Провадження № 2-р/554/11/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2015 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави

у складі головуючого судді: Кулешової Л.В.,

при секретарі судового засідання: Ступці І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву представника публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про розяснення рішення суду від 30.09.2009 року у справі №2-3500/09 за позовом закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - позивача у цивільній справі №2-3500/09 за позовом закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки, звернувся до суду з вищезазначеною заявою.

В обґрунтування заяви зазначив, що 30.09.2009 року Октябрським районним судом м.Полтави винесено рішення у зазначеній справі, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Зазначає, що позивачу стало відомо, що 08.08.2008 року Октябрським районним судом м.Полтави розглянуто справу №2-4376/08 за позовом ОСОБА_1 до Октябрського райвиконкому у м.Полтаві, КП «Інвентаризатор» про визнання права власності на обєкт самочинного будівництва, який було задоволено повністю.

У звязку з тим, що на момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмета іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним, та згідно п.10 договору іпотека поширюється і на частину предмета іпотеки, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмету іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий обєкт нерухомості, заявник вважає, що нежитлове приміщення, що розташоване по вул.Пушкіна, 36 в м.Полтава, на яке позичальник ОСОБА_1 визнав право власності у результаті реконструкції квартир №2,3, перебуває в іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк». Тому вважав рішення Октябрського районного суду м.Полтави №2-3500/09 від 30.09.2009 не зовсім зрозумілим в частині реалізації права Іпотекодержателя (ПАТ КБ «ПриватБанк») на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Та оскільки судом надано ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень для здійснення продажу предмета іпотеки, заявник просив розяснити вказане рішення суду від 30.09.2009 року про звернення стягнення на предмет іпотеки в частині надання повноважень ПАТ КБ «ПриватБанк» продажу предмета іпотеки, а саме нежитлового приміщення за адресою: м.Полтава, вул.Пушкіна,36, яке виникло в результаті реконструкції квартир №№2,3 по вул.Пушкіна в м.Полтаві, а також в частині надання повноважень для реалізації права власності на вказане нежитлове приміщення за ОСОБА_1

Заявник та інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про слухання заяви судом повідомлялись, причини неявки суду не відомі, що не перешкоджає розгляду заяви.

Перевіривши матеріали заяви та вищезазначеної цивільної справи, суд вважає, що заява не може бути задоволеною, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 вересня 2009 року Октябрським районним судом м.Полтави винесено заочне рішення, яким позовні вимоги закритого акціонерного товариства «Комерційного банку «ПриватБанк» задоволено в повному обсязі.

Відповідно до резолютивної частини вказаного рішення: у рахунок погашення заборгованості за кредитним Договором № РLОКGК00000110 укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 16 жовтня 2007 року, на підставі договору іпотеки, укладеного 16 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_2, звернути стягнення на предмет іпотеки за цим договором - квартиру № 2 та квартиру АДРЕСА_1, ціною у 577720 гривень, з яких квартира №2 належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 16 жовтня 2007 року за № 5717, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за № 2420284 від 16 жовтня 2007 року, квартира № З належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 16 жовтня 2007 року за № 5722, зареєстрованого у Державному реєстрі правочинів за № 2420384 від 16 жовтня 2007 року, шляхом продажу вказаних квартир з укладанням від імені відповідача договорів купівлі-продажу квартир будь-яким способом з будь-якою особою - покупцем, з отриманням витягу із Державного реєстру прав власності та наданням позивачеві усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, шляхом продажу цих квартир іпотекодержавцем - закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» із застосуванням процедури продажу, встановленої у ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з початковою ціною продажу у 577720 гривень. Зобовязано ВГІРФО Октябрського РВ ПМУ ГУМВС України у Полтавській області зняти ОСОБА_1 з реєстраційного обліку за адресою: квартира № 2 та квартира АДРЕСА_1. Крім цього, вирішено питання про судові витрати по справі.

Відповідно до ст.221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу , в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. За вимогами цієї норми закону підставою для роз`яснення рішення суду є його незрозумілість.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, судовим рішенням від 30.09.2009 у зазначеній справі задоволено позов в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог.

Зміст заяви представника ПАТ КБ «Приват Банк» свідчить про те, що ним фактично поставлено питання про дозвіл на здійснення дій направлених на продаж предмету іпотеки, в тому числі щодо майна, яке не було предметом розгляду справи на час винесення судового рішення, тобто фактично порушується питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних.

Разом з тим, рішенням суду позивачу надано право на здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами України дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, що, на думку суду, є зрозумілим та не потребує додаткового розяснення.

Суд звертає увагу на те, що у судовому рішенні від 30.09.2009 у зазначеній справі повністю викладені всі обставини, характер спірних правовідносин, висновки суду, його резолютивна частина є простою і зрозумілою, винесеною в рамках заявлених позовних вимог, а отже рішення є повним, ясним, не викликає труднощів в розумінні його виконання, і тому підстав для його роз'яснення суд не вбачає.

Відповідно до положень ст.14 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви відсутні.

Керуючись ст.221 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» про розяснення рішення суду від 30.09.2009 року у справі №2-3500/09 за позовом закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В. Кулешова