Справа № 265/3365/15-ц
Провадження № 2/265/1623/15
У Х В А Л А

29 травня 2015 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 О. В.,ознайомившись із позовною заявою прокурора міста Маріуполя, діючого в інтересах неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2, до Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради про стягнення недорахованої та невиплаченої одноразової допомоги дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування,

третя особа: Соледарський професійний ліцей, -

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2015 року позивач, прокурор міста Маріуполя, діючий в інтересах неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради про стягнення недорахованої та невиплаченої одноразової допомоги дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, в якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, недораховану одноразову грошову допомогу в сумі 7673,50 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем при виплаті грошової допомоги випускниці навчального закладу "Маріупольська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради ОСОБА_2, яка є дитиною, позбавленою батьківського піклування, порушені вимоги ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Ознайомившись із даною позовною заявою, суддя приходить до наступного.

Згідно пункту 35 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного суду України за № 6 від 22 травня "Про внесення змін і доповнень до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановами Пленуму Вищого адміністративного суду України від 14 лютого 2014 року № 2 та від 15 травня 2014 року № 6, відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Частиною сьомою статті 8 вказаного Закону передбачено, що випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком (частина друга статті 9 цього Закону).

Спори між випускниками навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, із цими навчальними закладами з приводу визнання протиправними дій, зобовязання донарахувати та виплатити недоотриману одноразову грошову допомогу, виплата якої гарантована державою та покладена на навчальний заклад, належать до юрисдикції адміністративних судів»

Отже, суд приходить до висновку, що у цьому спорі відповідач здійснює делеговані йому державною владні управлінські функції по виплаті одноразової грошової допомоги випускникам навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, що в свою чергу відносить цей спір до публічно-правового.

Таким чином, даний спір за участю суб'єкта, який здійснює делеговані йому владні управлінські функції, підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за заявою прокурора міста Маріуполя, діючого в інтересах неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_2, до Маріупольської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів № 2 Донецької обласної ради про стягнення недорахованої та невиплаченої одноразової допомоги дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя