Справа № 182/4781/15-ц
Провадження № 2/0182/2861/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.08.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

В обгрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

31.12.2007 року помер її чоловік ОСОБА_4, який був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1/3-136 у м.Нікополі, і 1/3 частина зазначеної квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право власності (ЯЯЯ № 553441) від 27.09.2006 року, виданого Комітетом з управління комунальним майном Нікопольської міської ради, що підтверджується випискою про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Нікопольське МЕТІ" за № 12910583 від 15.12.2006 року, номер запису: 8647-10 у книзі: 31. І по 1/3 частині зазначеної квартири АДРЕСА_1, належить їм, кожній зі сторін у справі, на підставі вищевказаного правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого на підставі розпорядження Комітету з управління комунальним майном Нікопольської міської ради від 31.08.2006 року № 8647. Спадкоємне майно, на яке відкрилась спадщина, складається з 1/3 частини кв.136 буд.2/3 по вул.Малиновського в м.Нікополі (загальною площею 34,6 кв.м; житловою площею 17,2 кв.м; що складається з: коридору 1-6,2 кв.м.; санвузлу 2 - 2,7 кв.м.; кухні 3 - 7,6 кв.м.; жилої кімнати 4 - 17,2 кв.м.; балкону - 0,9 кв.м.), ринковою вартістю (у цінах на 15.06.2015 року) 29 377,00 гривень, що підтверджується звітом б/н про оцінку майна ТОВ „Бюро оцінки власності від 15.06.2015 року (загальна вартість однокімнатної квартири становить 88 131,00 гривень). Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є його діти, тобто відповідачка, їх дочка - ОСОБА_3. Вона ж перебувала з померлим в шлюбі з лютого 1972 року. Шлюб розірвали судом, одержавши свідоцтво про розірвання шлюбу від 01.08.1978 року, актовий запис № 494 (де кожному з них було присвоєне прізвище - Титов, ОСОБА_3). Але продовжували жити однієї родиною, господарювати, проявляючи взаємну турботу, і так прожили все життя (у офіційному шлюбі й у цивільному шлюбі більш 5 років).Таким чином, вона є спадкоємцем четвертої черги. У період спільного життя з померлим у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, і вони одержали з померлим чоловіком однокімнатну квартиру на родину в 1988 році, яку пізніше приватизували на всіх членів родини по 1/3 частині зазначеної квартири. Вони з донькою прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління й володіння майном, будучи зареєстрованими за місцем реєстрації й проживання померлого ОСОБА_4. Відповідачка не бажає оформити на себе спадщину, і відмовляється від неї на її користь, знаючи відношення померлого батька до неї, його дружини. Відповідачка бажає виконати волю померлого тата, і вона з нею згодна. Відповідачка визнає її вимоги й не заперечує проти задоволення позову. Згідно закону, вона відноситься до спадкоємців (ст.1264 ЦК України), що підтверджується довідкою з місця проживання. Вона проживала з померлим чоловіком у спадкоємній квартирі, була так само зареєстрована. Врона прийняла спадщину як постійно проживаюча разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини більш п'яти років. Проживаючи з померлим у цивільному шлюбі, вони приватизували на родину в 2006 році зазначену квартиру АДРЕСА_2. Вона звернулась в нотаріальну контору по питанню прийняття спадщини, надавши документи для ознайомлення після закінчення шести місяців від дня смерті чоловіка, але не було заяви відповідачки про відмову в мою користь на протязі шести місяців від дня смерті батька, і їй сказали, що потрібно встановлювати також факт сумісного проживання і родинних відносин, через допущену помилку в написанні прізвища: у чоловіка „Тітов (зазначене у свідоцтві про смерть; свідоцтві про право власності на нерухоме майно; виписці про реєстрацію права власності на нерухоме майно; титульному аркуші технічного паспорту на квартиру, а у свідоцтві про розірвання шлюбу „Титов), у них з відповідачкою у всіх документах: „Титова. Через це вона змушена звернутись до суду з одночасним визнанням і права власності, так як встановлення факту сумісного мешкання, родинних відносин їй необхідно для визнання права власності, і в порядку позовного провадження, а не окремого як для встановлення фактів. Факт родинних відносин можуть підтвердити свідки, які з'являться в судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Суду пояснив, що хоч його довірителька й розірвала шлюб зі своїм нині покійним чоловіком, але вони продовжували жити однією сімєю і вели спільне господарство. Спірну квартиру його довірителька отримала в період цивільного шлюбу і приватизовували вони квартиру в період цивільного шлюбу. Під час цивільного шлюбу в позивачки з чоловіком й донька народилась. І її чоловік записаний батьком в свідоцтві про народження у доньки, хоча на той період вони в офіційному шлюбі не перебували. Відповідачка відмовляється від спадку на користь матері, бо їй спадок не потрібен.

Відповідачка в судове засідання не прибула. Надала до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, в якій просила позовні вимоги своєї матері задовольнити в повному обсязі, на спадок не претендує.

Вислухавши представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 31.12.2007 року помер чоловік позивачки та батько відповідачки ОСОБА_4 (а.с.8), який був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1/3-136 у м.Нікополі, і 1/3 частина зазначеної квартири належала померлому на підставі свідоцтва про право власності (ЯЯЯ № 553441) від 27.09.2006 року, виданого Комітетом з управління комунальним майном Нікопольської міської ради, що підтверджується випискою про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Нікопольське МЕТІ" за № 12910583 від 15.12.2006 року, номер запису: 8647-10 у книзі: 31 (а.с.10, 20-24). Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на 1/3 частини кв.136 буд.2/3 по вул.Малиновського в м.Нікополі. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є відповідачка по справі, яка від прийняття спадку відмовляється. Позивачка перебувала з померлим в шлюбі, який було розірвано 01.08.1978 року (а.с.19). Однак, позивачка з чоловіком продовжували жити однієї родиною до самої його смерті (а.с.18).Таким чином, позивачка є спадкоємцем четвертої черги. Однак, в деяких документах померлого ОСОБА_5 допущено помилку в написанні прізвища і замість правильного „Титов записано „Тітов (а саме: в свідоцтві про смерть, витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно, довідці про склад сімї, свідоцтві про право власності на нерухоме майно, технічному паспорті), в звязку з чим позивачці по справі необхідно встановлювати також факт сумісного проживання і родинних відносин.

Родинні відносини позивачки та померлого ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Так свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона племінниця позивачки і зараз тимчасово на час відїзду тітки в іншу державу до доньки проживає в спірній квартирі. Її тітка позивачка по справі завжди жили разом з дядьком ОСОБА_7, який помер. Вона навіть не здогадувалась, що тітка з дядьком офіційно в розлученні. ОСОБА_4 й ховала свого чоловіка, бо вони завжди були однією родиною.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона подруга позивачки. Дружать 25 років. Знає, що в позивачки був чоловік ОСОБА_4, який зараз помер. Разом з ним народили двох дітей відповідачку по справі та сина, який також помер. Всі разом вони проживали в однокімнатній квартирі по вул.Малиновського. Цю квартиру позивачка отримала від виробництва, на якому працювала. Знала, що зі своїм чоловіком позивачка проживала в цивільному шлюбі. Позивачка й ховала свого чоловіка як дружина.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він знає родину позивачки 20 років. Дружить з позивачкою. Знає, що позивачка зі своїм чоловіком завжди жили разом однією сімєю. Позивачка й ховала свого чоловіка.

Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання позивачки з ОСОБА_4 однією сімєю і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.10, 30, 60, 256, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Встановити факт проживання однією сімєю, встановивши, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - члени однієї родини, що проживали разом з померлим ОСОБА_4 однієї родиною за адресою: м.Нікополь, вул.Малиновського, 2/3-136, з липня 1988 року до дня смерті ОСОБА_4, тобто до 31.12.2007 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3 (загальною площею 34,6 кв.м; житловою площею 17,2 кв.м; що складається з: коридору 1 - 6,2 кв.м; санвузлу 2-2,7 кв.м; кухні 3 - 7,6 кв.м; житлової кімнати 4 - 17,2 кв.м; балкону - 0,9 кв.м, належну померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 31.12.2007 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_9