Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2015 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Козар Г.В.

з участю заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа приватний нотаріус Сімферопольського міського нотаріального округу АР Крим ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою, де приватний нотаріус Сімферопольського міського нотаріального округу АР Крим ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю. Посилається на те, що вона, ОСОБА_1, знаходиться в родинних відносинах із спадкодавцем ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка 18.12.2013 р. померла. Батьки ОСОБА_4, батько ОСОБА_5 та мати ОСОБА_6, в період Великої Вітчизняної Війни, під час бомбардування загинули, а тому остання із 1943 по 1956 рік виховувалася в дитячому будинку колгоспу «Червоні козаки» с. Словянка Межівського району Дніпропетровської області, а з девятирічного віку виховувалася її дідом та бабою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Її батьки, батько ОСОБА_9 та мати ОСОБА_10, проживали спільно в одному будинку однією сімєю із дідом та бабою, разом з ними проживала і виховувалася ОСОБА_11 Після досягнення повноліття ОСОБА_11 виїхала на навчання до м. Сімферополя, де вийшла заміж, а згодом забрала до себе у м. Сімферополь і її, ОСОБА_1, з її допомогою вона здобувала освіту, остання про неї піклувалася. 26.12.1981 р. шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_4 було розірвано. Дітей у ОСОБА_4 немає, оскільки вона була єдиною дитиною в сімї, братів та сестер також немає. ОСОБА_4, починаючи з літа 2008 року, у звязку з її серцевою хворобою, постійно проживала з нею та її дітьми у квартирі АДРЕСА_1 однією сімєю. Вона неодноразово лікувалася у кардіореанімаційному відділенні Ужгородської ЦМЛК, востаннє з 22 по 31 жовтня 2013 року. Дана обставина стверджується випискою з історії хвороби. В кінці листопада 2013 року, після виписки з лікарні, на прохання ОСОБА_4 вона відвезла її до м. Сімферополя, а сама повернулась до м. Ужгорода. Факт проживання ОСОБА_4 з нею у м. Ужгород стверджується її сусідами з м. Сімферополь, які нотаріально засвідчили свої пояснення. Всі витрати на поховання ОСОБА_4 проводилися виключно за її кошти. 13.03.2014 р. вона подала до Першої Сімферопольської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадкового майна за спадкодавцем ОСОБА_4 Факт постійного проживання однією сімєю із спадкодавцем, ОСОБА_4, з літа 2008 року у квартирі АДРЕСА_1 можуть ствердити її діти та сусіди по квартирі ОСОБА_13, ОСОБА_14 та ОСОБА_15, які майже щоденно заходили до неї та бачили ОСОБА_4, з якою вони проживали однією сімєю, вели спільне господарство. Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 в останні роки її життя з нею необхідно для прийняття спадкового майна за законом. Просить встановити факт проживання ОСОБА_4 однією сімєю з нею, ОСОБА_1, в період з літа 2008 року по 18.12.2013 р. (день смерті ОСОБА_4І.) за адресою: м. Ужгород, вул. Добрянського, кв. № 1, буд. № 14.

В судовому засіданні заявниця та її представник заявлені вимоги підтримали повністю посилаючись на викладені в письмовій заяві обставини і просять заяву задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, а тому суд розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що згідно довідки Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 02.04.2014 р. ОСОБА_11 з 1946 по 1949 роки виховувалася в дитячому будинку колгоспу «Червоні Козаки» с. Словянка Межівського району Дніпропетровської області. В 1950 році, у віці 9 років, з дитячого будинку її забрала родина ОСОБА_1 ОСОБА_16 та ОСОБА_17, а також молода родина їхнього сина ОСОБА_18 та невістки ОСОБА_10. В цій сім'ї ОСОБА_19 проживала до свого повноліття. Пізніше виїхала на навчання в м. Макіївку Донецької області, а потім до м. Сімферополя. ОСОБА_19 (ОСОБА_4) підтримувала тісний звязок із сімєю ОСОБА_1, приїздила в гості і вважала родину ОСОБА_1 своєю сімєю. Особливу прихильність мала до доньки ОСОБА_18 та ОСОБА_10 ОСОБА_1. Після закінчення дівчиною Словянської середньої школи, забрала її до м. Сімферополя, так як у неї не було своїх дітей. Згодом, коли ОСОБА_1 вступила до Львівського університету постійно опікувалась студенткою, допомагала їй матеріально. Родинні стосунки ОСОБА_11 (ОСОБА_4) та ОСОБА_1 підтримувалися всі наступні роки їхнього життя (а.с. 9).

Свідоцтвом про народження ОСОБА_11 стверджується, що вона народилася 09.03.1941 р. в с. Словянка Межівського району Дніпропетровської області. 18.11.1972 р. ОСОБА_11 уклала шлюб із ОСОБА_12 та у звязку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище на ОСОБА_12. 26.02.1981 р. даний шлюб було розірвано та після розірвання шлюбу нею залишено прізвище ОСОБА_12 (а.с. 6, 7).

18.12.2013 р. ОСОБА_4 померла, що стверджено свідоцтвом про її смерть (а.с. 8).

Організація проведення поховання ОСОБА_4 та втрати на проведення її поховання проводилися заявницею (а.с. 22, 23).

З метою оформлення спадщини за померлою ОСОБА_4 заявниця ОСОБА_1 звернулася у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 20).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_13, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 підтвердили факт постійного проживання однією сімєю заявниці ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України).

Встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_4 відповідно до спадкового законодавства має для заявниці юридичне значення та діючим законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Як розяснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини (п. 23 Постанови).

Беручи до уваги наведене суд вважає, що вимоги заявниці є підставними, а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 60, 169, 209, 212-215, 234, 235, 256 ЦПК України суд,

Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сімєю з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, у період з літа 2008 року по 18 грудня 2013 року (день смерті ОСОБА_4) за адресою: м. Ужгород, вул. Добрянського, 14/1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча Сарай А.І.