Провадження № 2/263/3897/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2015 року м. Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючої судді Кір'якової Н.П., при секретарі Соколовій О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 0246/08/15-N від 23.06.2008 та договором поруки № 0246/08/15-N(П) від 23.06.2008 року, в сумі 25 480,96 доларів США, яка складається з: суми поточної заборгованості за кредитом 21 600 доларів США, суми простроченої заборгованості за кредитом 793,09 доларів США, простроченої заборгованості по процентам 1 965,99 доларів США, поточної заборгованості по процентам 396,23 доларів США, пені 725,65 грн., та штраф в розмірі 5000 грн., оскільки відповідачі порушила графік погашення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість. Просив стягнути заборгованість за кредитним договором солідарно з обох відповідачів.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором.
Відповідачі у судове засідання не зявились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що 23.06.2008 року між АКБ «Форум», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0246/08/15-N, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США на придбання житлового будинку, строком до 23.06.2033 року з процентною ставкою за користування кредитними коштами 13 % річних.
Крім цього, в якості забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 23.06.2008 року банк уклав із ОСОБА_2 договір поруки № 0246/08/15-N(П), згідно умов якого остання виступила поручителем перед банком за виконання ОСОБА_1 своїх кредитних зобовязань.
Відповідно до п. 3.2.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитним коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язання за договором, який є забезпеченням виконання зобов'язань.
Згідно п. 4.1 кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2% за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.
За п. 4.4. договору до позичальника застосована штрафна санкція в розмірі 5000 грн.
Згідно умов пункту 2.1 договору поруки № 0246/08/15-N(П)від 23.06.2008 року, поручитель зобовязався в разі невиконання, або порушення боржником свої зобовязань перед кредитором погасити заборгованість по кредиту, а саме: суму кредитку, нараховані проценти по кредиту, штраф, пеню та інші платежі, передбачені Кредитним договором.
Як вбачається з наданих позивачем довідок та розрахунків, відповідачі порушили умови кредитного договору, оскільки не вносили у строки, ним обумовлені, на рахунок банку грошові кошти на погашення заборгованості, внаслідок чого й утворилась заборгованість, розмір якої станом на 20.07.2015 року становить 25 480,96 доларів США, яка складається з: суми поточної заборгованості за кредитом 21 600 доларів США, суми простроченої заборгованості за кредитом 793,09 доларів США, простроченої заборгованості по процентам 1 965,99 доларів США, поточної заборгованості по процентам 396,23 доларів США, пені 725,65 грн., та штраф в розмірі 5000 грн.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та ЦК України та у встановлений строк.
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)
Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За ст. 1050 ЦК України як наслідок порушення договору позичальником є право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно ст. 554 ЦК України боржник і його поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Відповідно до ч. 3 п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільних справах», суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").
Згідно ч. 2 ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і порядку, встановлених законом.
За ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Згідно ст.ст.19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року N 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання).
Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.
Як вбачається із Судової практики Верховного Суду України щодо розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, де зазначено, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Проте слід переконатись, що у банку наявна генеральна ліцензія та письмовий дозвіл на здійснення валютних операцій, отримані у встановленому порядку.
Згідно з наданими позивачем доказами, у ПАТ «Банк Форум» наявна Генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій від 06.10.2011 року № 62.
Таким чином, оскільки відповідачі умови кредитного договору та договору поруки не виконують, внаслідок чого утворилася заборгованість, з відповідачів слід стягнути на користь позивача заборгованість у розмірі за тілом кредиту та відсотками у розмірі 24 755,31 доларів США.
Разом з тим, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором з наступних підстав.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної організації» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
Згідно Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», в переліку міст, де проводиться антитерористична операція, зазначене місто Маріуполь.
Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 8 489,41 гривень, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційну до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню, з урахуванням офіційного курсу НБУ на день винесення рішення, на: 582 665,74 гривень *100% : 604261,22 гривень ціни позову = 96,43 %), тобто 96,43 % від суми сплаченого судового збору (96,43% * 8 489,41 гривень:100% = 8 186,34 гривень), що складає 8 186,34 гривень.
На підставі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної організації», ст.ст. 526, 530, 554, 610, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, Розпорядження КМУ № 1275-р від 02.12.2015 року, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд
Позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 23.06.2008 № 0246/08/15-N в сумі 24 755 (двадцять чотири тисяч сімсот пятдесят пять) доларів США 31 цент.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» судовий збір у розмірі 4 093 гривень 17 копійок з кожного.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
На рішення позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя Н.П. Кір'якова