Справа № 128/1474/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2015 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Ганкіній І.А.,

при секретарі: Шеванюк О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мізяківсько Хутірської сільської ради, ОСОБА_2 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності в поряду спадкування за законом, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 15.09.2004 року померла її бабуся ОСОБА_5, після смерті якої залишилась спадщина, яка складається в тому числі з земельної частки (паю) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області розміром 1,51. Позивач є спадкоємцем за законом по праву представлення після смерті бабусі ОСОБА_5 , так як її батько ОСОБА_6 помер. Спадщину вона прийняла, так як відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу не заявила про відмову від неї. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, які прийняли спадщину відсутні. ОСОБА_3, ОСОБА_7,ОСОБА_4 (рідні сестри та брат позивачки) спадщину після смерті ОСОБА_5 не приймали та на неї не претендують.

Свої спадкові права позивач не може оформити через нотаріальну контору на тій підставі, що позивачем не надано докази на підтвердження своїх родинних відносин з спадкодавцем, а також документ, який підтверджує, що на момент смерті позивачка була зареєстрована за однією адресою з спадкодавцем, тому позивачка звернулась з позовом до суду, який просить задовольнити.

В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність, при цьому представник позивача ОСОБА_8 позовні вимоги підтримує у повному обсязі, а представник відповідача ОСОБА_9 сільської ради Вінницького району Вінницької області та третя особа ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечує,

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так, 15.09.2004 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 2445510 від 15.09.2004 року, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Однак, на момент смерті проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою №06 від 06.01.2015 року, виданою Мізяківсько-Хутірською сільською радою Вінницького району Вінницької області (а.с.15).

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області та перебувала в колективній власності КСП с. Мізяківські Хутори про що свідчить сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0448843 (а.с. 11).

Право спадкодавця на земельну частку (пай) підтверджується також довідкою-випискою Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 1360 від 12.12.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_5 входить до списку членів КСП с. Мізяківські Хутори Вінницького району Вінницької області під №7 (а.с. 14).

Відповідно до ст. 1 ЗУ Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних часток право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_5І, по праву представлення після смерті ОСОБА_5, та як її батько, рідний син спадкодавця ОСОБА_6 помер 10.03.2002 року, тобто раніше спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 (а.с. 5а). З витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.01.2015 року вбачається, що рідною матір'ю ОСОБА_6 була ОСОБА_5 (а.с. 6). Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача (а.с. 5), вона дійсно є дочкою померлого ОСОБА_6 Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 14.01.2015 року дошлюбне прізвище позивачки «Бабій» (а.с.7), тобто з вищевказаних документів вбачається, що позивачка ОСОБА_1 дійсно являється рідною онукою спадкодавці ОСОБА_5.

Спадщину вона прийняла належним чином, так як проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї. Такі дії позивача відповідають ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, які прийняли спадщину відсутні. ОСОБА_3, ОСОБА_7,ОСОБА_4 (рідні сестри та брат позивачки) спадщину після смерті ОСОБА_5 не приймали та на неї не претендують. Брат позивачки ОСОБА_2, фактично проживає в іншому будинку, однак на момент смерті бабусі він був з нею зареєстрований за однією адресою, тому фактично він спадщину не прийняв, що підтверджується листом Вінницької районної державної нотаріальної контори від 05.03.2015 року за №574/02-17, актом, затвердженим Мізяківсько-Хутірською сільською радою Вінницького району Вінницької області від 21.12.2014 року (а.с.9, 26).

Однак, оформити нотаріально свої спадкові права на вищезазначене майно позивач не може, оскільки згідно письмової відмови нотаріуса №574/02-17 від 05.03.2015 року позивачем не надано докази на підтвердження своїх родинних відносин з спадкодавцем, а також документ, який підтверджує, що на момент смерті позивачка була зареєстрована за однією адресою з спадкодавцем (а.с. 26).

Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного та керуючись п. 17 Перехідних положень ЗК України, ст. ст.1, 2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1221, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 59, 60, 174, 209, 212 215 ЦПК України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області на землях, які перебували в колективній власності КСП с. Мізяківські Хутори, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН №0448843, виданого ОСОБА_5, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 15.09.2004 року, проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: