Справа № 2-1114/07 Головуючий у І інстанції Криворучко І.В.
Провадження № 22-ц/780/4653/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 46 06.08.2015
УХВАЛА

Іменем України

06 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Журби О.С.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2007 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Садівницького товариства «Острів», треті особи: Бориспільський районний відділ земельних ресурсів, Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельні ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2007 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Садівницького товариства «Острів», треті особи: Бориспільський районний відділ земельних ресурсів, Бориспільська районна державна адміністрація Київської області, про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельні ділянки.

15 червня 2007 року представником позивача до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати дії по відчуженню будь-яким способом: земельної ділянки по вулиці АДРЕСА_1, державний акт серії НОМЕР_1 від 29.11.2002 року, виданий на ім»я ОСОБА_4; земельної ділянки по вулиці АДРЕСА_1, державний акт серії НОМЕР_2 від 29.11.2002 року, виданий на ім»я ОСОБА_6.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2007 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Заборонено будь-яким фізичним та юридичним особам здійснювати дії по відчуженню будь-яким способом: земельної ділянки по вулиці АДРЕСА_1, державний акт серії НОМЕР_1 від 29.11.2002 року, виданий на ім»я ОСОБА_4; земельної ділянки по вулиці АДРЕСА_1, державний акт серії НОМЕР_2 від 29.11.2002 року, виданий на ім»я ОСОБА_6.

В липні 2015 року ОСОБА_2, як особа, чиї права порушено ухвалою суду від 16 червня 2007 року, подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу про забезпечення позову скасувати та відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення представника ОСОБА_2, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що заява представника ОСОБА_3 про забезпечення позову за своїм змістом відповідає ст. 151 ЦПК України і суд першої інстанції, розглядаючи її, не допустив порушень встановленого для цього ст. 153 ЦПК України порядку, що підтверджується матеріалами справи і відповідає суті самого інституту забезпечення позову, як гарантії дотримання прав позивача в разі ухвалення судом рішення на його користь.

Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки судом першої інстанції ухвалу про забезпечення позову від 16 червня 2007 року постановлено з додержанням вимог закону, підстави для її скасування відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 червня 2007 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :