У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого Кузнєцова В.О.,
Суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Кадєтової О.В., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», в інтересах якого діє Пархатський Андрій Вікторович, на рішення апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 18 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 30 000,00 доларів США зі сплатою 13,4 % річних та терміном повернення не пізніше 18 жовтня 2017 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 18 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_7 укладений договір поруки.

17 грудня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір відступлення права вимоги, згідно якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором від 18 жовтня 2007 року. В даному випадку усі права кредитора за вищевказаним договором належать позивачу.

Оскільки боржник ОСОБА_6 належним чином не виконував свої зобов'язання за кредитним договором від 18 жовтня 2007 року, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 26 012,04 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30 квітня 2013 року становить 207 914,23 грн, яку позивач просив стягнути солідарно як з боржника ОСОБА_6., так і з поручителя ОСОБА_7

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2013 року позов задоволено та стягнуто на користь позивача солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суму боргу за кредитним договором від 18 жовтня 2007 року у розмірі 207 914,23 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2014 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року рішення апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до апеляційного суду.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2013 року скасовано та ухвалено нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ТОВ «Кей-Колект», в інтересах якого діє Пархатський А.В., просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в доларах США, оскільки у ТОВ «Кей-Колект» відсутня ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, а також із того, що позивачем не надано належних доказів того, що до нього перейшло право вимоги за кредитним договором від 18 жовтня 2007 року, укладеним між банком та ОСОБА_6

Проте повністю погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1054> за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити.

Згідно зі ст. 629 ЦК України <nau://ukr/435-15|st629> договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України <nau://ukr/435-15|st512> кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 513 ЦК України <nau://ukr/435-15|st513> правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 ЦК України <nau://ukr/435-15|st514>, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України <nau://ukr/435-15|st517> первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 30 000,00 доларів США зі сплатою 13,4 % річних до 18 жовтня 2017 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 18 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_7 укладений договір поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору утворилась заборгованість в розмірі 26 012,04 доларів США, що за курсом НБУ станом на 30 квітня 2013 року становить 207 914,23 грн.

13 лютого 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу, згідно з яким останнє набуло право вимоги до відповідачів, як за основними договорами, так і за договорами забезпечення.

Укладаючи договір відступлення права вимоги (ст.ст. 513, 514, 516, 517, 1077, 1078,1082 , 1084 ЦК України), банк і фактор не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тому до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти кредитування.

Тобто, належним виконанням зобов'язання з боку боржника є повернення кредиту у строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

Суд апеляційної інстанції, вирішуючи даний спір, зазначив однією із підстав для відмови в задоволенні позовних вимог відсутність у ТОВ «Кей-Колект» ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, при цьому не звернув уваги на те, що ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного валютного договору, а в даному випадку між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір відступлення права вимоги, а тому дійшов до передчасного висновку щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

Також апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачем не надано доказів того, що підтверджують факт набуття позивачем права вимоги за кредитним договором, укладеним 18 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_6, у порушення вимог ст. 303 ЦПК України, фактично усунувся від виконання своїх процесуальних повноважень та обов'язків, не виконав вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, не зобов'язав позивача надати оригінал вказаного договору та реєстр позичальників.

Крім того, розглядаючи справу, суд апеляційної інстанції повторно на порушення ч. 4 ст. 338 ЦПК України не виконав вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 листопада 2014 року, а саме: не навів фактичних обставин про те, коли позичальник перестав погашати кредит (позовна давність щодо щомісячних платежів); не звернув уваги на те, що кредитний договір укладено терміном до 18 жовтня 2017 року; не навів доказів про зміну кредитором строку виконання основного зобов'язання, а посилання на те, що договір поруки укладено 18 жовтня 2007 року, тоді як позов до поручителя пред'явлено 17 червня 2013 року не містить правового висновку про те, що з цього випливає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а тому передчасно дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», в інтересах якого діє Пархатський Андрій Вікторович, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук