Справа № 202/400/15-ц
25 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Пугач Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до ОСОБА_1, про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -
Приватне акціонерне товариство Київський страховий дім звернулося до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача ОСОБА_1, у якій просить суд стягнути в порядку регресу з ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 3858,24 грн., а також судові витрати по справі.
В обґрунтування таких позовних вимог позивач посилається на те, що 08.02.2014 року приблизно о 14 год. 10 хв. в м. Дніпропетровськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Пежо», державний номер 648-34XО, що належить ОСОБА_2, та який знаходився під керуванням ОСОБА_1, та «Форд транзит», державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, та знаходився під керуванням ОСОБА_4.
Автомобіль «Пежо», державний номер 648-34X0, був застрахований згідно полісу № АС/3805736 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.06.2013 р. Поліс було укладено між Приватним акціонерним товариством «Київський страховий дім» (страховиком) та ОСОБА_5 (страхувальником).
12.02.2014 року ОСОБА_4, повідомив страховика про настання страхового випадку.
27.02.2014 року ОСОБА_4 (в особі представника за довіреністю ОСОБА_6О.) звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування у звязку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком.
Відповідно до звіту № 25021401 від 03.03.2014 р., сума матеріального збитку, спричиненого ДТП становить 4197,79 грн.
22.05.2014 року страховиком з урахуванням поданих документів було складено страховий акт та наказ про виплату страхового відшкодування від 22.05.2014 р. в розмірі 3858,24 грн.
23.05.2014 року на підставі вищевказаних документів страховик здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 3858,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням №406 від 23.05.2014 р.
Проте, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 будучи зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, такі дії виконав лише 19.03.2014 р. тобто більше як через місяць від події ДТП , чим порушив підпункт 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та у звязку із чим страховик в порядку підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після виплати страхового відшкодування набув право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час судового розгляду, завчасно надісланою на адресу суду письмовою заявою сповістив про можливість розгляду й вирішення справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду й вирішення справи.
Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, але в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 08 лютого 2014 року, приблизно о 14 год. 10 хв., в м. Дніпропетровську на проспекті Кірова сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Пежо», державний номер 648-34XО, що належить ОСОБА_2, та який перебував під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля «Форд транзит», державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, та знаходився під керуванням водія ОСОБА_4. ДТП сталася з вини водія ОСОБА_1, який керованим ним автомобілем Пежо», державний номер 648-34XО здійснив наїзд на автомобіль «Форд транзит», державний номер НОМЕР_1, в результаті чого пошкодив йому праве крило та повторювач повороту.
Автомобіль «Пежо», державний номер 648-34XО, на момент ДТП був забезпеченим транспортним засобом у ПрАТ «Київський страховий дім» згідно полісом № АС / 3805736.
12.02.2014 року ОСОБА_4, повідомив страховика про настання страхового випадку, та 27.02.2014 року в особі представника звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування у звязку з дорожньо-транспортною пригодою.
Відповідно до Звіту № 25021401 від 03.03.2014 р. сума матеріального збитку, становить 4197,79 грн.
22.05.2014 року ПрАТ «Київський страховий дім» було складено страховий акт та видано наказ про виплату потерпілому страхового відшкодування в розмірі 3858,24 грн.
23.05.2014 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування в зазначеному розмірі на користь потерпілого, що підтверджується платіжним дорученням № 406 від 23.05.2014 р.
Згідно із п. 1 ст. 9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобовязаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах ліміту відповідальності страховика.
Відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний, зокрема невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Вказане зобовязання, ОСОБА_1 виконав лише 19.03.2014 р., чим порушив строки визначені п.п. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до пункту г) п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
21.10.2014 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою вих. № 1011 від 20.10.2014 р. відшкодувати витрати ПрАТ «Київський страховий дім» по вищезазначеній справі в сумі 3858,24 (три тисячі вісімсот пятдесят вісім) гривень 24 коп., проте відповідачем вказані вимоги залишені без уваги.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Статтею 1166 ЦК України передбачений обов'язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі.
Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Таким чином, за встановлених під час розгляду справи обставин, до позивача, який виплатив страхове відшкодування на користь потерпілого, як власника пошкодженого при ДТП автомобіля, у порядку регресу переходить право вимоги до відповідача на відшкодування понесених страховою компанією витрат на виплату страхового відшкодування у сумі 3858,24 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України на рахунок відповідача відносяться витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 79, 88, 209, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до ОСОБА_1, про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Д.С. Шклярук