441/813/15-ц 2/441/393/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі

головуючого - судді Яворська Н.І.

за участі секретаря Цап І.М.

позивача - ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3. про стягнення з відповідача коштів по борговій розписці від 24.05.2014р. в сумі 7500 грн. Оскільки, на неодноразові прохання позивача про повернення боргу відповідач не реагує, позивач змушений звернутись за захистом свого права до суду. Просить позов задовольнити, стягнути борг по борговому зобов'язанню, а також судові витрати.

В суді позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали, покликаючись на викладені в заяві мотиви, зазначили, що станом на 08.06.2015р. відповідач боргу не повернув. Просять позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в суді позов заперечив, пояснив, що він дійсно 24.05.2014 року написав власноручно боргову розписку про позику у ОСОБА_1 7500 грн., про що також свідчить його підпис, однак вказаних коштів він не отримував, довести в суді ті обставини, що коштів не отримав не може за відсутності доказів.

Заслухавши пояснення сторін, представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

За положеннями ст. 1046, ст. 1047 ЦК України, за договором позики, одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду або такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Із матеріалів справи, пояснень в суді позивача та його представника ОСОБА_2 видно, що відповідач ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 позичив у ОСОБА_1 кошти в розмірі 7500 грн., які зобов'язувався повернути до 15.07.2014 року. Оскільки строк виконання боргового зобов'язання сплив, на неодноразові прохання про повернення боргу відповідач не реагує, зобов'язання у встановлений строк відповідачем не виконано, позивач звернувся за захистом свого права до суду та просить стягнути суму по борговому зобов'язанню, а також судові витрати по справі.

Із пояснень відповідача, боргової розписки (а.с. 3) вбачається, що 24.05.2014 року відповідач ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_1 7500 грн., про що власноручно написав розписку, обумовлений термін повернення грошей - до 15.07.2014 року. Згідно із ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки позивач, як позикодавець, має право вимагати повернення боргу, а відповідач, як позичальник, позику не повертає, однак зобов'язаний повернути такі, а саме 7500 грн., то таку суму заборгованості за невиконання грошового зобов'язання слід стягнути на користь позивача в примусовому порядку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України за положеннями якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Покликання відповідача ОСОБА_3 на ту обставину, що 24.05.2014р. написав власноручно боргову розписку про те, що позичив у ОСОБА_1 7500 грн., однак кошти фактично не отримував, суд оцінює як необґрунтовані, оскільки такі відповідачем об'єктивно не підтверджені, доказів на підтвердження таких покликань в справі немає та в суді не доведено.

Обставин, які б спростовували вищенаведене щодо суми заборгованості судом не здобуто, відповідач обґрунтованих заперечень щодо суми заборгованості суду не надав, а отже є підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь позивача - 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 22, 60, 88, 159, 213-215 ЦПК України, с у д, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( жителя АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( жителя АДРЕСА_2) борг за договором позики в розмірі 7500 грн. (сім тисяч п'ятсот грн.), та судовий збір 243 грн. 60 коп., а всього 7743,60 ( сім тисяч сімсот сорок три грн.. 60 коп.)

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області в порядку та строки визначені ст.. 294 ЦПК України.

Суддя Яворська Н.І.