№ 308/8629/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19.03.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в особі:

головуючої судді Лемак О.В.

при секретарі Ревачко І.С.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визначення місця проживання,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, за участю третьої особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визначення місця проживання.

Мотивуючи позов тим, що 27 травня 2012 року рішенням Ужгородського міського суду по справі №2-2906/2003р. за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 було розірвано шлюб між сторонами. Питання про місце проживання дітей сторін: ОСОБА_4 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 судом не вирішувалося.

Позивач вказує, що відповідачка ОСОБА_3 не має самостійного доходу. Діти проживають і утримуються позивачем, відповідачка ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню та утриманню дітей. Також зазначає, що він має житло і може створити нормальну сімейну обстановку та забезпечити належний рівень утримання дітей.

Просить суд визначити місце проживання дітей ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з їх батьком.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Представник Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, виходячи з їх належності та допустимості, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у сторін народилися діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Рішенням Ужгородського міського суду від 27.05.2003 року шлюб між сторонами розірвано та дітей залишено на вихованні дітей.

Під час розірвання шлюбу між сторонами вимоги про те з ким із батьків будуть проживати діти не ставилось та судом не розглядалось.

Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Так, позивачем до позовної заяви додано висновок Органу опіки і піклування №368/14-41 від 15.07.2014 року, згідно якого визначення постійного місця проживання дітей із батьком є не доцільним, оскільки у комісії не було можливості заслухати думку дітей.

Так, згідно вимог п. 72 Постанови Кабінету міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини», для розв'язання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності).

Під час розв'язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов'язків матері та батька щодо дитини.

Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт обстеження житлово-побутових умов.

Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Однак, як видно з висновку відсутня інформація про проведення бесіди з відповідачкою і дітьми, про обстеження житлово-побутових умов і не зазначена адреса, за якою будуть проживати діти разом з позивачем.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,11,57-60, 208,209,212-215,226 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визначення місця проживання - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано до Ужгородського міськрайонного суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Лемак О.В.