Справа № 315/627/15-ц
Номер провадження № 2-о/315/27/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

у складі головуючого: судді Яроша С.О.

при секретарі: Прістенській Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: територіальна громада м. Гуляйполе Запорізької області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,-

В С Т А Н О В И В :

15.06.2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.

В заяві заявник посилається на те, що після смерті своєї матері ОСОБА_2, яка померла 03.03.2015 року, він як єдиний спадкоємець майна померлої за законом, прийняв спадщину подавши заяву про прийняття спадщини за законом, однак в Державному акті на право власності на землю, виданого на ім'я його матері неправильно вказано прізвище його матері і замість Мищенко неправильно вказано Міщенко, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, прохає встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП №8, виданий 07.03.1996 року головою Гуляйпільської міської Ради народних депутатів Запорізької області ОСОБА_3, ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку площею 0,42 га, розташовану на території м. Гуляйполе Гуляйпільська міська рада, надану для ведення підсобного господарства, належить ОСОБА_2, яка померла 03.03.2015 року.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав, суду пояснивши, що після смерті своєї матері ОСОБА_2, яка померла 03.03.2015 року, він як єдиний спадкоємець майна померлої за законом, прийняв спадщину подавши заяву про прийняття спадщини за законом, однак в Державному акті на право власності на землю, виданого на ім'я його матері неправильно вказано прізвище його матері і замість Мищенко неправильно вказано Міщенко, нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, прохає встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП №8, виданий 07.03.1996 року головою Гуляйпільської міської Ради народних депутатів Запорізької області ОСОБА_3, ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку площею 0,42 га, розташовану на території м. Гуляйполе Гуляйпільська міська рада, надану для ведення підсобного господарства, належить ОСОБА_2, яка померла 03.03.2015 року.

Представник заінтересованої особи: територіальної громади м. Гуляйполе Запорізької області ОСОБА_5 вважає, що заява підлягає задоволенню, суду пояснивши, що ознайомившись з доказами наданими заявником, вважає, що факт підлягає встановленню.

Суд, дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:

05.05.1936 року народилася ОСОБА_6, що підтверджується посвідкою про її народження №553640, виданого РАЦСом м. Гуляйполе Дніпропетровської області (а.с.14).

24.10.1956 року матір позивача зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, після реєстрації шлюбу отримала прізвище Мищенко, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.15).

07.03.1996 року головою Гуляйпільської міської Ради народних депутатів Запорізької області ОСОБА_3 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП №8 ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку площею 0,42 га, розташовану на території м. Гуляйполе Гуляйпільська міська рада, надану для ведення підсобного господарства (а.с.11).

03.03.2015 року померла мати заявника ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії 1-ЖС №321638, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області 03.03.2015 року (а.с.10).

28.05.2015 року заявник звернувся до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини за законом після своєї матері.

28.05.2015 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8 зареєстрована спадкова справа №57502524 спадкодавець ОСОБА_2, що підтверджується копією спадкової справи.

09.06.2015 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в зв`язку з розбіжностями у прізвищі в правовстановлюючому документу з прізвищем, вказаним у свідоцтві про смерть.

Суд, задовольняючи заяву, виходить з наступного:

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини, не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження цієї особи не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у свідоцтві про народження або в паспорті.

Судом встановлено, що до суду звернувся заявник, що є сином спадкодавця і є єдиним спадкоємцем за законом після матері, який прийняв спадщину після матері відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, так як на час відкриття спадщини, проживав постійно із спадкодавцем, котрий має право відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну ділянку, яка належала його матері на праві власності на підставі Державного акту на право власності на землю з заявою про встановлення факту належності померлій матері Державного акту на право власності на землю як правовстановлюючого документу, в якому прізвище не збігається з прізвищем покійної матері, зазначеними у свідоцтві про смерть його матері.

Факт належності Державного акту на право власності на землю матері заявника підтверджується поясненнями заявника, письмовими доказами: свідоцтвом про народження заявника, свідоцтвом про смерть його матері, Державним актом на право власності на землю, в яких співпадають ім'я та по батькові, дата народження.

Встановлення факту належності Державного акту на право власності на землю матері заявника дає право заявнику на отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала його матері.

Відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що заявник звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" як інвалід ІІ групи, а тому судові витрати мають бути компенсовані за рахунок держави.

А тому заява підлягає задоволенню як така, що грунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена наданими доказами.

Керуючись ст.ст. 8-11, 60, 88, 212-215-218, ч.2 п.5 ст.234, 235, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1297, 1298 ЦК України суд, -

В И Р І ШИ В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЗП №8, виданий 07.03.1996 року головою Гуляйпільської міської Ради народних депутатів Запорізької області ОСОБА_3, ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку площею 0,42 га, розташовану на території м. Гуляйполе Гуляйпільська міська рада, надану для ведення підсобного господарства, належить ОСОБА_2, яка померла 03.03.2015 року.

З рішенням в повному обсязі особи, які беруть участь у справі, можуть ознайомитися 07 липня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9