Номер провадження: 22-ц/785/5349/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 07 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи служба у справах дітей Біляївської районної адміністрації Одеської області, Біляївська міськрайонна прокуратура Одеської області, про відібрання дитини,

встановила:

ОСОБА_2 до суду звернулася із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення відповідачів батьківства відносно дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 2-4).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 07 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду, у звязку з повторною неявкою позивача у судове засідання (а. с. 147).

24.11.2014 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відібрання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та передачі її батькам.

В обґрунтування свого зустрічного позову посилалися на те, що 20.09.2012 року у них народився син ОСОБА_8, після його народження вони проживали в ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьками та рідною сестрою ОСОБА_2. Після народження дитини позивачка ОСОБА_3 була змушена лікуватись у лікаря, за дитиною дивились її мати ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_4 Після виписки з лікарня ОСОБА_3 з чоловіком особисто доглядали за сином. Мати позивачки ОСОБА_5 запропонувала їй допомогти по догляду за малолітнім ОСОБА_7, оскільки вона з чоловіком мали працювати. Після продажу батьками позивачки та її сестрою квартири вони усі переїхали в с. Троїцьке вул. Чехова, 32 де був придбаний будинок. У позивачів був намір проживати в ІНФОРМАЦІЯ_3 у будинку який залишився після смерті батьків позивача ОСОБА_4, робили там ремонт. У вересні 2013 року у них народилась донька ОСОБА_9. ОСОБА_5, ОСОБА_2 запропонували позивачці щоб ОСОБА_7 знаходився у них доки не підросте її донька ОСОБА_9. Вони постійно приїжджали, привозили все необхідне для дитини. Влітку 2014 року позивачі хотіли забрати свого сина ОСОБА_8 в с. Августівка Біляївського району Одеської області, так як ремонт був закінчений, проте відповідачі не погодились віддавати їм дитину. У звязку з вищевикладеним, позивачі були змушена звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07 квітня 2015 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 - задоволено. Вирішено відібрати малолітню дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 від ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та повернути законним батькам: ОСОБА_3, ОСОБА_4

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 153-157).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-ЖД № 162993 від 18.02.2012 року (т.1 а.с.7). Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_10 міського управління юстиції 30 липня 2014 року, серії І-ЖД № 397924 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_10 міського управління юстиції 20 вересня 2013 року, серії І-ЖД № 367779 (т. 1 а. с. 8-9).

Як вбачається із довідки Августівського сільського голови Біляївського району Одеської області від 02.10.2014 року за № 1673, ОСОБА_3 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 разом із чоловіком ОСОБА_4, сином ОСОБА_7 та донькою ОСОБА_9 (т. 1 а. с. 6).

Згідно довідок-характеристик з Августівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 490 від 11.08.2014 року, № 376 від 02.10.2014 року, № 648 від 11.11.2014 року ОСОБА_4 - батько дітей характеризується з задовільної сторони, взаємовідносини в сімї та з сусідами добрі, заяв та скарг до сільської ради не надходило (т. 1 а. с. 10-12).

З довідки про отримання допомоги, виданої ОСОБА_3 вбачається, що вона перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Біляївського району з 01.09.2012 року до 01.10.2017 року, призначено допомогу при народженні дитини в розмірі 1012,50 гривень (т. 1 а. с. 13).

Відповідно до довідки ПАТ «ОСОБА_11 Аваль» за № 34-13-0-00/378 від 07.11.2014 року ОСОБА_3 працює касиром Третього ОСОБА_10 відділення (м. Одеса) АТ «ОСОБА_11 Аваль» з 01.12.2010 року, ОСОБА_3 перебуває у відпустці по догляду за дитиною з 16.11.2012 року по 20.09.2015 року, згідно наказу № 1407 від 02.11.2012 року (т. 1 а. с. 14).

Відповідно до характеристики, виданій на ОСОБА_3 з ПАТ «ОСОБА_11 Аваль» від 12.08.2014 року № Р2-01-01-0-0/05-1, вона з 06.07.2007 року займає посаду касира, характеризується відмінно (т. 1 а. с. 15).

З характеристики директора «Одеського БЮ» ФОП ОСОБА_12 вбачається, що з 22.10.2012 року по 08.07.2013 року ОСОБА_3 працювала в ФОП «Бережной» на посаді бухгалтера-ревізора, характеризується відмінно (т. 1 а. с. 16).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов служби у справах дітей Біляївської РДА від 08 жовтня 2014 року за адресою: Одеська область Біляївський район с. Августівка вул. Кооперативна, 4, виявлено, що стан житла задовільний (т.1 а. с. 21).

Згідно із довідкою головного бухгалтера ПП «АРМАДАІНВЕСТБУД» від 11.11.2014 року за № 11/11 ОСОБА_4 працює на посаді будівельника з 03.11.2014 року (т. 1 а. с. 34).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Біляївської районної державної адміністрації Одеської області від 28.10.2014 року за № С-900-18, вважається за недоцільне позбавляти батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 відносно малолітнього ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а. с. 35-36).

Відповідно до ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що проживання малолітнього ОСОБА_7 з матір'ю та батьком відповідає інтересам дитини,що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов сімї, висновком органу опіки та піклування, характеристиками батьків. Відповідачі утримують у себе дитину не на підставі закону або рішення суду, тобто безпідставно, і незважаючи не те, що вони є родичами дитини (дідусь, бабуся, тітка), гарно до нього ставляться, батьки мають пріоритетне право на проживання разом з дитиною, на виховання дитини та безперешкодне спілкування з нею.

За приписами ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Відповідно ст. 153 СУ України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Потреба дитини проживати разом з батьками, а не з іншими родичами, є природною. Ні бабуся, ні тітка не здатні забезпечити того середовища, яке створюють батько і мати. Тому батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Доводів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції апеляційна скарга представника ОСОБА_2 не містить.

При зазначених обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 07 квітня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 07 квітня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий С.О.Погорєлова

Судді Т.В.Цюра

ОСОБА_13