вимог ст. ст. 212- 214, 316 ЦПК України не враховані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановлені та не перевірені обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Частиною ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст. 338 ЦПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є іпотекодавцями та несуть всі обов'язки іпотекодавця, передбачені іпотечним договором від 21.08.2008 р. № 6780860.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що 21.08.2008 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, відповідно умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 200 тис. дол. США зі сплатою 12,99 % річних з кінцевим строком повернення до 21.08.2028 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 21.08.2008 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, предметом якої були: житловий будинок та земельна ділянка, розташовані за адресою: м. Харків, вул. Ізотова Микити, 51.

На відчуження предмету іпотеки було накладено заборону /а.с. 38/.

Оскільки позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконувала, утворилась заборгованість у розмірі 213 366,78 дол. США, яку рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2010 року, що набрало законної сили, стягнуто з останньої на користь ПАТ «ПУМБ». У рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Також судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, ПАТ «ПУМБ» про усунення перешкод у користуванні майном та припинення дії іпотечного договору, дію іпотечного договору від 21 серпня 2008 року, укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_5 та З AT «ПУМБ», припинено. Знято заборону відчуження об'єкту - житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Ізотова Микити, 51 /а.с. 11-12/.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 серпня 2011 року заочне рішення суду від 21 вересня 2010 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено /а.с. 104-105/.

У період чинності вказаного рішення суду від 21 вересня 2010 року на підставі договору купівлі-продажу від 16 жовтня 2010 року ОСОБА_6 відчужив зазначений будинок ОСОБА_7, який на підставі договору купівлі-продажу від 02 грудня 2010 року продав спірний будинок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці кожному.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час переходу права власності на спірний житловий будинок до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірна квартира предметом іпотеки не була є безпідставними.

Згідно відомостей з Державного реєстру іпотек від 26 січня 2015 року житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Ізотова Микити, 51, на підставі договору іпотеки від 21 серпня 2008 року обтяжено іпотекою, відомостей щодо зняття заборони відчуження вказаного майна зазначені відомості не містять /а.с. 213-214/.

Доказів про те, чи було виключено з Реєстру запис про обтяження майна іпотекою на момент укладення ОСОБА_6 договору купівлі-продажу спірної квартири відповідачем не надано. А тому відсутні підстави вважати, що на момент укладення договорів ОСОБА_6 не був іпотекодавцем.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 03 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді