Справа № 285/2563/15-ц
провадження № 2/0285/994/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27.07.2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Гром Л.В., позивача: ОСОБА_1, відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 12.08.2006 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 287.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги.

Сторони в судове засідання зявились, просили позов задовольнити.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 019258 від 20.08.2012, яке видане міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе.

При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача .

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 174, 208, 209, 212-215, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований 12.08.2006 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 287.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище «Яценко».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 243, 60 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Помогаєв