Р І ШЕ Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

Справа № 752/12917/14-ц

Провадження № 2/752/1524/15

07.07.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Фролова М.О., за участі секретаря Титоренко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

встановив:

в серпні 2014р. ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся із позовом до ОСОБА_2 (надалі-відповідч), третя особа: ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, зазначивши наступне.

30.04.2014р. у м. Києві по вул. Заболотного відбулася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, під управлінням відповідача, та автомобілем НОМЕР_2, під належного позивачу і під управлінням останнього, в наслідок чого вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. При цьому постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.07.2014р. по справі № 752/9375/14-ц встановлено, що вищезазначене ДТП спричинено відповідачем, який не врахував дорожню обстановку перед зміною напрямку руху, не переконався в безпеці свого маневру, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. В свою чергу, відповідно до Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 03.06.2014р. за № 78/14, складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка», визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 у сумі 312204,68 грн. Разом з цим позивач зазначив, що шкода завдана йому пошкодженням автомобіля НОМЕР_2 має бути відшкодована відповідачем, а також витрати здійснені позивачем на проведення оцінки і складення звіту. Крім того позивач зазначив, що він зазнав душевних страждань і порушено його звичні життєві зв'язки через пошкодження автомобіля, втрати можливості користуватися ним, виникнення необхідності проведення ремонту, а також відсутністю добровільного відшкодування шкоди зі сторони її заподіювача. На підставі викладеного, зменшивши в наступному позовні вимоги на 49000,0 грн. які складають суму страхового відшкодування страховика ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал» за полісом АС/3224633 із франшизою, позивач просив суд: стягнути на користь позивача із відповідача 263204,68 коп. майнової шкоди; 1000,0 грн. на визначення вартості відновлювального ремонту, 36 795,32 грн. грошової компенсації за завдану моральну шкоду.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у задоволені позовних вимог повністю, оскільки: згідно висновку ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит» складено неналежно до Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 03.06.2014р. за № 78/14 щодо автомобіля НОМЕР_2; відповідно до консультаційного висновку від 23.01.2015р. можливий матеріальний збиток у наслідок аварійного пошкодження автомобіля НОМЕР_2 складає 178919,55 грн.

Третя особа ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал» повідомлене про час та місце судового розгляду у порядку ст.74 ЦПК України, не забезпечило явку свого представника у судове засідання, про поважність причин неявки не повідомило суд.

Врахувавши пояснення сторін та з'ясувавши обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність задовольнити позов частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6, Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_3 зареєстровано на праві власності за позивачем.

В свою чергу, постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.07.2014р. по справі № 752/9375/14-ц встановлено, що 30.04.2014р. відповідач керуючи автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Заболотного у м. Києві, не врахував дорожню обстановку перед зміною напрямку руху, не переконався в безпеці свого маневру, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справі про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 03.06.2014р. за № 78/14, складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Агенція «Експертиза та оцінка», визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4 у сумі 312204,68 грн. При цьому згідно Протоколу огляду колісного транспортного засобу, вказаний Звіт складено оцінювачем за наслідками проведення технічного огляду автомобіля НОМЕР_2, визначення його комплектності; укомплектованості; технічного стану, обсягу і характеру пошкоджень; пробігу за одометром, інших показників на момент технічного огляду, необхідних для оцінки майна.

Разом з цим в матеріалах справи відсутні докази щодо сплати відповідачем на користь позивача коштів у сумі 312204,68 грн., необхідних для здійснення відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4.

Враховуючи наведене суд зазначає, що згідно ч. 1 і 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана в наслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі звини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2, 3 і 6 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ч. 2 ст. 614 ЦК України визначено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Зокрема Верховний Суд України у положеннях Листа «Висновки Верховного Суду України, викладених у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за перше півріччя 2013 року» від 01.07.2013р. роз'яснив наступне: «Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, ЦК України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише в тому разі, коли доведе відсутність своєї вини в порушенні зобов'язання (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі N 6-170цс12)».

Відповідачем не надано докази на підтвердження відсутності його вини у невиплаті позивачу коштів на відшкодування завданої в наслідок ДТП шкоди та необхідних для здійснення відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_4.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім того, суд відхиляє як неналежні докази надані відповідачем висновок ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит» та до нього консультаційний висновок від 23.01.2015р. про можливий матеріальний збиток у наслідок аварійного пошкодження автомобіля НОМЕР_2, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Згідно п. 1.2. і 1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092, Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

Положеннями п. 5.1. Методики унормовано, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Разом з цим суд зазначає, що консультаційний висновок від 23.01.2015р. не містить Протоколу огляду транспортного засобу оцінювачем ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит», не визначає за змістом дати проведення особисто оцінювачем ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит» огляду: комплектності; укомплектованості; технічного стану, обсягу і характеру пошкоджену.

Більш того в наведеному консультаційному висновку від 23.01.2015р. у розділі ІІ «Вихідні дані» зазначено, що технічний стан, обсяг і характеру пошкоджень досліджуваного автомобіля визначено на підставі Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу від 03.06.2014р. за № 78/14, в порушення вимог п. 5.1. Методики і ч. 1 ст. 9 закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У зв'язку із наведеним суд критично оцінює можливість оцінювача ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит» належно і достовірно оцінити справжній технічний стан, обсяг і характер пошкоджень автомобіля НОМЕР_4 за вказаним консультаційним висновком від 23.01.2015р.

До того ж, висновок ТОВ «Експертно-Асистуюча компанія «Фаворит», без зазначення дати його складення підписано спеціалістами, а не оцінювачами.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України, Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Положеннями ч. 1 ст. 59 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Разом з цим суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволені вимоги позивача про стягнення із відповідача коштів у сумі 1000,0 грн. з оплати послуг суб'єкта оціночної діяльності, оскільки зазначені витрати зроблено позивачем самостійно за власною волею та поза межами судового розгляду справи, в наслідок чого наведені витрати позивача не належать до збитків останнього, а також не відносяться до судових витрат позивача, через що відсутні правові підстави стягнення зазначеної суми коштів із відповідача.

Стосовно вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1. ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Повно та всебічно дослідивши причини виникнення і характер обставин, які спричинили завдання моральної шкоди позивачу, розміру і глибину душевних страждань позивача, пережитих останнім у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу, взявши до уваги фактичну неможливість позивача користуватися автомобілем за призначенням протягом тривалого часу, потребу додатково витрачати час на проведення відновлення автомобіля, відсутність добровільного відшкодування шкоди зі сторони її заподіювача, а також необхідність позивачу докладати зусилля для захисту і поновлення своїх прав у судовому порядку,- що в сукупності факторів призвело до порушення звичних життєвих зв'язків позивача, і з огляду на відсутність обставин та доказів щодо виключення вини відповідача вказаного, суд приходить до висновку, що відповідач повинен відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду в сумі 5000,0 грн., що відповідатиме принципам справедливості, добросовісності та розумності (ст. 3 ЦК України), сприятиме поновленню порушених прав позивача.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 26, 27, 30, 60, 109, 118, 119, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал», про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ІПН:НОМЕР_5) кошти в сумі 263204 (двісті шістдесят три тисячі двісті чотири) гривні 68 коп. майнової шкоди, 5000 (п'ять тисяч) гривень грошової компенсації за завдану моральну шкоду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1; ІПН:НОМЕР_5) кошти в сум 2000 (дві тисячі) на відшкодування витрат із оплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя