Справа № 541/1406/15-ц
Провадження № 2/541/712/2015
У Х В А Л А

01 вересня 2015 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі : головуючого судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Міщанін Т.М.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства „Український ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

Протокольною ухвалою суду від 31 липня 2015 року в розгляді даної справи оголошено переву до 13 години 15 хвилин 18 вересня 2015 року. При цьому явку представника позивача в це судове засідання визнано обов*язковою / а.с. 59 /.

28 серпня 2015 року електронною поштою до суду поступила заява представника банку позивача ОСОБА_5, в якій та просить суд розглянути дану справу 18 вересня 2015 року в режимі відеоконференції через Дніпровський районний суд м. Києва, посилаючись на те, що представник в дане судове засідання прибути особисто не має можливості у звязку з великою завантаженістю та віддаленістю суду / а.с. 65 /.

Розглянувши згадану заяву, суд приходить до переконання про те, що заявлене в ній клопотання не підлягає до задоволення з наступних обгрунтувань.

Наведені представником мотиви для проведення судового засідання в режимі відеоконференції не заслуговують на увагу, оскільки розташування її робочого місця немає ніякого значення для реалізації повноважень представника визначених законом. Якщо згаданий представник позивача в конкретний день бере участь в інших судових засіданнях, то відповідне представництво може здійснити на основі довіреності будь який інший працівник позивача чи інша особа за його довіреністю.

Крім того, на виконання вимог ст. ст. 58, 59, 64, 185 ЦПК України, існує необхідність в наданні стороною позивача оригіналів тих письмових доказів та документів, які ним в копіях долучені до позовної заяви від 02.06.2015 року.

Також слід прийняти до уваги те, що Дніпровський районний суд м. Києва є одним із тих судів, який найбільш завантажений розглядом різних категорій справ, що може ускладнити реалізацію розгляду справи в режимі відеоконференції через відсутність вільних, спеціально обладнаних технічними засобами залів.

За змістом частини 1 ст. 158 1 ЦПК України суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи іншого учасника процесу може постановити ухвалу про їх участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Таким чином, ця норма процесу передбачає право, а не обовязок суду щодо постановлення відповідної ухвали про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Законних і обґрунтованих підстав для цього суд не вбачає з мотивів, наведених вище.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 27 ч. 2, ст. ст. 58, 59, 64, 158 1, 185, 208 210 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 акціонерного товариства „Український ОСОБА_2 ОСОБА_5, датованого 26 серпня 2015 року, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовити.

2. Явку представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства „Український ОСОБА_2 в судове засідання Миргородського міськрайонного суду Полтавської області на 13 годин 15 хвилин 18 вересня 2015 року повторно визнати обовязковою для давання особистих пояснень та надання суду оригіналів письмових доказів і документів, які в копіях додані до позовної заяви від 02.06.2015 року, для виконання судом приписів ст. ст. 58, 59, 64, 185 ЦПК України.

3. Копію цієї ухвали для відому і виконання направити представнику ОСОБА_1 акціонерного товариства „Український ОСОБА_2 ОСОБА_5

Відповідно до положень частини 3 ст. 158 1, ст. 293 ЦПК України дана ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_6