Справа № 569/2656/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Соломон О.М.

з участю представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_5»яни Володимирівни про стягнення компенсації за порушення авторського права, -

в с т а н о в и в :

Представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просять суд стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_5»яни Володимирівни на користь ОСОБА_4 компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, а саме 24360 гривень, замість відшкодування збитків та стягнення доходу та стягнути з ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі.

Представник ФОП ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнав, зазначаючи, що його довіритель жодних картин ОСОБА_4 не продавала, крім того, найманих працівників, які б могли здійснювати торгівлю картинами та магнітами ОСОБА_4 вона не мала. Позовні вимоги вважає необґрунтованими,безпідставними та недоведеними і просить суд в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання представника ОСОБА_2 показання представника ОСОБА_7, допитаної за її згодою як свідка, дослідивши письмові докази по справі,оглянувши в судовому засіданні запис з зафіксованим продажем творів мистецтва ОСОБА_4 суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відома українська художниця, яка прославилась, малюючи маленьких смішних чоловічків. Персонажі цих картин стали впізнаваними і асоціюються виключно з особою пані ОСОБА_4.

30 грудня 2014 року та 05 лютого 2015 року представникам позивача стало відомо, що відповідач у магазині під назвою (вівіскою) "EmoZZi" (що знаходиться на першому поверсі ТЦ "Злата Плаза" - місто Рівне, вул. Короленка, здійснює публічний показ та розповсюдження картин, а також магнітів, на яких відтворено твори образотворчого мистецтва позивача - ОСОБА_4 (зокрема, такі картини як «Ой, ой, ой!», «Король розовых чаек...», «Мизинчик...», «Дрессировщица...» та інші). На зворотній стороні цих товарів зазначено й ім'я автора використаних творів саму ОСОБА_4.

Факт продажу відповідачем контрафактного товару підтверджується показаннями представника ОСОБА_4 ОСОБА_1, допитаної за її згодою як свідка, товарними чеками від 30.12.2014 року та від 05.02.2015 року та речовими доказами (картинами та магнітами), а також відеофіксацією порушення авторського права (купівлі-продажу контрафактного товару).

З показань ОСОБА_1, оглянутих судом речових доказів та запису з відеофіксацією порушення авторського права слідує, що у магазині під назвою (вівіскою) "EmoZZi" (що знаходиться на першому поверсі ТЦ "Злата Плаза" - місто Рівне, вул. Короленка, та в якому здійснювала свою діяльність ФОП ОСОБА_5 було вчинено продаж картин та магнітів із зображеннями творів ОСОБА_4 без відповідного дозволу.

Доводи представника відповідача в тій частині, що її довіритель дійсно здійснювала роздрібну торгівлю в ТЦ «Злата Плаза», однак можливо це і не у відділі під назвою "EmoZZi" спростовується дослідженою в судовому засіданні постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві, згідно якої, Рівненський міський суд витребовував у ФОП ОСОБА_5за місцем здійснення діяльності магазин "EmoZZi"первинні облікові документи та зобов»язав вилучити контрафактні товари із вказаного відділу, однак при вчинення виконавчих дій у вказаному відділі "EmoZZi" були відсутні документи та предмети і державний виконавець не зазначив у вказаній постанові, що ФОП ОСОБА_5 не здійснює у вказаному відділі підприємницьку діяльність( а.с.24-28 матеріалів заяви про забезпеченння доказів)

Таким чином, вказаною постановою державного виконавця підтверджено той факт, що оренду відділу "EmoZZi" в ТЦ « Злата Плаза» по вул. Короленка, 1 в м.Рівне здійснювала саме ФОП ОСОБА_5

Доказів які б спростували вказану обставину представником відповідача в судовому засіданні надано не було.

Як зазначено вище, факт продажу контрафактного товару у відділі "EmoZZi" підтверджується товарним чеком від 30.12.2014 року, виданим на суму 75 грн., а також товарним чеком від 05.02.2015 року, виданим на суму 150 грн., а також відеофіксацією порушення авторського права (купівлі-продажу контрафактного товару).

Жодного дозволу на використання своїх творів ФОП ОСОБА_5 ОСОБА_4 не надавала, а тому дії підприємця суд визнає порушенням авторського права позивача.

Відповідно до ст. 1 ЗУ „Про авторське право і суміжні права" примірник твору - копія твору, виконана у будь-якій матеріальній формі; твір образотворчого мистецтва - скульптура, картина, малюнок, гравюра, літографія, твір художнього (у тому числі сценічного) дизайну тощо.

Відповідно ст. 437 ЦК України, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права», авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

Одночасно, ч.5 ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що суб'єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах (що й було зроблено Позивачем).

Відповідно до ст. 7 Закону України „Про авторське право і суміжні права " суб'єктами авторського права є автори та особи, яким автори передали свої авторські майнові права.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про авторське право та суміжні права» автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених ст. ст. 21-25 цього Закону України «Про авторське право та суміжні права». Використання творів без письмового дозволу (укладення ліцензійного договору) є порушенням авторського права, що є підставою для звернення до суду за захистом порушених прав, що передбачено ст. 50 Закону України «Про авторське право та суміжні права».

Згідно зі ст.ст. 440, 443 ЦК України, ч. 1 ст. 15 та ч. 1 ст. 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора належить виключне право на використання твору, а також виключне право надавати дозвіл або забороняти використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами іншими особами.

Відповідно до ст. 441 ЦК України, використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. 2. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про авторське право і суміжні права", розповсюдження об'єктів авторського права і (або) суміжних прав - будь-яка дія, за допомогою якої об'єкти авторського права і (або) суміжних прав безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці, в тому числі доведення цих об'єктів до відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до цих об'єктів з будь-якого місця і в будь-який час за власним вибором.

Контрафактний примірник твору,... - примірник твору,... розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, ... (ст. 1 ЗУ „Про авторське право і суміжні права ").

Контрафактна продукція - продукція або примірник, які випускаються, відтворюються, публікуються, розповсюджуються, реалізуються тощо з порушенням майнових прав інтелектуальної власності (Постанова КМУ від З жовтня 2007 p. N1185 „Про затвердження Національного стандарту № 4 "Оцінка майнових прав інтелектуальної власності" (Національний стандарт N 4, п. 3).

Таким чином, картини та магніти, продані у відділі, який орендувала ФОП ОСОБА_5 є контрафактними примірниками творів, а дії відповідача щодо розповсюдження контрафактного примірника твору, без відповідного дозволу суб'єкта авторського права, є порушенням виключних майнових авторських прав ОСОБА_4, що дає законні підстави для судового захисту порушених прав в тому числі і заявлення вимоги про стягнення компенсації за порушення яке допустила ОСОБА_5

Відповідно до 12 Постанови ВСУ №5 від 04.06.2010 року, позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства (частина перша статті 435 ЦК ( 435-15 ), стаття 11 Закону N 3792-ХП) ( 3792-12 ). Зокрема, первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Це положення застосовується також у разі опублікування твору під псевдонімом, який ідентифікує автора.

Відповідач, який заперечує проти позову, зобов'язаний довести виконання вимог Закону N 3792-ХІІ ( 3792-12 ) при використанні ним об'єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК) ( 435-15 ).

В судовому засіданні представники позивача надали докази належності ОСОБА_4 авторських прав на п'ять творів образотворчого мистецтва, такі картини як «Ой, ой, ой!», «Король розовых чаек...», «Мизинчик...», «Дрессировщица»... та «Рябиновое счастье».( а.с. 4-7, 8-13,14)

Також в судовому засіданні були досліджені докази, що підтверджують факт розповсюдження відповідачем контрафактної продукції, на якій відтворено вищезазначені п'ять творів. Так, з оглянутих в судовому засіданні двох товарних чеків, вбачається, що вони містять крім іншого, відбиток печатки відповідача, де нанесено його дані. Позивачем також надано суду для огляду речові докази -контрафактннй товар. Твердження позивача підтверджуються свідченнями представника, допитаного в порядку ст. 184 ЦПК України.

Представник відповідача у свою чергу не спростував поданих позивачем доказів та у судовому засіданні визнав той факт, що свою господарську діяльність в період, що вказаний в товарних чеках ФОП ОСОБА_5 дійсно здійснювала у ТЦ «Злата плаза», в м. Рівне.

Відповідно до положень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 04 червня 2010 року „Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" належним відповідачем у справі про захист авторського права і (або) суміжних прав є особа, яка своїми діями порушила особисті немайнові чи майнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Заперечення представника відповідача з вказівкою на те, що найманих працівників у відповідача не було, а товарні чеки підписані різними підписами не може вважатися достатнім, достовірним, допустимим та належним доказом на спростування доводів позивача. Саме відповідач, як суб'єкт господарювання, який на дату вчинення порушення прав позивача здійснював свою господарську діяльність в ТЦ «Злата Плаза» та від імені якого було видано товарний чек - є належним відповідачем у справі та саме він повинен нести відповідальність за свої (як суб'єкта господарювання) протиправні дії.

Фізична особа-підприємець має право використовувати як найману працю, так і укладати договори цивільно-правового характеру на виконання певних дій, в тому числі і на здійснення продажу товарів у відділі підприємця іншою особою. Договори цивільно-правового характеру не є трудовими договорами та не піддягають та не підлягали реєстрації в Центрі зайнятості.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір купівлі-продажу контрафактної продукції є правочином, на підтвердження факту укладення якого покупцю - ОСОБА_1 було видано товарний чек. Згідно відомостей товарного чеку продавцем вказано особу ОСОБА_5»яна Володимирівна

Сукупність наданих суду доказів вказують на законність вимог позивача та протиправність дій відповідача.

Відмова відповідача від визнання своїх же документів (товарних чеків) вказує на наміри відповідача уникнути відповідальності та його небажання спростувати презумпцію винного завдання шкоди позивачу.

Так, відповідно до п. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» передбачено, що порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 згаданого Закону, та їх майнові права, визначені ст. ст. 15, 39, 40 і 41, з урахуванням передбачених ст. ст. 21 - 25,42 і 43 обмежень майнових прав.

Згідно п. „г" ч.2 ст.52 Закону № 3792-ХІІ суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Приймаючи до уваги встановлені по справі обставини та враховуючи розяснення, наведені у пункті 42 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04 червня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», а також загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК України, зокрема справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає необхідним стягнути з ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 компенсацію у розмірі 20 мінімальних заробітних плат за порушення авторського права.

Враховуючи, що розмір мінімальної заробітної плати на час ухвалення рішення становить 1218 гривень, стягненню підлягає компенсація у розмірі по 24360 гривень (1218 х 20) за розповсюдження (продаж) як контрафактних картин, так і контрафактних иагнітів.

У своїх запереченнях представник відповідача посилається на недоведеність факту реалізації ФОП ОСОБА_5 контрафактної продукції.

Вказані заперечення суд при ухваленні рішення до уваги не приймає, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими по справі доказами та встановленими обставинами. На підставі викладеного, керуючись 50,51, 52 Закону України « Про авторське і суміжні права», ст.ст.201,421,423,424,426,431,432,438,439,440 ЦК України, ст.ст.10,11,57-60,88, 212, 213-215,218,223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_5»яни Володимирівни про стягнення компенсації за порушення авторського права задоволити повністю.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_5»яни Володимирівни ( ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 20 мінімальних заробітних плат, а саме 24360 грн( двадцять чотири тисячі триста шістдесят ) гривень, замість відшкодування збитків та стягнення доходу.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_5»яни Володимирівни ( ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 243 ( двісті сорок три) грн.. 60 коп сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя