Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/117/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кривохижа В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

17.06.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Мурашка С.І. Сукач Т.О.

при секретарі Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 3 листопада 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди.

Зазначав, що проживає в житловому будинку, розташованому по вул.Молодіжній,77, в смт.Знам»янка ОСОБА_5 області, який розташований на приватизованій земельній ділянці та належить йому на праві приватної власності, а по сусідству з ним розташований житловий будинок №75, який на праві власності належить відповідачу ОСОБА_3, але фактично там проживає її син ОСОБА_4, який влітку 2014 року без погодження з ним, поставив залізобетонну огорожу з фасадної сторони свого будинку впритул до його будинку, прибивши два металеві уголки до його будинку, не відступивши 1,0 метра від межі будинку. З боку городу мається металева огорожа відповідача, яка встановлена впритул до його господарських будівель та кущів вишні та малини. На його заперечення ОСОБА_4 спочатку погодився перенести огорожу, а потім відмовився. В подальшому, за його заявою 14 серпня 2014 року проведено комісійне обстеження земельної ділянки та рекомендовано відповідачу та ОСОБА_4 в термін до 1 вересня 2014 року прибрати залізобетонну огорожу на 1,00 метр від його будинку перед фасадною частиною будинку та зі сторони господарчих будівель з тим, щоб він мав реальну можливість обслуговувати свій будинок, також прибрати кущі малини та вишню із земельної ділянки, яка примикає до його будинку. При комісійній перевірці 10 вересня 2014 року встановлено, що відповідач кущі малини та вишні прибрала, однак огорожу не демонтовано. В добровільному порядку відповідач огорожу не демонтує, все це завдає йому моральних страждань, розмір яких він оцінює в 10 000 грн. Тому і просив зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні його земельною ділянкою шляхом перенесення залізобетонної огорожі на 1,00 метр перед її фасадною частиною будинку та зі сторони його господарчих будівель та стягнути на його користь 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Знам»янського міськрайонного суду від 3 листопада 2014 року позов задоволений частково. Зобов'язано відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить позивачу, шляхом перенесення залізобетонної огорожі на відстань 1,00 м перед фасадною частиною будинку та зі сторони господарчих будівель, що знаходяться на території домоволодіння позивача. В рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто з відповідача на користь позивача 2 000 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. Зазначає, зокрема, що жодного доказу чи факту чинення перешкод у користуванні позивачем належною йому земельною ділянкою не встановлено і у судовому засіданні не наведено, а суд послався лише на акти комісійного обстеження земельної ділянки, складені без її участі та запрошення.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача, її представника, які підтримували доводи скарги, позивача, який заперечував проти її доводів, третьої особи, який підтримував доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди зміні з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,0902 га, розташованої по вул.Молодіжній,77 смт.Знам»янка ОСОБА_5 області, та власником житлового будинку, розташованого на вказаній земельній ділянці ( а.с.8-10).

Матеріалами справи також підтверджується, що власником, розташованого по сусідству з позивачем житлового будинку №75 по вул.Молодіжній являється ОСОБА_3, але фактично там проживає її син ОСОБА_4, що не заперечується сторонами, як і те, що земельна ділянка за цією адресою знаходиться у користуванні, не приватизована (а.с.7, 28,29).

Також встановлено, що за зверненням позивача комісією виконавчого комітету Знам»янської Другої селищної ради 14 серпня 2014 року у присутності позивача та третьої особи проведено обстеження земельних ділянок №75 та №77 по вул.Молодіжній смт.Знам»янка ОСОБА_5 області, за результатами якого складено акт, яким ОСОБА_4, в тому числі, рекомендовано в термін до 1 вересня 2014 року прибрати залізобетонну огорожу на 1,00 метр від будинку позивача перед фасадною частиною будинку та зі сторони городу для того, щоб дати заявнику можливість обслуговувати будинок відповідно до п.3.25 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень», яким передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту, відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни треба приймати не менше ніж 1,0 м. (а.с.7).

Перевіркою виконання акту комісійного обстеження від 14 серпня 2014 року комісією встановлено, що станом на 10 вересня 2014 року залізобетонну огорожу не демонтовано (а.с.5-6).

Статтею 158 ЗК України передбачено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку наданим доказам і відповідно до ст.ст.39, 103, 109, 152, дійшов обгрунтованого висновку про порушення прав позивача, зобов»язавши відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що належить позивачу, шляхом перенесення залізобетонної огорожі на відстань 1,00 м перед фасадною частиною будинку та зі сторони господарчих будівель, що знаходяться на території домоволодіння позивача.

Відповідно до вимог ст.ст.23, 1167 ЦК України обгрунтованим є висновок суду першої інстанції і відносно того, що протиправною поведінкою відповідача позивачу завдано моральну шкоду.

Рішення суду в цій частині є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано. В межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування або зміни в цій частині не встановлено (стаття 308 ЦПК).

Тому не грунтуються на законі та є безпідставними доводи скарги в цій частині, які не є істотними та не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції, вони були предметом розгляду в судовому засіданні і їм дана належна оцінка. Надані сторонами докази оцінені судом відповідно до вимог ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України.

В той же час колегія суддів не може погодитися з рішенням суду в частині

визначення розміру моральної шкоди.

Враховуючи конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, ступінь вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, колегія суддів вважає можливим зменшити розмір стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди до 500 грн., змінивши рішення суду в цій частині відповідно до ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Знам»янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 3 листопада 2014 року в частині визначення розміру моральної шкоди змінити, задовольнивши позов в цій частині частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча:

Судді: