Справа № 450/3150/14-ц Провадження № 2/450/354/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Рибак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, в якому просить суд постановити рішення, яким визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 90,2 кв. м., житловою площею 33,2 кв. м.; визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 90,2 кв. м., житловою площею 33,2 кв. м.

В обґрунтування позову покликається на те, що 14 березня 1991 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 був укладений шлюб, про що Семенівською сільською радою, Пустомитівського району, Львівської області було складено актовий запис №6 та видано свідоцтво про шлюб НОМЕР_2. Відповідно до рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.09.2013р., шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. За час перебування в шлюбі ними було побудовано житловий будинок АДРЕСА_1. Вказаний житловий будинок було побудовано за спільні кошти. Зазначений житловий будинок 2003 року побудови загальної площею 90,2 кв.м. було збудовано ними на місці старого житлової будинку, котрий належав відповідачу в справі згідно реєстраційного посвідчення виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого Пустомитівською держнотконторою 18.09.1993р. за №1070. На вже збудований житловий будинок Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради БТІ та ЕО 06.12.2013р. було виготовлено технічний паспорт на прізвище відповідача. На сьогоднішній день сторони не домовились порядок поділу нерухомого майна.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить позовні вимоги задоволити з врахуванням уточнених позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав із зазначених у позовній заяві підстав. Просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в

межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Судом встановлено, що 14.03.1991 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом НОМЕР_3.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.09.2013 року, яке набрало законної сили 21.10.2013р., розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14.03.1994 року Семенівської сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 6.

Згідно технічного паспорту інвентаризаційна вартість житлового будинку АДРЕСА_1 станом на 02.12.2013 р. становить 370925 грн.

Відповідно до технічного висновку про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж одноповерхового індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1 даний житловий будинок збудовано в 2003 році на місці знесеного будинку. Згідно технічного опису будівель і споруд, виконаним Бюро технічної інвентаризації, будинок мав відсоток зносу 55 60 % і був віднесений до незадовільного стану будівель. Будівля в цілому знаходиться в задовільному стані та відповідає вимогам ДБН України, надійності та можливості її безпечної експлуатації.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.09.1993 ОСОБА_2, яка проживає в с. Піски Пустомитівського району Львівської області є спадкоємцем вищезазначеного житлового будинку.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно НОМЕР_5 від 12.09.2014 року ОСОБА_2 на праві приватної власності володіє земельною ділянкою в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_4.

В судовому засіданні встановлено, що будівництво спірного будинку проводилось сторонами спільно під час перебування у шлюбі.

Показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які допитані в судовому засіданні підтвердили той факт, що будівництво оспорюваного будинку здійснювалось на новому фундаменті, та розпочалось у 1993-му році, а завершилось у двохтисячних роках. Участь у будівництві також приймала родина позивача.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 ствердили в судовому засіданні, що будівництвом оспорюваного будинку займалися виключно батьки відповідачки та виключно їхні кошти були залучені для проведення будівельних робіт. Разом з тим батьком відповідачки були придбані всі будівельні матеріали, необхідні для зведення будинку. На підтвердження даного факту представлено ряд квитанцій на придбання будівельних матеріалів.

Однак, із досліджених в судовому засіданні копій квитанцій вбачається, що останні виписані на імя третіх осіб, які не мають жодного відношення до справи та датовані 1983 роком/а.с. 68-71/, в звязку з тим суд визнає вказані документи неналежними доказами, а покази зазначених свідків оцінює критично, оскільки такі спростовуються іншими доказами дослідженими в ході судового розгляду.

Разом з тим згідно даних, зазначених у трудовій книжці НОМЕР_6, позивач працював з 1991 року /а.с. 82/ по 2000 рік, наказ №92 від 01.06.1991 року прийнятий на посаду кочегара Щирецького хлібзаводу, наказ №153 від 28.08.1997р. звільнений за власним бажанням, наказ 18/к від 25.06.1998 року прийнятий в Щирецький к-р гіпсу, наказ 70 / к від 10.05.2000 року звільнений з роботи за власним бажанням.

В звязку з тим покликання відповідача на те, що позивач не приймав жодної участі у будівництві будинку, оскільки ніколи і ніде не працював, суд до уваги не бере.

В ході судового розгляду, судом встановлено, що будинок побудований у 2003 році і готовий до експлуатації. Однак, в силу небажання відповідача провести реєстрацію права власності на оспорюваний будинок, який є об'єктом завершеного будівництва, останнім, окрім, звернення в суд із зазначеним позовом, набути право власності на це майно, немає іншої можливості, оскільки його право не визнається відповідачем.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Таким чином, аналізуючи докази по справі в сукупності, суд приходить до висновку, що обєкт нерухомого майна по житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 90,2 кв. м., житловою площею 33,2 кв. м. є спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, та підлягає поділу, відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 61, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. ч. 2 ст. 331, 392 ЦК України, ст. 60-63, 65 СК України, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 90,2 кв. м., житловою площею 33,2 кв. м.

Визнати за ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 90,2 кв. м., житловою площею 33,2 кв. м.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

СуддяІ. І. Мельничук