Справа № 2-1550/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі - Коваль Т.М.

з участю представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2, представника зацікавленої особи ПАТ КБ Приватбанк - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

Боржник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду в якій зазначає наступне. Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 31.03.2010 року позов ПАТ КБ Приватбанк задоволено. Стягнуто з неї та її чоловіка ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість у сумі 84932 грн. 75 коп., державне мито у сумі -849 грн. 33 коп. та втрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

На підставі вищевказаних рішень видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження.

Вказувала, що в неї скрутне матеріальне становище, на даний час не працює, майна, на яке можливо звернути стягнення на даний час вона не має, чоловік є громадянином ОСОБА_4 та виїздить туди на заробітки, іншого доходу вони не мають. Просила розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 заяву підтримав, просив задовольнити. Пояснив, що

Представник зацікавленої особи ПАТ КБ Приватбанк у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував, вказував, що причини зазначені ОСОБА_1 не є винятковими.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви, встановив наступне.

Відповідно ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім"ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихийне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може розстрочити або відстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Судом встановлено, що загальна сума заборгованості за рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 31 березня 2010 року ухвалене за позовом ПАТ КБ Приватабанк до ОСОБА_1Д,, ОСОБА_2 по стягнення заборгованості становить 84932,75 грн.

07.10.2010 року відкрито виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 36 Закону України Про виконавче провадження за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Розстрочка виконання рішення суду - це розподіл виконання рішення на частини, що підлягають виконанню протягом певного періоду часу або через певні періоди часу, що призводять до перенесення строку виконання рішення на пізніші періоди, зокрема, полягає в розподілі належних до сплати сум платежу на певні частини із встановленням конкретного строку для виконання кожної з визначених частин рішення.

При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення суд виходить з міркувань доцільності та об'єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником.

Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для розстрочки виконання рішення суд не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, розстрочка має бути компромісом між заінтересованими сторонами. Вирішуючи питання про розстрочку, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням.

При цьому Верховний Суд України в пункті 10 постанови №14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження від 26.12.2003 року з наступними змінами і доповненнями, вказує про те, що задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Складне матеріальне становище боржника, нестабільна ситуація в країні, несприятлива фінансова ситуація не відносяться до обставин, які утруднюють виконання рішення, визначених статтею ст.373 ЦПК України, і не є підставою для розстрочки виконання рішення.

Зокрема, розстрочка суми заборгованості у розмірі 84 932,75 грн. та 969,33 грн. (849,33+120= 969,33 грн.) шляхом сплати платежів протягом 12 місяців є такою, що порушує права банку на своєчасне повернення кредиту та отримання відсотків за користування кредитом.

Така розстрочка не лише порушує права банку, а й має наслідком завдання збитків, оскільки на видані кредити банки зобов'язані формувати резерви з власного капіталу для забезпечення ліквідності.

Разом з тим, заявниця, звертаючись із заявою про розстрочку виконання рішення суду, всупереч вимог ст. 60 ЦПК України, не надала доказів, які мали підтвердити дійсний майновий та фінансовий стан боржника, що є предметом дослідження під час розгляду питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду, в той же час її посилання на неможливість в повному обсязі виконати рішення суду, у зв'язку зі скрутним матеріальним становищем, не підтверджується належними та допустимими доказами, а у відповідності до положень ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, інших підстав, які мали підтвердити наявність обставин, які б перешкоджали боржнику виконати рішення суду, суду надано не було.

Розстрочка та відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника, а суд вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, не може змінювати суті винесеного у справі рішення.

Судове рішення є найважливішим актом правосуддя , покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення Конституцією верховенства права.

Суд, вважає, що обставини, зазначені в заяві, не можуть бути визнані винятковими та такими, що дають правові підстави для розстрочки виконання рішення суду.

Суд, приходить до висновку, що розстрочка виконання рішення суду, в даному випадку порушує права стягувача ПАТ КБ Приватбанк., враховуючи тривалість невиконання рішення.

Керуючись ст. ст. 208 210, 373 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 31 березня 2010 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області.

Суддя: