Справа № 760/4108/15-ц
Провадження №2/760/2896/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Пономарьові М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом Управління Пенсійного Фонду України в Солом'янському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2015 позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь надміру виплачені кошти в розмірі 1 212 грн. 02 коп..

Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва із позовом до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва (Управління) про зобов'язання провести перерахунок пенсії з листопада 2010 року відповідно до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.05.2011 року позов задоволено та зобов'язано Управління провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2010 року відповідно до підпункту 3 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії за 2009 рік та забезпечити виплату цих сум, за виключенням здійснених Управлінням за цей період таких виплат.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2012 року було скасовано постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 04.05.2011 року та відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1, у зв'язку з чим виникла переплата пенсійних коштів.

27.02.2014 року повідомленням № 392 Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії з пенсіонера - ОСОБА_1.

Переплата за період 23.12.2013 р. по 28.02.2014 р. в сумі 1212 грн. 02 коп. виникла у зв'язку зі скасуванням рішення суду.

Відповідача було повідомлено про наявність факту переплати пенсії листом-повідомленням від 31.12.2014 року вих. № 18028/09, проте до цього часу ОСОБА_1 до Управління не зверталась та не повернула коштів, отриманих нею у зв'язку з переплатою.

Тому керуючись Рішенням від 16.02.2015 року № 165 позивачем було прийнято рішення утримати переплату пенсії з ОСОБА_1 за період з 23.12.2013 по 28.02.2014 в сумі 1212 грн. 02 коп. в судовому порядку, а саме в рамках здійснення цивільного судочинства загальними місцевими судами.

В зв'язку із зазначеним позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва суму заборгованості у розмірі в сумі 1212 грн. 02 коп.

В судове засідання 07.05.2015 позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява, в якій позивач просить розглядати справу за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про розгляд справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставила.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд, врахувавши заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в травні 2011 року ОСОБА_1 звернулась до Солом'янського районного суду м. Києва із позовом до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва (Управління) про зобов'язання провести перерахунок пенсії з листопада 2010 року відповідно до статей 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.05.2011 року позов задоволено та зобов'язано Управління провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2010 року відповідно до підпункту 3 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28 травня 2008 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до ст. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" враховується для обчислення пенсії за 2009 рік та забезпечити виплату цих сум, за виключенням здійснених Управлінням за цей період таких виплат.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2012 року, яка була отримана Управлінням 23.12.2013 року, постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 04.05.2011 року було скасовано, та відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1, у зв'язку з чим виникла переплата пенсійних коштів.

Вбачається, що 27.02.2014 року повідомленням № 392 Управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії з пенсіонера - ОСОБА_1.

Переплата за період 23.12.2013 р. по 28.02.2014 р. в сумі 1212 грн. 02 коп. виникла у зв'язку зі скасуванням рішення суду.

Вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про наявність факту переплати пенсії листом-повідомленням від від 31.12.2014 року вих. № 18028/09, проте ОСОБА_1 до Управління не зверталась та не відшкодувала коштів, отриманих нею у зв'язку з переплатою, в зв'язку з чим позивач просив суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне.

Згідно до норм статті 329 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність ставах, не заборонених законом.

Статтею 387 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В даному випадку під підставою, яка відпала, мається на увазі факт скасування рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 04.05.2011 року по справі.

Статтею 1215 ЦК України передбачені підстави за яких безпідставно набуте майно не підлягає поверненню, а саме: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Таким чином вбачається, що законодавець встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 02.07.2014 року № 6-91цс14, а саме: за змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 Цивільного кодексу України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

В даній ситуації пенсія гр. ОСОБА_1 з урахуванням показника середньої заробітної працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено всі внески та яка відповідно до cт. 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " враховується для обчислення пенсії за 2009 рік, виплачувалась виходячи з обов'язку виконання рішення суду першої інстанції, а не добровільно.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням зазначеного вище, суд приходить до висновку, що позивачем було доведено обставини на які він посилався при зверненні до суду, як на підставу позову, а тому вважає вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням задоволення позову, а також вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в дохід держави судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 15, 329, 387, 1212, 1215 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва грошові кошти в розмірі 1 212 грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляція позивачем до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання відповідачем копії рішення.

Суддя: