Справа № 755/13/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2015 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В., розглянувши подання державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець ВДВС Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві Телявський А.М. звернувся до суду з поданням, погодженим начальником ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Вольф О.Л. про встановлення тимчасового обмеження для боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов'язань перед ОСОБА_4 згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.05.2013р. у справі №2-3359/12.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та зазначає, що в провадженні ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.06.2013р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 403282,00грн. Виконавчий документ надійшов з ВДВС Володимир-Волинського МУЮ у Волинській області для примусового виконання 16.01.2014р., оскільки фактичне місце проживання боржника вказано у виконавчому документі: АДРЕСА_1. 20.01.2014р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження №41565666, копія постанови цього ж дня направлена стягувачу для відома, боржнику для виконання та направлено запити для виявлення рухомого майна, нерухомого майна, місця реєстрації, відкритих рахунків у банківських установах та джерел доходів боржника. 07.02.2014р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, копії якої направлено реєструючим органам - до виконання, сторонам - для відома. Згідно відповідей наданих за запити: транспортних засобів за боржником не зареєстровано; відомості про нерухоме майно належне на праві власності у боржника відсутнє; інформація про джерела отримання доходів боржником в ДРФО відсутня; за боржником зареєстровані рахунки в банківських установах, кошти на яких відсутні. 17.03.2014р., 18.06.2014р. та 26.11.2014р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника, однак державний виконавець не був допущений до квартири боржника. Згідно інформації, викладеної в запиті - фактичне місце проживання боржника - АДРЕСА_2. 10.04.2014р. державним виконавцем винесено постанову про доручення на проведення виконавчих дій, з метою перевірки майнового стану боржника за адресою вказаною в запиті, копія якої направлено до ВДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві - для виконання. Станом на 29.12.2014р. борг боржником не сплачено. Крім того, на виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві перебувають інші виконавчі провадження про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь банків - стягувачів.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Вивчивши подання з долученими матеріалами, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст. 7 Закону України "Про державну виконавчу службу" працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України, законами України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" держаний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 18 ч.3 вказаної статті передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 6 (п.5) Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, що підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов'язань.

Державний виконавець ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві посилається на те, що на примусовому виконанні знаходяться виконавче провадження, за яким вимоги ОСОБА_4 не виконуються. Заборгованість складає 403282,00грн.

Суд зазначає, що державний виконавець у поданні посилається на відповіді банківських установ про відсутність коштів на рахунках боржника, проте їх копії до матеріалів подання не долучені. Крім того, державний виконавець посилається на інформацію викладену в запиті народного депутата Кужель О.В., в якому адресою проживання боржника зазначено: АДРЕСА_3, проте доказів виходу за даною адресою суду не надано. З долучених до матеріалів подання актів державного виконавця від 17.03.2014р. та 26. 11.2014р. про вихід за місцем проживання боржника, не вбачається за якою саме адресою вони були здійснені. Також до матеріалів справи не долучено копій відповідей за запит від 25.03.2014р. №1054/3 щодо надання інформації про місця реєстрації проживання боржника, наявність рухомого та нерухомого майна, що зареєстровано за боржником ОСОБА_1 та рахунків у банках, як і доказів направлення чи отримання боржником викликів державного виконавця.

Таким чином, вивчивши матеріали подання державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ в м. Києві, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не доведено суду та не забезпечено доказами використання засобів у межах його компетенції, передбаченої ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" для примусового виконання рішення суду.

Разом з тим, відповідно до ст. 33 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в України, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом, тому обмеження свободи пересування шляхом заборони у праві виїзду громадян України за кордон, внаслідок ухилення від виконання зобов'язань покладених на боржника, повинно бути застосовано як виключна міра, якщо державним виконавцем використані всі інші передбачені законом заходи.

Отже за поданням та результатами його розгляду, наданими документами (додатками), приведеними державним виконавцем доводами, неможливо винести вмотивоване судове рішення про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_1, для подальшого примусового виконання судового рішення.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 7 Закону України "Про державну виконавчу службу", ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 2 "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", керуючись ст. 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя