Справа № 372/3402/14 Головуючий у І інстанції Тиханський О. Б.
Провадження № 22-ц/780/3747/15 Доповідач у 2 інстанції Березовенко Р. В.
Категорія 46 06.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого:Березовенко Р.В.,
суддів:Касьяненко Л.І., Даценко Л.М.,
при секретарі:Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2015 року у справі за позовом Прокурора Обухівського району Київської області в інтересах держави до Козинської селищної ради, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державних актів на право приватної власності на земельні ділянки та їх повернення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року Прокурор Обухівського району Київської області в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Козинської селищної ради, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державних актів на право приватної власності на земельні ділянки та їх повернення.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що рішення про надання земельних ділянок у приватну власність повинна була приймати селищна рада, а не виконком, оскільки делегування відповідних повноважень суперечило чинному на той час законодавству, було порушено інтереси держави в частині дотримання законності в сфері використання землі, а про порушення інтересів держави прокурору стало відомо під час прокурорської перевірки в 2014 році.

Просив визнати незаконними та скасувати рішення виконкому Козинської селищної ради № 6/1 від 29.11.2001 року про надання у приватну власність ОСОБА_11 земельної ділянки площею 0,7497 га та ОСОБА_10 земельної ділянки площею 0,7451 га; рішення №36/250 від 28.02.2002 року про надання у приватну власність ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,10 га; рішення №36/249 від 28.02.2002 про надання у приватну власність ОСОБА_7 земельної ділянки площею 0,15 га; рішення №36/254 від 28.02.2002 про надання у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,15 га. В подальшому, після отримання даними особами державних актів на право власності на дані земельні ділянки, останні були продані ОСОБА_5, і він в свою чергу також отримав відповідний державний акт, який також підлягає визнанню недійсним зі скасуванням його державної реєстрації. Просив прокурор також витребувати на користь держави від ОСОБА_5 спірну земельну ділянку та визнати за державою право власності на неї.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2015 року позовні вимоги було задоволено.

Визнано незаконними та скасовано рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 6/1 від 29.11.2001 року в частині передачі безкоштовно у приватну власність земельних ділянок громадянам ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Визнано незаконними та скасовано рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 36/249 від 28.02.2002 року.

Визнано незаконними та скасовано рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 36/250 від 28.02.2002 року.

Визнано незаконними та скасовано рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 36/254 від 28.02.2002 року.

Визнано недійсним виданий ОСОБА_5 державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №0371 від 19.10.2005 року, кадастровий номер НОМЕР_2 та скасовано його державну реєстрацію.

Витребувано на користь держави з незаконного володіння ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,8266 га вартістю 1091029,34 грн., кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин та визнано за державою право власності на неї. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційних скаргах ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, через порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що особою, яка має право на подачу даного позову є Козинська сільська рада, а не прокурор, оскільки існує орган місцевого самоврядування, який виконує функції власника і є суб'єктом права власності спірних земель. Також позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. У якості відповідача у справі повинен бути залучений виконавчий орган місцевої ради, оскільки він самостійно приймає рішення в межах своїх повноважень. Крім того, спірні земельні ділянки розташовані у межах населеного пункту смт. Козин та у 2001 році Козинська селищна рада володіла необхідним обсягом повноважень щодо передачі таких ділянок у приватну власність. Підстави визначені прокурором для позбавлення відповідача ОСОБА_5 права власності на земельні ділянки суперечать нормам ст.ст. 387, 388 ЦК України, оскільки не відносяться до виключного кола обставин, які можуть слугувати підставою для витребування майна від добросовісного набувача та повернення його колишньому власнику. Крім того, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги заяву відповідача про застосування строків позовної давності. Не звернув уваги суд першої інстанції і на те, що особи, право власності яких на земельні ділянки оспорюється є по справі третіми особами, і що державний акт відповідача ОСОБА_5 було визнано недійсним без попереднього визнання недійсним першочергового права власності на спірні земельні ділянки та підстави набуття ним у власність земельної ділянки, як того вимагає закон.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до рішення Козинської селищної ради Обухівського району від 28.04.1998 року, виконкому Козинської селищної ради передано повноваження по виділенню земельних ділянок та їх приватизації.

Рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району № 6/1 від 29.11.2001 року ОСОБА_11 отримала у власність земельну ділянку площею 0,7497 га та отримала державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6161 від 10.12.2001 року.

На підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району № 6/1 від 29.11.2001 року ОСОБА_10 отримав у власність земельну ділянку площею 0,7451 га та отримав державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6160 від 10.12.2001 року.

В подальшому ОСОБА_11 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1330 від 25.06.2002 року відчужила частину належної їй земельної ділянки (0,2564 га) на користь ОСОБА_12

Також, ОСОБА_10 відчужив на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 1325 від 25.06.2002 року частину належної йому земельної ділянки (0,1702 га) на користь ОСОБА_12

В свою чергу, ОСОБА_12 на підставі договору купівлі продажу від 11.10.2004 року № 6643 відчужила, вказані земельні ділянки загальною площею 0,4266 га на користь ОСОБА_5

Крім того, на підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 36/250 від 28.02.2002 року ОСОБА_8 отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_5, площею 0,10 га, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6498 від 06.03. 2002 року.

На підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 36/249 від 28.02.2002 року ОСОБА_7 отримала державний акт на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_6, площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6497 від 06.03. 2002 року.

На підставі рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 36/254 від 28.02.2002 року ОСОБА_6 отримав державний акт на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_7, площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Державний акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6496 від 06.03.2002 року.

Згодом, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.11.2004 року № 343 ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,10 га, яка належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_5, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6498 від 06.03.2002 року.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.10.2004 року № 7237 ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_7. земельну ділянку площею 0,15 га, яка належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_6, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6497 від 06.03.2002 року.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29.10.2004 року № 7241 ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,15 га, яка належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку НОМЕР_7, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6496 від 06.03.2002 року.

В подальшому, ОСОБА_5 на підставі вище перелічених договорів купівлі-продажу земельних ділянок, а також розробленої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, загальною площею 1,0000 га, з них площа спірних земельних ділянок 0,8266 га, з кадастровим номером НОМЕР_2 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2. Державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 0371 від 19.10.2005 року.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що на підставі незаконних рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 незаконно отримали державні акти на право власності на земельні ділянки, у зв»язку з чим державний акт відповідача ОСОБА_5 підлягає визнанню недійсним.

Проте вказуючи на незаконність набуття у власність земельних ділянок громадянами ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, на підставі рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради, прокурор не оскаржив право власності зазначених осіб, які були першими власниками земельних ділянок, та не просив визнати видані їм державні акти про право власності на землю недійсними.

Крім того, зазначені особи, які були першими власниками земельних ділянок і на незаконність набуття права власності якими посилається прокурор, взагалі не є відповідачами у справі і позов до них прокурор не заявив.

Вказуючи на відсутність у виконавчого комітету Козинської селищної ради повноважень щодо виділення земельних ділянок у власність громадян, прокурор посилався на вимоги ст. 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в України", відповідно до якої перелік прав виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, визначених зазначеною статтею є вичерпним, а отже у виконавчого комітету ради відсутнє право на виділення земельних ділянок у приватну власність.

У зв»язку з цим колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 3 ЗК України 1990 року, чинного на момент прийняття оскаржуваних рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради № 6/1 від 29.11.2001 року та № 36/250 від 28.02.2002 року, № 36/249 від 28.02.2002 року, № 36/254 від 28.02.2002 року - розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.

Отже, використовуючи своє право, передбачене ст. 3 ЗК України 1990 року, чинного на момент прийняття оскаржуваних рішень, Козинська селищна рада своїм рішенням від 28 квітня 1998 року передала виконкому Козинської селищної ради повноваження по виділенню земельних ділянок та приватизації.

Зазначене підтверджується наданим суду протоколом засідання першої сесії ХХІІІ скликання Козинської селищної ради від 28 квітня 1998 року.

Вказане рішення ради про делегування даних повноважень є чинним і прокурором не оскаржувалось.

Вимоги позовної заяви про визнання незаконним та скасування рішень Козинської селищної ради Обухівського району Київської області № 6/1 від 29.11.2001 року, № 36/250 від 28.02.2002 року, № 36/249 від 28.02.2002 року, № 36/254 від 28.02.2002 року ґрунтуються виключно на доводах прокурора щодо відсутності у виконавчого комітету Козинської селищної ради повноважень, щодо виділення земельних ділянок у власність громадянам.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що Виконавчий комітет Козинської селищної ради приймаючи рішення № 6/1 від 29.11.2001 року та № 36/250 від 28.02.2002 року, № 36/249 від 28.02.2002 року, № 36/254 від 28.02.2002 року, діяв на виконання делегованих повноважень Козинської селищної ради, відповідно до вимог ст. 3 ЗК України, чинного на момент прийняття рішення, як про делегування зазначених повноважень, так і на момент прийняття рішення про виділення земельних ділянок.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність станом на 29.11.2001 року та 28.02.2002 року у виконавчого комітету Козинської селищної ради повноважень, щодо виділення у власність громадян земельних ділянок, на що обґрунтовано посилаються апелянти в своїй апеляційній скарзі.

В той же час, заявляючи вимоги про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 з кадастровим № НОМЕР_2 виданого на ім'я ОСОБА_5, про скасування його державної реєстрації, витребування земельної ділянки площею 0,8266 га. з незаконного володіння ОСОБА_5 на користь територіальної громади смт. Козин в особі Козинської селищної ради, Обухівського району, Київської області з підстав незаконного виділення зазначеної ділянки рішеннями виконавчого комітету Козинської селищної ради № 6/1 від 29.11.2001 року та № 36/250 від 28.02.2002 року, № 36/249 від 28.02.2002 року, № 36/254 від 28.02.2002 року, прокурор не звернув уваги, що зазначені рішення не були підставою до набуття права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку, яку просить витребувати прокурор.

В даному випадку відповідач ОСОБА_5 набув право власності на спірну земельну ділянку на підставі цивільно правових угод у осіб, право власності яких на відчужувані земельні ділянки ніким не оспорювалось, і їх державні акти недійсними не визнавались.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" N 9 від 06.11.2009 року норма частини першої статті 216 ЦК не може застосовуватись, як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Всупереч вимогам зазначених статей закону та роз'яснень Пленуму Верховного суду України, прокурор, заявляючи вимоги про витребування земельних ділянок у відповідача ОСОБА_5 не зазначив, після якого недійсного правочину останній набув право власності на землю і яким рішенням встановлена недійсність даного правочину.

На зазначені обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав до задоволення позову.

Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на нормах закону і наявних у справі доказах, що у відповідності до вимог ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 06 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову прокурора Обухівського району Київської області в інтересах держави до Козинської селищної ради, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання незаконними та скасування рішень, визнання недійсним державних актів на право приватної власності на земельні ділянки та їх повернення - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання законної сили.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: Л.М.Даценко

Л.І.Касьяненко