ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/781/15-ц
провадження № 2/691/327/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань Шевченко Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городище в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 24.09.2005 року зареєструвала свій шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає біля матері та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні поглядами на сімейні відносини та часті сварки. Спільно не проживають близько 5 років. Фактичні шлюбні відносини припинилися з липня місяця 2010 року. Збереження сім'ї не можливе, часу на примирення давати не потрібно, так як миритися не бажають. Просить розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований виконавчим комітетом Вязівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, актовий запис №12.

У судовому засіданні, позивач доводи позову підтримала у повному обсязі, вказавши, що миритися не бажає, близько 5 років спільно не проживають, мають різні погляди на життя, просить визначити місце проживання неповнолітньої доньки біля неї, претензій майнового характеру до чоловіка, немає, після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище набуте у шлюбі. Відповідач заперечує, та не бажає на себе брати відповідальність щодо руйнування сім'ї, вважає що за обставин, які склалися між подружжям можливо перебувати у шлюбі, є спільна дитина, яка потребує виховання і з боку батька, спільно не проживають із-за матері дружини, інколи провідує їх, спільного господарства не ведуть.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, надавши можливість сторонам примиритися в судовому засіданні та обговоривши питання доцільності надання терміну для примирення, а також дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України - розривається.

Вбачається з матеріалів справи, що 24.09.2005 року ОСОБА_3, відповідач по справі, та ОСОБА_2, позивач по справі, зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті В'язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №12 /свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 24.09.2005р./. Від даного шлюбу, мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 /свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 10.11.2010р./, який проживає з матір'ю. Подружжя разом не проживає близько п'яти років, як і не ведуть спільного господарства. Подальше збереження даної сім'ї неможливе так як миритися сторони не бажають, шлюб фактично розпався, і ніхто з подружжя не ставить питання про примирення, а суд не вбачає для цього підстав, бо проживання як подружжя, суперечить інтересам сторін.

Отже, виходячи із тих обставин, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання строку для примирення, який вони вважають лише відтягуванням вирішення спору, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

У відповідності до ст.109 Сімейного кодексу України, при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю, позивачем у справі, беручи до уваги обставини на які вказали сторони, та те, що неповнолітня дитина фактично проживає біля неї.

Суд, вважає за доцільним, згідно заявленого позивачем клопотання залишити їй після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, з огляду на право надане ст.113 СК України на вибір прізвища після розірвання шлюбу, як особі яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу.

Позов підтверджується даними: свідоцтва про шлюб; паспорту; свідоцтва про народження дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104, 105, 110 -112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 5, 6, 10, 15, 30, 60, 212, 213, 215, 294 Цивільного процесуального Кодексу України, суд, -

вирішив:

цивільний позов задовольнити, зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, 24.09.2005 року, виконавчим комітетом В'язівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 12 - розірвати.

ОСОБА_2 після розірвання шлюбу за собою залишає прізвище набуте в шлюбі «ОСОБА_2».

Після розірвання шлюбу, неповнолітня дитина - син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживатиме біля матері ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд Черкаської області протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Л. П. Синиця