АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 689/867/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1190/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

ОСОБА_1 (головуючий)

ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Ярмолинецького районного суду від 14 травня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1, первинної профспілкової організації працівників охорони здоровя при Хмельницькій обласній психіатричній лікарні №1 про зобовязання внести зміни до колективного договору та надання щорічної додаткової відпустки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_7 зазначала, що з 05.02.2014 року працює в ХОПЛ №1 на посаді соціального робітника відділення №14 (психіатричне, з посиленим наглядом, для лікування хворих, до яких застосовано примусові заходи медичного характеру за рішенням суду). Усі працівники відділення користуються пільгами, встановленими законодавством для осіб, зайнятих на роботах із особливим характером праці, їм надається щорічна додаткова відпустка тривалістю 25 календарних днів. Проте на її звернення надати таку відпустку адміністрацією лікарні їй було відмовлено.

Тому ОСОБА_7 просила суд визнати неправомірною відмову у наданні щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці, надати відпустку тривалістю 25 календарних днів, зобовязати внести зміни до колективного договору ХОПЛ №1 на 2014 2016 роки, включивши до Додатку №1 посаду «соціальний робітник» до переліку посад, що мають право на щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці як працівнику, чия робота виконується в умовах підвищеного ризику для здоровя, встановивши тривалість відпустки 25 календарних днів.

Рішенням Ярмолинецького районного суду від 14 травня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що усі працівники відділення № 14, в якому вона працює, мають право на додаткову відпустку за особливий характер праці. Однак їй відмовлено у наданні такої відпустки з тих підстав, що її посада «соціальний робітник» не включена до списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад, зайнятість працівників в яких дає право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами праці та за особливий характер праці, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 17.11.1997 року № 1290, та не затверджена Колективним договором ХОПЛ № 1.

Суд же формально підійшов до вирішення спору, не прийняв до уваги наведені доводи щодо наявності у неї фактичних підстав для надання додаткової відпустки за особливий характер праці, не дав їм належної оцінки.

Так, п. 4.11 колективного договору Хмельницької ОПЛ №1 на 2014 2016 роки закріплено надання додаткових оплачуваних відпусток за рахунок закладу згідно затвердженого переліку категорій працівників, які мають право на додаткову відпустку за особливий характер праці (причетність до ризику пошкодження здоровя від психічно хворих) до 25 календарних днів (додаток № 1).

При цьому, до вказаного Додатка № 1 включено окремі посади, які не передбачають здійснення догляду за хворими, у яких не існує ризику пошкодження здоровя від психічно хворих.

Будучи працівником установи, членом трудового колективу, на якого поширюються положення колективного договору, вона вправі вимагати від роботодавця та профспілкової організації внесення змін та доповнень до колективного договору, які безпосередньо стосуються її трудових прав та інтересів.

В засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримала з викладених у ній мотивів.

Представники Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1, первинної профспілкової організації працівників охорони здоровя при Хмельницькій обласній психіатричній лікарні №1 апеляційну скаргу не визнали, рішення суду вважають законним і обґрунтованим.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що з 05.02.2014 року ОСОБА_7 прийнята на посаду соціального робітника 14 відділення (0,5 посади соціального робітника для лікування хворих з посиленим режимом утримання і 0,5 посади соціального робітника для лікування хворих із звичайним режимом утримання), що підтверджується витягом з наказу № 16-О пар. 1 по ХОПЛ № 1 від 04.02.2014 р.

30.03.2015 року ОСОБА_7 подала на імя головного лікаря ХОПЛ № 1 заяву про надання їй 25 днів додаткової відпустки за особливий характер роботи за період з 05.02.2014 року по 05.02.2015 року.

Однак адміністрацією ХОПЛ № 1 в наданні такої відпустки ОСОБА_7 було відмовлено, оскільки посада «соціальний працівник», яку вона займає, не дає права на отримання додаткової відпустки за особливий характер праці.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі та дослідженими судом доказами: витягом з наказу № 16-О пар. 1 по ХОПЛ № 1 від 04.02.2014 р. (а.с. 5), заявою ОСОБА_7 від 30.03.2015 р. (а.с.8), відмовою адміністрації ХОПЛ № 1 від 31.03.2015 р. надати відпустку ОСОБА_7 ( а.с. 9).

Списком виробництв, робіт, професій і посад працівників, робота яких повязана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або виконується в особливих природних географічних і геологічних умовах та умовах підвищеного ризику для здоровя, який дає право на щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1290 від 17.11.1997 р., посада «соціальний робітник» не передбачена як така, що надає право на щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці.

У звязку з цим, у колективному договорі ХОПЛ № 1 на 2014-2016 роки, укладеного 22.10.2013 року між адміністрацією та профспілковим комітетом ХОПЛ № 1 і зареєстрованого в управлінні соціального захисту населення Ярмолинецької районної державної адміністрації 09.12.2013 року, реєстровий № 35, не передбачено в переліку посад, робота на яких надає право на додаткову відпустку за особливий характер праці, посаду «соціальний робітник».

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про безпідставність позову ОСОБА_7, обгрунтовано відмовив в задоволенні вимог про зобовязання внести зміни до колективного договору та надання щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці.

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги, що усі працівники відділення № 14, в якому вона працює, мають право на додаткову відпустку за особливий характер праці, однак їй відмовлено у наданні такої відпустки; що до Додатка № 1 Колективного договору Хмельницької ОПЛ №1 на 2014 2016 роки включено окремі посади, які не передбачають здійснення догляду за хворими, у яких не існує ризику пошкодження здоровя від психічно хворих, на законність рішення суду не впливають.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції правильно вказав, що підстави надання відпусток за особливий характер праці визначаються ст. 76 КЗпП України, ст. 8 Закону України «Про відпустки», ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», Додатком 2 до Списків виробництв, робіт, цехів, професій і посад. Вказані нормативні акти не передбачають можливість надання додаткової відпустки соціальному робітникові.

За таких обставин, відповідачі і не можуть внести положення про надання додаткової відпустки за особливий характер праці соціальному робітнику до колективного договору, оскільки це буде суперечити діючому законодавству.

Інші підстави в межах доводів апеляційної скарги для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Ярмолинецького районного суду від 14 травня 2015 року залиши без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.М. Пастощук

===============================================================

Головуючий у І інстанції Соловйов А.В.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 53