Справа № 161/8283/15-ц
Провадження № 2/161/2823/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2015 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ковтуненка В.В.,
при секретарі Соколовій К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 11 липня 2014 року помер його батько - ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть, серія 1-ЕГ № 158322, виданим виконавчим комітетом Промінської сільської ради Луцького району Волинської області 11 липня 2014 року. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться у селі Лучиці, вулиця Квітнева, будинок № 12, Луцького району, Волинської області. Заповіт ОСОБА_3 не складався. Спадкоємцями першої черги по закону є він та його брат -ОСОБА_1 - відповідач у даній справі. У встановлений шестимісячний строк він звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_4 яким була заведена спадкова справа № 26/2014. Одночасно, його братом-відповідачем у справі було подано заяву про відмову від спадщини на його користь. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем померлого, який фактично прийняв спадщину. Їх мама- Казнадзей ОСОБА_5 також померла - 7 липня 2002 року, що стверджується свідоцтвом про смерть від 08 липня 2002 року, серія 1-ЕГ № 106835, виданим Промінською с/радою Луцького району Волинської області. По спливу шестимісячного строку після відкриття спадщини він звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, йому було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 травня 2015 року, що змушує його звертатися до суду з даним позовом. На спадковий будинок, в якому він продовжую після смерті батьків проживати, відсутні правовстановлюючі документи , оскільки за життя спадкодавець не здійснив державної реєстрації свого права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку. Однак, як вбачається з витягу з погосподарської книги №7 за 2015 рік Промінської сільської ради Луцького району Волинської області по особовому рахунку № 554 будинок з надвірними будівлями і спорудами належить ОСОБА_3 і знаходиться в селі Лучиці по вулиці Квітневій, будинок № 12. Просить суд визнати право власності на спадкове майно.
Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує з підстав у ньому викладених та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи у його відсутності.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Судом при розгляді справи встановлено, що 11 липня 2014 року помер ОСОБА_6 (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Також судом встановлено, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіту не склав. А тому спадкування здійснюється за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Судом при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_3 на момент смерті набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами № 12 по вулиці Квітневій в селі Лучиці Луцького району Волинської області (а.с. 10).
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які є сторонами по справі.
Також судом встановлено, що 17 грудня 2014 року ОСОБА_2 ович відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 на користь свого брата ОСОБА_1 (а.с. 12).
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Судом встановлено, що позивач в установлений законом шестимісячний термін з часу відкриття спадщини звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та заявив про себе як спадкоємець. Проте приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_8 було відмовлено позивачу в оформленні права на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3, оскільки відсутні правовстановлюючі документи про належність земельних ділянок спадкодавцю (а.с. 12).
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Судом встановлено, що ОСОБА_3, за життя не оформив правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами № 12 по вулиці Квітневій в селі Лучиці Луцького району Волинської області. А тому позивач не може оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_3, так як відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами № 12 по вулиці Квітневій в селі Лучиці Луцького району Волинської області, який успадковуються позивачем.
Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, який помер 11 липня 2014 року. У встановленому законом порядку подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів про належність вказаного майна спадкодавцю. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1266, 1267, 1269 ЦК України, ст. ст. 10, 57, 60, 212 215, 224 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю. Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами № 12 по вулиці Квітневій в селі Лучиці Луцького району Волинської області в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_6, який помер 11 липня 2014 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В.В. Ковтуненко