Справа № 203/2178/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 червня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Маймур Ф.Ф.,

при секретарі - Величко О.М.

за участю : позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Виконавчий комітет Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4, третя особа Виконавчий комітет Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька. (а.с. 2-3)

20 травня 2015 позивачем була подана на адресу суду уточнена позовна заява, яка 25 травня 2015 року в ході судового засідання ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати була прийнята судом до спільного розгляду в рамках даної справи. (а.с. 30-31, 36)

Позивач у позовній заяві з урахуванням уточнень та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилались на те, що між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який 30 червня 2010 року було розірвано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка через аномалію розвитку лівої кісті руки є інвалідом дитинства. У звязку з захворюванням спільної дитини, позивач має намір у літку 2015 року разом з донькою відвідати відповідні лікувально-оздоровчі заклади для отримання консультацій з приводу можливого лікування захворювання дитини, однак дані заклади розташовані на території АРК, оскільки після розірвання шлюбу у 2010 році відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не здійснює матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, а також взагалі не спілкується з дитиною, у звязку з тривалою відсутністю відповідача, неможливо отримати згоду на виїзд спільної дитини за межі України, тому позивач звернулась до суду та просила суд надати ОСОБА_1 дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду або супроводу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_6, а також надати дозвіл на виїзд за кордон за межі України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_6 на термін з 10 червня 2015 року по 31 серпня 2015 року до Автономної Республіки Крим. (а.с. 30-31)

У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги з урахуванням уточнень підтримали та наполягали на їх задоволенні. (а.с. 61)

Представник Виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала висновок про доцільність надання дозволу на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_5 у супроводі матері дитини ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька дитини до АР Крим для відвідування родичів, проведення діагностики та санаторно-курортного лікування, відпочинку у період з 01.06.2015 року по 31.08.2015 рік. (а.с. 34-35, 61)

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, також відповідач був повідомлений через засоби масової інформації шляхом надання стороною позивача оголошення у пресі щодо виклику відповідача у призначене судове засідання, однак відповідач до суду у призначений час не зявився, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. (а.с. 17, 28, 32, 37, 40-44)

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Встановлено, що 30 червня 2010 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис 103, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, наявною в матеріалах справи. (а.с. 8)

Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка через аномалію розвитку лівої кісті руки є інвалідом дитинства, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13.04.2005 року та копією медичного висновку № 211 від 13.12.2012 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 7, 9)

Також судом встановлено, що донька сторін ОСОБА_5 є ученицею 4-Б класу КЗ освіти «СЗШ № 75» ДМР, впродовж навчання батько дитини ОСОБА_4 в школі ніколи не зявлявся, не відвідував батьківські збори та не спілкувався з дитиною. Окрім вищевикладеного, донька сторін ОСОБА_5 також навчається в відділі образотворчого мистецтва в міському комунальному закладі культури «Дніпропетровська дитяча музична школа № 7», де впродовж всього строку навчання, з жовтня 2012 року, мати дитини сама відвідує школу, батьківські збори, спілкується з викладачем та сама сплачує кошти за навчання доньки, оскільки батько дитини ОСОБА_4 ніколи в школі не зявлявся та не цікавився успіхами доньки, викладені обставини підтверджуються копією довідки № 9 від 22.01.2015 року та копією довідки № 4 від 23.01.2015 року,наявними в матеріалах справи. (а.с. 10-11)

Встановлено, що 20.05.2015 року висновком виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради було прийнято рішення про доцільність надання позивачу дозволу на виїзд за межі України малолітньої дитини ОСОБА_5 для відвідування родичів, проведення діагностики та санаторно-курортного лікування, відпочинку у період з 01.06.2015 року по 31.08.2015 рік до АР Крим у супроводі матері дитини ОСОБА_1 без згоди та супроводу батька дитини ОСОБА_6, що підтверджується поясненнями представника третьої особи у судовому засіданні та висновком № 16/161 від 20.05.2015 року, наявним в матеріалах справи. (а.с. 34-35, 61)

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Декларації прав дитини, Сімейного кодексу України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57.

Відповідно до принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли би їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності.

Згідно ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 10 Конвенції про права дитини встановлено, що кожна дитина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну, та повертатися в свою країну разом з батьками.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 313 Цивільного кодексу України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України».

У відповідності з абзацами 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України від 21.01.1994 р. № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

В силу п. 17 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231, відомості про дітей, які їдуть за кордон разом з батьками (законними представниками), вписуються в паспорти батьків чи одного з батьків (законних представників) на підставі заяви громадянина, у чий паспорт вписуються діти. У разі потреби самостійного виїзду дитини, яка постійно проживає в Україні, за кордон оформляється проїзний документ, а у випадках, передбачених пунктом 4 цих Правил, - паспорт.

Згідно п. 18 зазначених Правил, оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

В силу п. 22 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у випадках, визначених цими Правилами, або у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У ст. ст. 3, 6 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Статтею 155 Сімейного кодексу України передбачено, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Суд вирішуючи позовні вимоги в частинні надання позивачу дозволу на виїзд дитини за межі України, без згоди та супроводу відповідача, враховує, що відповідно до вимог ст. 155 СК України та Конвенції про права дитини, спільна дитина сторін має право на свободу пересування, оскільки встановлені під час судового засідання фактичні обставини справи, свідчать про те, що особисті відносини між сторонами не повинні бути підставою для обмеження прав малолітньої дитини у фізичному, інтелектуальному, духовному та соціальному розвитку.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з проголошеного Конвенцією права дитини суд вважає, що дитина сторін має право безперешкодно виїжджати зі своєї країни для відвідування родичів, проведення діагностики та санаторно-курортного лікування, а також відпочинку з одним із батьків, тому суд вирішуючи питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на виїзд за кордон за межі України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_6 на термін з 10 червня 2015 року по 31 серпня 2015 року до Автономної Республіки Крим, враховує термін перебування дитини за межами України, а також думку представника Виконавчого комітету Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради, яка вважає доцільним надати позивачу дозвіл на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_5 у супроводі позивача без згоди та супроводу батька дитини до АР Крим для відвідування родичів, проведення діагностики та санаторно-курортного лікування, відпочинку у період з 01.06.2015 року по 31.08.2015 рік, тому суд приходить до висновку, що надання дозволу на виїзд дитини за межі України повністю відповідає її інтересам.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності, щодо вимог позивача до відповідача, суд виходить з того, що у судовому засіданні були встановлені фактичні обставини, які свідчать про те, що малолітня дитина постійно проживає з позивачем, фактичним вихованням та всебічним її розвитком займається позивач, суд також бере до уваги стан здоровя дитини, сумлінне ставлення позивача до своїх батьківських обовязків, її матеріальне та соціальне становище, враховує, що поїздка буде відбуватися з метою відвідування родичів, проведення діагностики та санаторно-курортного лікування дитини та її відпочинку, що повністю відповідає інтересам дитини, оскільки розширить її кругозір, забезпечить її фізичний та духовний розвиток, приймаючи до уваги висновок виконавчого комітету Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради про доцільність надання дозволу на виїзд за межі малолітньої дитини, суд виходячи із пріоритетності інтересів малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9 Конституції України, п. 2 Декларації прав дитини, ст. 150 Сімейного кодексу України, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», п.п. 17, 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 року № 231, п. 22 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57, ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Надати ОСОБА_1 дозвіл на оформлення документів для тимчасового виїзду або супроводу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_6.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд за кордон за межі України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_6 на термін з 10 червня 2015 року по 31 серпня 2015 року до Автономної Республіки Крим.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Ф.Ф. Маймур