Справа № 307/1490/14-ц
Провадження № 2/307/49/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Нижньоапшанської сільської ради, Управління Держземагенства у Тячівському районі, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування рішення органу місцевого самоврядування та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Нижньоапшанської сільської ради про скасування рішень Нижньоапшанської сільської ради,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовною заявою до Нижньоапшанської сільської ради, Управління Держемагенства у Тячівському районі, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування рішення органу місцевого самоврядування. У позовній заяві посилаються на те, що на підставі рішення Нижньоапшанської сільської ради №19 від 18 жовтня 2012 року ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди площею 0,1530 га за адресою АДРЕСА_1 для розміщення цеху по виробництву будівельних матеріалів.

Тією ж 15 сесією 6 скликання Нижньоапшанської сільської ради рішенням № 11 від 18 жовтня 2012 року ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку.

18 лютого ОСОБА_2 звернулася до державного кадастрового реєстратора Управління Держземагества у Тячівському районі про внесення відомостей до Державного земельного кадастру рішенням якого їй було відмовлено у внесенні таких відомостей в зв'язку з знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої ділянки або її частини, а саме перетин ділянок з ділянкою НОМЕР_1. Площа співпадає на 10,6112 %.

Як виявилося в подальшому вказана земельна ділянка площею 1 га. належить землекористувачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на умовах оренди на підставі рішення № 13 від 15 травня 2012 року, а рішенням вказаного органу №12 від 24.05.2013року затверджено протокол узгоджувальної комісії відповідача стосовно меж між їхніми та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельними ділянками, розташованими по АДРЕСА_1.

Позивачі вважають, що рішення органу місцевого самоврядування Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району №12 від 24.05.2012 року та №13 від 15.05.2012 року винесені з порушенням вимог діючого законодавства, зокрема ст.ст. 124, 141, 142 ЗК України та підлягають скасуванню.

Відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 подали зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Нижньоапшанської сільської ради про визнання незаконним і скасування рішення Нижньоапшанської сільської ради від 18.10.2012 року №19 про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0.1530 га., що розташована в АДРЕСА_1 та рішення Нижньоапшанської сільської ради від 18.10.2012 року №11 про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0.2500 га., що розташована в АДРЕСА_1.

В ході розгляду справи уточнили вимоги зустрічного позову, збільшивши їх розмір і просять суд визнати також незаконним та скасувати рішення Нижньоапшанської сільської ради від 12.12.2013 року №15 про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0.3530 га., що розташована в АДРЕСА_1.

У поданому зустрічному позові та уточненнях до нього посилаються на те, що у відповідності до рішення 12-ої сесії 6-го скликання Нижньоапшанської сільської ради №13 від 15.05.2012 року їм надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 1.00 га., розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення.

На земельній ділянці площею 1.00 га., розташованій по АДРЕСА_1 знаходиться об'єкт нерухомого майна - база відпочинку, яка належить їм на праві власності.

На підставі договору оренди, укладеного 14.04.2014 року між Нижньоагапанською сільською радою та ОСОБА_4, ОСОБА_5 у користування на умовах оренди ОСОБА_4 і ОСОБА_5 передано земельну ділянку площею 1.00 га. по АДРЕСА_1 терміном на 49 років.

Позивачі за зустрічним позовом вказують на те, що надаючи ОСОБА_1 рішенням 15-ої сесії 6-го скликання Нижньоапшанської сільської ради №15 від 18.10.2012 року дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0.3530 га., розташованої по АДРЕСА_1 для виробництва будівельних матеріалів, органом місцевого самоврядування не було враховано, що право користування вказаною земельною ділянкою раніше надане ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст. 141, 142, 143 ЗК України не припинено.

На думку позивачів та обставина, що рішенням 12-ої сесії 6-го скликання Нижньоапшанської сільської ради №13 від 15.05.2012 року про надання дозволу ОСОБА_4, ОСОБА_5 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 1.00 га., розташованої по АДРЕСА_1 приймалося раніше ніж рішення 15-ої сесії 6-го скликання Нижньоапшанської сільської ради №19 від 18.10.2012 року щодо ОСОБА_1 та рішення 15-ої сесії 6-го скликання Нижньоапшанської сільської ради №11 від 18.10.2012 року щодо ОСОБА_2 і повинні були прийматися з врахуванням раніше наданого розміру земельної ділянки площею 1.00 га. та раніше прийнятого рішення №13 від 15.05.2012 року.

Крім цього позивачі вважають, що зазначення у тексті рішення Нижньоапшанської сільської ради №19 від 18.10.2012 року тієї обставини, що на земельній ділянці площею 0,1530 га. по АДРЕСА_1 знаходиться цех по виробництву будівельних матеріалів, який є власністю ОСОБА_1 не є дійсним, оскільки незакінчена будівництвом будівля цеху, розташована по АДРЕСА_1, на земельній ділянці, на яку претендує ОСОБА_1, не належить йому на праві власності і ним особисто не будувалася.

Просять визнати незаконним і скасувати рішення Нижньоапшанської сільської ради від 18.10.2012 року №19 про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0.1530 га., що розташована в АДРЕСА_1, визнати незаконним і скасувати рішення Нижньоапшанської сільської ради від 12.12.2013 року №15 про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0.3530 га., що розташована в АДРЕСА_1, визнати протиправним і скасувати рішення Нижньоапшанської сільської ради від 18.10.2012 року №11 про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0.2500 га., що розташована в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник ОСОБА_6 первісний позов підтримали повністю посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просять його задовольнити. ОСОБА_1 додатково пояснив, що земельна ділянка, на яку він претендує, частково накладається на земельну ділянку, яка перебуває в оренді у відповідачів і про оспорювані рішення та договір оренди він дізнався тільки при оформленні документів на свою ділянку. На розташовані там об'єкти нерухомості правовстановлюючі документи надати не може, але стверджує, що вони належать йому.

Заявлений зустрічний позов не визнали, вважають його безпідставним і просять в його задоволенні відмовити.

Представники позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_7 в судовому засіданні первісний позов підтримав посилаючись на викладені в первісній письмовій позовній заяві обставини і додатково пояснив, що при наданні ОСОБА_4 дозволу на виготовлення проекту із землеустрою для надання земельної ділянки в оренду були допущені значні порушення, оскільки вказана земельна ділянка має рекреаційне призначення і тому це питання має вирішуватися Кабінетом Міністрів України, а не органом місцевого самоврядування. Окрім цього зазначив, що спірна земельна ділянка розташована на березі річки Апшиця і її частина потрапила на захисну зону, а тому припускає, що при виготовленні проекту із землеустрою кресленням штучно було допущено зміщення координат земельної ділянки, в результаті чого утворилося накладення однієї земельної ділянки на іншу. Крім цього стверджує, що на його думку протоколи з рішенням №13 від 15.05.2012 року є підробленими і такого рішення не існує взагалі.

Просить первісний позов задоволити , а в задоволенні зустрічного позову відмовити за його недоведеністю.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_4, його представник та представник ОСОБА_5 ОСОБА_8 в судовому засіданні поданий зустрічний позов підтримали повністю посилаючись на викладені в письмовій заяві обставини і просять його задовольнити.

Поданий первісний позов вважають безпідставним з тих підстав, що, на їх думку, сумнівів у дійсності рішень щодо передачі земельної ділянки в оренду немає. Земельна ділянка передана в оренду в установленому законом порядку і украдений відповідний договір оренди, який на даний час є чинним. В даному випадку порушені якраз права ОСОБА_4 і ОСОБА_5, оскільки їм земельна ділянка передана в оренду раніше і відповідач Нижньоапшанська сільська рада в подальшому не мала право виносити рішення про передачу позивачам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 земельних ділянок, які накладаються на вже сформовану і передану їм в оренду земельну ділянку. Просять в задоволенні первісного позову відмовити.

Представник відповідача Нижньоапшанської сільської ради, в судове засідання не з'явився, так як згідно до поданою письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності, а тому суд в порядку ст.. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача управління Держземагенства у Тячівському районі в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням 15-ї сесії 6-го скликання Нижньоапшанської сільської ради за №19 від 18.10.2012 року позивачу ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди, площею 0.1530 га, за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення цеху по виробництву будівельних матеріалів ( а.с.17).

Рішенням цієї ж сесії Нижньоапшанської сільської ради за № 11 від 18.10.2012 року позивачці ОСОБА_2 надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0.2500 га, за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку ( а.с.9).

А рішенням Нижньоапшанської сільської ради від 12.12.2013 року №15 надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0.3530 га., що розташована в АДРЕСА_1( а.с.108).

До того ще рішенням 12 сесії 6 скликання Нижньоапшанської сільської ради за №13 від 15.05.2012 року відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою для надання земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення по АДРЕСА_1 площею 1.00 га.( а.с. 182, 183).

Рішенням 17 сесії 6 скликання Нижньоапшанської сільської ради Тячівського району від 24.05.2013 року за №12 затверджено протокол узгоджувальної комісії Нижньоапшанської сільської ради від 23.05.2013 року, стосовно меж між земельними ділянками по АДРЕСА_1 (власниками ОСОБА_4 і ОСОБА_5), по АДРЕСА_2 (власник ОСОБА_1.) та по АДРЕСА_2 (власник ОСОБА_2( а.с.6).

На підставі договору оренди, укладеного 14.04.2014 року між Нижньоапшанською сільською радою та відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на умовах оренди було передано у користування земельну ділянку площею 1.00 га. по АДРЕСА_1 терміном на 49 років (а.с. 63-69).

Наведений договір оренди відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 12.05.2014 році було зареєстровано реєстраційною службою Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області за орендарями (а.с. 70).

Разом з цим, земельні ділянки, на які претендують позивачі за первісним позовом, частково накладаються на земельну ділянку, що перебуває в оренді у відповідачів за первинним позовом, що стверджується, крім визнання цього факту сторонами, рішенням державного кадастрового реєстратора управління Держкомземагенства у Тячівському районі від 18.02.2014 року, за яким позивачці ОСОБА_2 було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам, установленим Законом України «Про Державний земельний кадастр» і Порядку ведення державного земельного кадастру, а саме: перетин ділянок з ділянкою НОМЕР_1. Площа співпадає на 10.6112%, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини( а.с.7), даними технічної документації (а.с.13).

У відповідності до ст. 81 ч.1 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки в тому числі шляхом безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Підстави та порядок набуття права на землю, а також порядок передачі земельних ділянок, в тому числі на умовах оренди, визначено у ст.ст. 116, 118, 124 ЗК України.

Із зазначених норм випливає, що отримання земельної ділянки у власність або в користування супроводжується різними діями зацікавленої особи, прийняттям відповідних рішень органу місцевого самоврядування (щодо дачі згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки, про затвердження проекту відведення та про передачу земельної ділянки).

Наведеними матеріалами справи, доведено факт надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування на умовах оренди, площею 0.1530 га, за адресою: АДРЕСА_1 для розміщення цеху по виробництву будівельних матеріалів позивачу ОСОБА_1, надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0.3530 га., що розташована в АДРЕСА_1 та дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, площею 0.2500 га, за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку позивачці ОСОБА_2 вже після того як органом місцевого самоврядування вже було прийнято рішення про надання ОСОБА_4, ОСОБА_5 дозволу на виготовлення проекту із землеустрою для надання земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення по АДРЕСА_2 площею 1.00 га., та укладено договір оренди з проведенням його відповідної державної реєстрації.

Згідно статті 141 Земельного Кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку.

Заяв про добровільну відмову від прав на передану відповідачам земельну ділянку площею 1.00 га. по АДРЕСА_1 у порядку, передбаченому ст.142 ЗК України ОСОБА_4 і ОСОБА_5, як встановлено в судовому засіданні, не подавалося.

А інших, передбачених ст.141, 143 ЗК України підстав припинення їхніх прав на користування наданої їм в оренду земельної ділянки не наведено.

Відповідно до ч.5 ст.116 ЗК України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення(викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зазначених вимог земельного законодавства при постановленні оспорюваних рішень відповідачам за зустрічним позовом дотримано не було.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004р., розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його незаконність.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними у судовому порядку.

Так згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно до ст.60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А згідно до ст. ст. 58, 59 цього Кодексу докази повинні бути належними і допустимими.

Згідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.

Захист прав на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними актів органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачами за первинним позовом в судовому засіданні не наведено належних і допустимих доказів щодо порушення процедури прийняття рішень по надання відповідачам дозволу на виготовлення проекту із землеустрою для надання земельної ділянки в оренду, та порушення у зв'язку з цим їх прав на землю, а тому в задоволенні первісного позову слід відмовити, задоволивши при цьому вимоги позивачів за зустрічним позовом.

Доводи представника позивача ОСОБА_7 стосовно підробки , на його думку, тексту рішення за №13 від 15.05.2012 року, яким відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою для надання земельної ділянки в оренду для будівництва та обслуговування об'єктів рекреаційного призначення по АДРЕСА_1, площею 1.00 га., суд вважає безпідставними, оскільки вони належними засобами доказування не доведені і ґрунтуються на припущеннях. На вимогу суду відповідачем Нижньоапшанською сільською радою надано посвідчену в установленому порядку копію цього рішення, у зв'язку з чим подальша перевірка вищевказаних доводів виходить за межі процесуальної форми судового розгляду цивільної справи і представнику позивачу було роз'яснено його право, при наявності підстав, на звернення з цього приводу до правоохоронних органів з заявою в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством.

Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Тячівського районного суду від 7 травня 2014 року в виді заборони реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку площею 1 га., що розташована в АДРЕСА_1, слід скасувати.

Судові витрати в частині сплаченого судового збору слід покласти на позивачів.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 154, 169, 209-215 ЦПК України, на підставі ст.ст.81, 116, 118, 124, 141-143, 152, 155 ЗК України, ст.ст. 13, 16 ЦК України, ч.10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Нижньоапшанської сільської ради, управління Держземагенства у Тячівському районі, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування рішення Нижньоапшанської сільської ради за №13 від 15.05.2012 року щодо надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою для надання земельної ділянки в оренду, про скасування рішення Нижньоапшанської сільської ради від 24.05.2013 року за №12 щодо затвердження протоколу узгоджувальної комісії , а також про виключення відомостей у Державному земельному кадастрі стосовно земельної ділянки НОМЕР_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, Нижньоапшанської сільської ради про скасування рішень Нижньоапшанської сільської ради задоволити.

Визнати незаконним і скасувати рішення Нижньоапшанської сільської ради від 18.10.2012 року №19 про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0.1530 га., що розташована в АДРЕСА_1, визнати незаконним і скасувати рішення Нижньоапшанської сільської ради від 12.12.2013 року №15 про надання дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0.3530 га., що розташована в АДРЕСА_1, визнати протиправним і скасувати рішення Нижньоапшанської сільської ради від 18.10.2012 року №11 про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення у користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0.2500 га., що розташована в АДРЕСА_1.

Заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Тячівського районного суду від 7 травня 2014 року в виді заборони реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку площею 1 га., що розташована в АДРЕСА_1, скасувати.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення , а особами , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М.М.Розман