У Х В А Л А

і м е н е м у к р а ї н и

29 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого: Дем'яносова М.В.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Карпенко С.О.,

Нагорняка В.А., Ступак О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, які не заявляє самостійних вимог, - Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_4 з позовом, після неодноразово уточнення якого просила встановити факт, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, (баба позивача), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, є двоюрідними сестрами. Також просила усунути ОСОБА_4 як спадкоємця за заповітом від спадкування майна ОСОБА_5 та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_5

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року позов задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є двоюрідною сестрою ОСОБА_7, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2; усунено ОСОБА_4 від права на спадкування за заповітом та за законом майна ОСОБА_5; визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_5, а саме право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2014 року, ухваленим за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_8, заочне рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції з посиланням на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та визнаючи за ОСОБА_3 право власності на квартиру в порядку спадкування як за спадкоємцем п'ятої черги, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог в частині встановлення факту родинних відносин, а також з того, що спадкоємець ОСОБА_5 за заповітом - її онука ОСОБА_4 ухилялась від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця та має бути усунута від спадкування за заповітом і за законом. Оскільки ОСОБА_4 як онука спадкодавця ОСОБА_5 та її спадкоємець за заповітом усунута від спадкування на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України, суд першої інстанції визнав за ОСОБА_3 як спадкоємцем п'ятої черги право власності на спірну квартиру.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову за апеляційною скаргою ОСОБА_8, апеляційний суд послався на те, що вирішення позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_3 як спадкоємцем за законом п'ятої черги спадкування, усунення ОСОБА_4 від спадкування неможливо без вирішення питання про визнання недійсним заповіту, складеного ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4, а на розгляді цих вимог позивач не наполягала.

Проте висновки суду апеляційної інстанції зроблені з порушенням норм процесуального права і є передчасними.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково мають сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ОСОБА_8, яка не брала участі у справі, та ухвалюючи рішення, апеляційний суд на зазначене уваги не звернув; у порушення положень ст. 292 ЦПК України, не перевірив наявність у особи, яка подала апеляційну скаргу, права на апеляційне оскарження та, не встановивши факт вирішення судовим рішенням, що оскаржено, питання про права та обов'язки ОСОБА_8, дійшов передчасного висновку про скасування рішення суду першої інстанції.

За таких обставин рішення апеляційного суду не може вважатись законним й обґрунтованим, оскільки ухвалене з порушення норм процесуального права.

Ураховуючи те, що допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st213> щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st338> є підставою для її скасування з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 8 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В.Дем'яносов
Судді: Т.П.Дербенцева С.О.Карпенко В.А.Нагорняк О.В.Ступак