Справа №: 398/2425/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" червня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Голосеніної Т.В.

при секретарі Черкасовій Ж.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за позовом ОСОБА_1, від імені та в інтересах якого діє представник позивача ОСОБА_2, до ОСОБА_3 районної державної адміністрації, Лікарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Держземагенства в ОСОБА_3 районі Кіровоградської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

Встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що 15 квітня 2014 року померла ОСОБА_4, яка заповіла йому все своє майно. 16 жовтня 2014 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на квартиру, яка належала спадкодавцю. Проте приватним нотаріусом ОСОБА_3 міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_5 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства на території Лікарівської сільської ради кадастровий номер :02:000:5061, оскільки втрачений оригінал Державного акту на право власності на землю, про що дано оголошення в газеті «Сільський вісник» .

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, подали заяву з проханням розглядати справу без їх участі, позов підтримали.

Представники відповідачів ОСОБА_3 районної державної адміністрації Кіровоградської області, Лікарівської сільської ради, третьої особи - Управління Держземагенства в ОСОБА_3 районі Кіровоградської області в судове засідання також не зявились, подали клопотання про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 15 квітня 2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №188339 від 16 квітня 2014 року. Відповідно до заповіту від 05 березня 2014 року за життя ОСОБА_4 заповіла усе своє майно ОСОБА_1, який 16 жовтня 2014 року отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1.

З матеріалів спадкової справи №2/2014, заведеної після смерті ОСОБА_4, вбачається, що інші спадкоємці заяву про прийняття спадщини не подавали.

Після смерті ОСОБА_4 також відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Лікарівської сільської ради, за межами населеного пункту, кадастровий номер :02:000:5061, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯК №006856, виданого ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Кіровоградської області 12 вересня 2012 року.

Однак постановою приватного нотаріуса ОСОБА_3 міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_5 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Лікарівської сільської ради кадастровий номер :02:000:5061, оскільки втрачений оригінал Державного акту на право власності на землю, про що дано оголошення в газеті «Сільський вісник» від 20 грудня 2014 року.

Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як вбачається з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки позивач в іншій спосіб, окрім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, то суд вважає за можливе визнати за ним право власності на спадкове майно.

На підставі ст.ст.328,392,1225 ЦК України, керуючись ст.ст. 209,215 ЦПК України,-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, померлої 15 квітня 2014 року, у вигляді земельної ділянки площею 2,000 га на території Лікарівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, за межами населеного пункту, кадастровий номер :02:000:5061, посвідченої державним актом серії ЯК№006856, виданого ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Кіровоградської області 12 вересня 2012 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя