Єдиний унікальний номер 448/538/15-ц
Провадження № 2/448/225/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
02.07.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:
головуючого - судді Борисенко В.В.,
при секретарі - Власюк М.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Мостиська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитною лінією,
Вказує, що згідно умов зазначеного вище Договору такий складається з Анкети позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, а також Правил користування платіжною карткою.
Стверджує, що на підставі постанови правління НБУ від 27.11.2014р. за №743 «Про віднесення ПАТ «ВБР» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР», згідно з яким з 28.11.2014р., запроваджено тимчасову адміністрацію, яку рішенням від 27.02.2015р. за №44 продовжено до 27.03.2015р. включно, та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВБР».
Покликається на те, що відповідно до вимог п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву (а.с.39), в якій просить суд справу розглядати без його участі та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення у даній справі.
Відповідач ОСОБА_2 був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи.
Враховуючи наведене та беручи до уваги думку представника позивача, який не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до умов зазначеного кредитного договору (п.2.3, п.2.5) банк нараховує відсотки в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. По закінченню пільгового періоду, щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості та підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті не сплачена у встановлений строк вважається простроченою.
Згідно п.5.1 Договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвоєної процентної ставки, що встановлена в п.2.3 Договору.
Крім того, пунктом 5.2 Договору передбачено, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.
Всупереч умовам зазначеного кредитного договору відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконує свої зобов'язання щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків та інших платежів передбачених договором, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість перед банком.
З метою досудового врегулювання спору представником позивача направлявся лист відповідачу ОСОБА_2 щодо наявності заборгованості по вищезазначеному кредитному договору та необхідності погашення такої, однак на письмові вимоги банку позичальник не відреагував. На час розгляду справи в суді прострочена заборгованість по кредитному договору не погашена.
У відповідності до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Згідно вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
В статті 610 ЦК України, зазначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У відповідності до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Крім того у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 79, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. В. Борисенко

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20__ року.

Суддя В. В. Борисенко