Номер провадження: 22-ц/785/954/15
Головуючий у першій інстанції Груца Є. Є.
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Парапана В.Ф., Драгомерецького М.М.,

при секретарі - Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Одесагаз» в особі Одеського міжрайонного управління газового господарства ПАТ «Одесагаз» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Одесагаз» в особі Одеського міжрайонного управління газового господарства ПАТ «Одесагаз» до ОСОБА_2 про припинення газопостачання,

встановила:

Позивач звернувся до суду з цією заявою і просив суд припинення Одеським міжрайонним управлінням з експлуатації газового господарства газопостачання до будинку АДРЕСА_1 шляхом перекриття запірної арматури (вимикаючого пристрою), який знаходиться на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1. Стягнути з відповідача на користь Одеського міжрайонного управління з експлуатації газового господарства судові витрати. При цьому позивач посилався на те, що відповідач є абонентом Одеського міжрайонного управління газового господарства ПАТ «Одесагаз» (особистий рахунок НОМЕР_2) на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання від 23.04.2012 року. Станом на 22 вересня 2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 5 тис. 823 грн.45 коп.

Також ОСОБА_2 є абонентом Одеського міжрайонного управління газового господарства ПАТ «Одесагаз» (особистий рахунок НОМЕР_1) та споживав наданий позивачем природний газ. Станом на 22 вересня 2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 13 тис. 513 грн. 13 коп.

Згідно Судового Наказу виданого Біляївським районним судом від 26 серпня 2014 року з відповідача було стягнуто на користь позивача 13513,13 гривень.

У зв'язку з тим, що відповідач відмовився сплатити заборгованість, яка була пред'явлена йому позивачем, позивач звернувся до суду з позовом про припинення відповідачу постачання газу.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням суду в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду по зазначеній справі та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги й заперечення проти неї, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню, а рішення cуду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших правових підстав, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом правильно були встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 є абонентом Одеського міжрайонного управління газового господарства ПАТ «Одесагаз» (особистий рахунок НОМЕР_2) на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання від 23.04.2012 року.

Станом на 22 вересня 2014 року позивач пред'явив відповідачу заборгованість у розмірі 5 тис. 823 грн. 45 коп.

Також ОСОБА_2 є абонентом Одеського міжрайонного управління газового господарства ПАТ «Одесагаз» (особистий рахунок НОМЕР_1) та споживав наданий позивачем природний газ.

Станом на 22 вересня 2014 року позивач пред'явив відповідачу заборгованість у розмірі 13 тис.513 грн.13 коп.

Згідно Судового Наказу виданого Біляївським районним судом від 26 серпня 2014 року з відповідача було стягнуто на користь позивача 13513, 13 гривень.

У зв'язку з тим, що відповідач відмовився сплатити заборгованість, яка була пред'явлена йому позивачем, позивач звернувся до суду з позовом про припинення відповідачу постачання газу.

Як пояснив відповідач він є користувачем газу з 2005 року. В його господарстві встановлено два газових лічильника і відкрито два особистих рахунка.

По обох рахунках та лічильниках відповідач регулярно сплачував за використаний газ по ціні другої категорії, тобто за використання газу до 6 тисяч кубів за рік.

Про те, що він повинен сплачувати ціну за використаний газ по третій категорії, як за використання газу більше 6 тисяч кубів на рік, його ніхто не попереджав, хоча кожного місяця контролер перевіряв показники лічильників, він регулярно сплачував кошти за використаний газ і ніхто йому не пред'являв претензій у відношенні ціни на газ.

Про те, що у відношенні відповідача Біляївським районним судом 26.08.2014 року було видано Судовий Наказ про стягнення різниці вартості газу, йому стало відомо в Біляївському районному суді лише тоді коли позивач звернувся до суду з позовом про припинення йому газопостачання.

Відповідач в термін встановлений законом звернувся з заявою до Біляївського районного суду про скасування Судового Наказу.

За заявами відповідача, вказані накази були скасовані судом 28.11.2014р. та 15.01.2015р.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції вказав на те, що відповідач є добросовісним користувачем газу, регулярно сплачує кошти за спожитий газ, але між сторонами є спір про ціну газу, який між сторонами не врегульований в установленому законом порядку, цей спір є предметом розгляду у суді, і тому питання про припинення газопостачання відповідачу, до вирішення питання в судовому порядку про ціну газу, є передчасним.

Повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції неможливо, так як вони є необґрунтованими, суд не послався на норму права, яка передбачає таку підставу для відмови у позові.

Розглянувши справу по суті, колегія суддів вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з інших правових підстав, виходячи з наступного.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача підставою звернення до суду з вказаною позовною заявою є те, що відповідач, в порушення умов договору, не допускає представників ПАТ «Одесагаз» до житлового приміщення для відключення газопостачання у зв'язку з несплатою заборгованості.

Проте, з такими доводами представника позивача суд погодитися не може за нижченаведених підстав.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно до п.7 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку.

Пунктом 8 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець має право доступу в приміщення, будинки та споруди для ліквідації аварії, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором.

У ст. 19 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» від 08.07.2010 року № 2467-VI зазначено, що споживач зобов'язаний забезпечувати доступ працівників підприємства/організації, що обслуговує систему газопроводів, до якої під'єднаний споживач, до вузлів обліку газу (у тому числі для встановлення вузлів обліку газу), які розташовуються на території споживача.

Відносини з приводу постачання населенню природного газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року №2246, Законом України "Про житлово - комунальні послуги".

П. 29 вказаних Правил передбачений обов'язок споживача безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства після пред'явлення ними відповідних службових посвідчень для: - локалізації та ліквідації аварійних ситуацій; - відключення та заміни газових приладів і пристроїв, усунення порушень і несправностей в їх роботі, проведення технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання і дворових газопроводів, перевірки показань лічильників газу, наявності та цілості пломб на них; - демонтажу або монтажу лічильників газу, пов'язаного з проведенням їх планової перевірки; - звіряння показників фактично використаних у попередньому році та першому півріччі поточного року обсягів природного газу; - установлення лічильника газу, що здійснюється з ініціативи та за кошти газопостачальних (газорозподільних) підприємств або за рахунок інших джерел.

З контексту зазначеної норми вбачається обов'язок споживача допускати до своїх житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства для відключення з метою заміни газових приладів і пристроїв та інш., а не для відключення від газопостачання у зв'язку з наявною заборгованістю.

Отже, законодавцем чітко визначено випадки (підстави) надання споживачем допуску представникам виконавця/виробника послуг до приміщення де розташовані газові прилади.

Проте, відповідно до актів №№ 5/25б і 5/26б від 08.08.2014 року, складеного представниками позивача, останніх не було допущено для проведення відключення від газопостачання відповідачем за місцем його проживання. Але такий обов'язок споживача не передбачений вищенаведеними нормативними актами. Одночасно, позивачем не надано доказів щодо неможливості відключення відповідача від газопостачання без проникнення до житлового приміщення.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що діючим законодавством не передбачено обов'язку надання дозволу для входу у приміщення споживача з метою відключення від надання послуги у зв'язку з невиконанням рішення суду. Крім того, позивачем не було надано належних доказів про те, що припинення постачання газу споживачу неможливо без доступу до його житлового приміщення.

Крім цього, стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить ухвалити рішення про припинення Одеським міжрайонним управлінням з експлуатації газового господарства газопостачання до будинку АДРЕСА_1 шляхом перекриття запірної арматури (вимикаючого пристрою), який знаходиться на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1.

Колегія суддів вважає, що такий спосіб захисту не передбачено чинним законодавством.

Відповідно до п. 7 (в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246, припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі. У разі самовільного відновлення споживачем газопостачання здійснюється механічне від'єднання відводу газопроводу від діючого газопроводу.

Позивачем не було надано доказів щодо неможливості відключення відповідача від газопостачання без проникнення до житлового приміщення шляхом перекриття ввідного газопроводу.

Розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а також суд порушив та неправильно застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим, є підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову з інших правових підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309 ч.1 п. 1-4; ст. 313-314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ПАТ «Одесагаз» в особі Одеського міжрайонного управління газового господарства ПАТ «Одесагаз» задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18 листопада 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову ПАТ «Одесагаз» в особі Одеського міжрайонного управління газового господарства ПАТ «Одесагаз» до ОСОБА_2 про припинення газопостачання відмовити з інших правових підстав.

Рішення вступає в законну силу з моменту оголошення. На рішення може бути подана касаційна скарга протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішення апеляційного суду.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.Ф.Парапан

М.М. Драгомерецький