АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7073/15 Справа № 189/854/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Волошина М.П., Куценко Т.Р.

при секретарі Прудченко В.Д.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання непрацездатного чоловіка, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання непрацездатного чоловіка, мотивуючи тим, що з 25 лютого 2005 року він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначав, що за рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2014 року сплачує аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказував, що внаслідок перенесеної ним 27 серпня 2008 року попереково-спинно мозкової травми в шийному відділі, перелому-вивиху С6-С7 хребців, йому на підставі загального захворювання з 21 листопада 2009 року встановлена І група інвалідності безстроково.

Посилаючись на те, що за час спільного проживання з відповідачкою, остання окрім надання можливості харчування, жодних дій, щодо надання будь-якої іншої підтримки, не вчиняла, через що, з червня 2014 року він вимушений проживати разом з матірю, а відповідач добровільно жодної допомоги не надає, тому просив суд ухвалити рішення, яким стягувати щомісячно з відповідачки кошти (аліменти) на його утримання в розмірі 1/10 частини з усіх видів її заробітку (доходу), починаючи з 01 квітня 2015 року.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

09 червня 2015 року Покровським районним судом Дніпропетровської області ухвалене додаткове рішення, яким доповнено другий абзац резолютивної частини рішення словами «до закінчення строку встановлення інвалідності».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, зазначаючи, що рішення постановлене з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Згідно зі ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України).

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що з 25 лютого 2005 року сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі і мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2014 року, яке набрало чинності, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з довідки №502 від 07 травня 2015 року, виданої управлінням Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області, відповідач отримує з пенсії позивача аліменти на утримання малолітньої дитини (а.с.47).

Згідно довідки МСЕК від 17 жовтня 2009 року, виданої безстроково, ОСОБА_3 є інвалідом 1 групи з 21 листопада 2009 року (загальне захворювання) та потребує постійного стороннього догляду (а.с.13).

З довідки №78 від 17 лютого 2015 року, виданої ЛКК Покровського району Дніпропетровської області, вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом І групи з 2009 року, потребує постійного догляду та лікування, не здатний до самообслуговування (а.с.14).

З довідки №206 від 17 лютого 2015 року, виданої управлінням Пенсійного фонду України в Покровському районі Дніпропетровської області, позивач перебуває у них на обліку та отримує пенсію по інвалідності (1 група загального захворювання) в розмірі 1.249 грн. (а.с.9).

Відповідно до довідки Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року за №1330 та акту обстеження матеріально-побутових умов сімї ОСОБА_3, останній зареєстрований та проживає в будинку своє матері ОСОБА_5 по вул.Рози Люксембург,29-а в смт.Покровське Покровського району Дніпропетровської області (а.с.8,9).

Відповідач ОСОБА_2 є працездатною, працює в ТВБТ №10003/0280 філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» та з 28 травня 2011 року займає посаду старшого контролера-касира операційного сектору (а.с.25), отримує заробітну плату та аліменти на малолітню доньку, а тому має змогу надавати матеріальну допомогу позивачу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, позивач втратив працездатність під час шлюбу, отримав інвалідність першої групи та потребує сторонньої допомоги, в тому числі і фінансової.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21 березня 1991 року інвалідом є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов'язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

У абз.1,2 п.27 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317, зазначено, що підставою для встановлення I групи інвалідності є стійкі, значно вираженої важкості функціональні порушення в організмі, зумовлені захворюванням, травмою або уродженою вадою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності особи, неспроможності до самообслуговування і спричиняють до виникнення потреби у постійному сторонньому нагляді, догляді або допомозі. До I групи належать особи з найважчим станом здоров'я, які повністю не здатні до самообслуговування, потребують постійного стороннього нагляду, догляду або допомоги, абсолютно залежні від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій або які частково здатні до виконання окремих елементів самообслуговування.

Відповідно до ч.3 ст.79 СК України, якщо один із подружжя одержує аліменти у звязку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.

Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено на 2015 рік прожитковий мінімум для непрацездатних осіб в розмірі 949 грн. на місяць.

Позивач за рішенням суду сплачує аліменти на утримання малолітньої доньки, розмір його пенсії з урахування сплачених аліментів менший ніж законодавчо встановлений прожитковий мінімум для непрацездатних осіб (а.с.46,47,48), тому доводи відповідача про те, що позивач отримує пенсію у розмірі 1.249 грн. та не потребує матеріальної допомоги до уваги не приймаються.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що під час спільного життя позивач зловживав спиртними напоями, не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду та відмови у задоволенні позову.

Інші доводи не є суттєвими для вирішення спірного питання.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що з'ясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Оскільки рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального й процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 09 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду чинна з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Волошин М.П.

ОСОБА_6