Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1988/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Забуранний Р. А.
Доповідач Черненко В. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

16.09.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Черненко В.В.

суддів - Чорнобривець О.С., Потапенка В.І.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Агрофірма «Кам'янська» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2015 року за позовом приватного підприємства «Агрофірма «Кам'янська» до ОСОБА_2, фермерського господарства «Подурця Л.О.», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції, відділ Держземагенства у Новомиргородському районі Кіровоградської області, Головне управління юстиції у Кіровоградській області про визнання договору оренди недійсним,-

ВСТАНОВИЛА:

ПП «Агрофірма «Кам'янська» звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2, ФГ «Подурця Л.О.», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 і ФГ «Подурця Л.О.» щодо земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1 площею 2,7937 га розташованої в адміністративних межах Кам'янської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що належить ОСОБА_2, рішенням про державну реєстрацію речового права оренди( (№ запису 14255373 від 07.07.2014 року) зареєстрованого відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області.

В обгрунтовання позову позивач зазначив, що між ПП «Агрофірма «Кам'янська» та ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, який зареєстровано 05.09.2006 року( запис в книзі реєстрації №60) .

14 липня 2011 року відділом Держкомзему Новомиргородського району Кіровоградської області зареєстровано додаткову угоду між позивачем та ОСОБА_2 про продовження договору оренди терміном на п'ять років .

Позивач зазначив, що договір наразі є чинним (укладений до 14.07.2016 року) не розірваним, не припиненим у встановленому законом порядку, не визнаний недійсним. Земельна ділянка використовується позивачем. Орендна плата за 2006-2014 роки виплачується належним чином.

Позивач зазначив, на підставі укладеного договору , ОСОБА_2 передала , а позивач взяв в оренду дві земельні ділянки НОМЕР_3,та НОМЕР_4. Власником земельних ділянок є ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 06.11.2001 року.

Позивач зазначив, що ОСОБА_2 до припинення чинності укладеного договору оренди ,уклала договір оренди належної їй земельної ділянки з ФГ «Подурця Л.О.» строком на 10 років. Посилаючись на ці обставини, та вважаючи , що його права на оренду землі порушеними, просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Новомиргородського районного суду від 08.04.2015 року до участі у справі залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Відділ Держземагенства у Новомиргородському районі та Головне управління юстиції у Кіровоградській області.

Рішенням Новомиргородського районного суду від 30.06.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв'язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що 12.08.2004 року між ОСОБА_2 та ПП «Агрофірма «Кам'янська» укладено договір оренди земельної ділянки за яким ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку площею 6га. розташовану на території Кам'янської сільської ради Новомиргородського району передала в оренду ПП «Агрофірма «Кам'янська» строком на 5 років до 12.08.2009 року.

Реєстрація договору здійснена Новомиргородським відділом КРФДП «ЦЦЗК» 05.09.2006 року.

У день укладення договору, 12.08. 2004 року земельна ділянка передана орендарю за актом приймання - передачі.

Додатковою угодою від 07.08.2008 року, ОСОБА_2 та позивач строк дії договору оренди землі, подовжили на 5 років з моменту реєстрації додаткової угоди. Реєстрація додаткової угоди відбулась 14.07.2011 року.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п.5 Додаткової угоди від 12.08.2008 року угода вступає в силу з моменту підписання її сторонами., тому позивач помилково вважає, що перебіг початку дії договору починається з дати державної реєстрації договору оренди землі(додаткова угода). При цьому суд посилається на частину 1 статті 638 ЦК України , статті 18,20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції . яка була чинною на момент укладення договору і додаткової угоди) .

Суд першої інстанції зазначив,що сторони не заперечують, що договір від 12.08.2004 року був підписаний 12.08.2014 року після того, як вони досягли згоди щодо істотних умов договору . Моментом укладення договору , є саме 12.08.2004 року, а момент укладення додаткової угоди до цього договору є дата її підписання - 07.08.2008 р.

Суд зазначив, що державна реєстрація свідчить про те, що договір та додаткова угода набрали чинності(юридичної сили) визнані державою. Ця державна реєстрація не може змінювати моменту укладення договору , а отже і початку перебігу строку дії договору та додаткової угоди.

Суд першої інстанції зазначив, що з матеріалів справи вбачається, що до того , як строк дії договору оренди між ПП «Агрофірма «Кам'янська» та ОСОБА_2 закінчився, було укладено 01.07.2014 року інший договір оренди земельної ділянки, між ОСОБА_2 та ФГ «Подурця Л.О.» за яким ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку з кадастровим НОМЕР_1, площею 2.7937 га. що була предметом договору оренди від 12.08.2004 року, передала в оренду на 10 років ФГ «Подурця».

Позивач звернувся до суду з позовом лише 20.03.2015 року, а строк дії договору оренди від 12.08.2004 року закінчився 12.08.2014 року. Позивач не повідомляв ОСОБА_2 про наміри скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк(ч.2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» оскільки вважав , що строк дії договору закінчувався 14.07.2016 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки укладення договору між ОСОБА_4 та ФГ «Подурця Л.О.» не порушило право позивача, який не був стороною цього договору. (ст.. 3 ЦПК ), то відповідно позов не підлягає задоволенню.

Колегія суддів , приймаючи до уваги встановлені обставини дійшла висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи допущено порушення норм процесуального права, що відповідно до ч.3 ст. 309 ЦК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин , на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 215 ЦПК України в рішенні суду повинно бути зазначено на підставі яких доказів та з яких мотивів суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних, як свідків , показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експерта.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам права.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої не визначився з належним предметом спору , не встановив дійсні обставини по справі, не перевірив та не дав належної оцінки доказам, наданих позивачем по справі, на підтвердження позовних вимог.

В порушення ч. 4 статті 10 ЦПК не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ставить питання про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 і ФГ «Подурця Л.О.» щодо земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1 площею 2,7937 га. розташованої в адміністративних межах Кам'янської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, що належить ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію речового права оренди (№ запису 14255373 від 07.07.2014 року) зареєстрованого відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції Кіровоградської області.

На підтвердження позовних вимог надає копію договору оренди земельної ділянки від 12.08.2004 року в якому зазначено, що предметом договору оренди є земельна ділянка розміром 6.10 га.(а.с.4), що не відповідає вимог позовної заяви.

Також позивач надав на підтвердження позовних вимог Додаткову угода без номера від 12.08.2004 року до договору оренди земельної ділянки укладеного 07.08.2008 року та зареєстрованого 5.09.2006 року, яка зареєстрована 14.07.2011 року відділом Держкомзему у Новомиргородського району, яка не має відношення до договору оренди землі на який посилається позивач по справі.

Також з матеріалів справи вбачається, що в матеріалах справи відсутній договір оренди землі, який є предметом судового розгляду і який позивач просить визнати недійсним (договір оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_2 і ФГ «Подурця Л.О.» щодо земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1 площею 2,7937 га.).

Встановлені обставини свідчать про те, що позивачем не надано належних доказів та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.

Суд першої інстанції в своєму рішенні посилається на обставини та докази, які не знаходяться в матеріалах справи і не досліджувались судом при розгляді справи, що є порушенням норм процесуального права.

Зазначені обставини є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і відмови у задоволені позову.

Відповідно до частини 3 статті 309 ЦПК України порушення норм процесуального права, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку ,що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити .

Керуючись ст. ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 309, 313 - 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Агрофірма «Кам'янська» задовольнити частково.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 30.06.2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову приватного підприємства «Агрофірма «Кам'янська» до ОСОБА_2, фермерського господарства «Подурця Л.О.», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Новомиргородського районного управління юстиції, відділ Держземагенства у Новомиргородському районі Кіровоградської області, Головне управління юстиції у Кіровоградській області про визнання договору оренди недійсним - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: