Справа № 200/682/15-ц
Провадження №2/200/1243/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Кудрявцевої Т.О.

при секретарі Ханберовій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 11.01.2012 він уклав з відповідачем договір позики у вигляді розписки, згідно з умовами якого відповідач повинен був позичені грошові кошти у розмірі 11 219 грн. повертати частинами щомісячно згідно з графіком погашення до 25.09.2013 року у розмірі 623 грн. до 25 числа кожного місяця. Взяті на себе зобов'язання за договором позики відповідач не виконує, сплатила йому лише 3320 грн., залишок складає 7899,00 грн. Також він з відповідачкою домовились про те, що зазначили в розписці, що у випадку несвоєчасної сплати боргу в розмірі 11219 грн. вона зобов"язується сплатити йому 1% від простроченої суми платежу за кожний день прострочення, тому за період з 25.08.2013 по 25.11.2014 року сума процентів за несвоєчасну виплату позики складає 577,2 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі: 7604,60 грн. сума основного боргу; 577,20 грн. відсотки за несвоєчасну сплату боргу та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Позивач в судове засідання не з'явився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК Кодексу України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)

Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відпоаідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Згідно до ч.2 цієї статі, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Як встановлено в судовому засіданні, між позивачем та відповідачем був укладений Договір позики від 11.01.2012 року, за умовами якого позивач надав відповідачу позику у сумі 11 219 грн. строком до 25.09.2013 року, а відповідач повинен був сплачувати позивачу грошові кошти, взяті в борг, з 25.03.2012 щомісячно згідно графіку, по 623 грн. по 25 число кожного місяця, підтверджуючи сплату коштів отриманими від визначеної договором особи розписками про отримання коштів. У випадку несвоєчасної сплати боргу відповідач зобовязалась сплачувати 1% від простроченого платежу.

Встановлено, що відповідач свої зобовязання виконала частково, а саме виплатила позивачу борг в сумі 3320 грн., сума неповернутого боргу складає 7899,00 грн.

Судом встановлено, що відповідач прострочила виконання грошового зобов'язання перед позивачем, тому вона зобов"язана сплатити йому 1% від простроченої суми платежу за кожний день прострочення за період з 25.08.2013 по 25.11.2014 року, що складає 577,2 грн.

Таким чином, з урахуванням заявлених позивачем меж позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за розпискою у розмірі 7604,60 грн., 577,20 грн. відсотки за несвоєчасну сплату боргу, а всього 8181,80 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 8182 грн. та понесені витрати по справі сплачений судловий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., а всього 8425 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.О. Кудрявцева