"08" червня 2015 р. Справа № 2-213/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Підкурганного В.В.

при секретарі Слободенюк Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді заяву ПАТ «Родовід Банк» про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2015 року ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду із заявою про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання мотивуючи свою заяву тим, що 23 січня 2013 року Вишгородським районним судом винесено рішення, яким позовні вимоги банку задоволено та стягнуто з відповідача суму заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 червня 2013 року зазначене рішення суду було залишено без змін, а 25 вересня 2013 року Вищим спеціалізованим судом України із розгляду цивільних і кримінальних справ, також було залишено без змін.

10 березня 2013 року представник банку звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про видачу виконавчого листа та повного тексту рішення суду першої інстанції.

З урахуванням змісту статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», зроблено висновок про пропущення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, який було отримано 1 квітня 2015 року.

Вважав причини пропуску строку для предявлення виконавчого документу поважними.

Представник ПАТ «Родовід Банк» у судовому засіданні заяву підтримав та просив про її задоволення із викладених у ній підстав, зазначивши, що на час розгляду заяви у суді, рішення суду залишається не виконаним.

В свою чергу, відповідачка та її представник заперечували щодо задоволення такої заяви, вважали, що причини пропуску строку не є поважними, тому просили суд про прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви банку, що розглядалася судом.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд дійшов висновку про те, що заява ПАТ «Родовід Банк» про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду від 23 січня 2013 року позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволено та стягнуто з відповідачки на користь банківської установи заборгованість за кредитним договором та понесені позивачем судові витрати.

Рішення переглядалося в апеляційному та касаційному порядку та було залишено без змін - ухвали від 17 червня 2013 року та від 25 вересня 2013 року, відповідно.

У відповідності до статті 223 ЦПК України, рішення суду першої інстанції у справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, набрало законної сили 17 червня 2013 року.

Як вбачається із матеріалів справи, представник банку був присутній у судовому засіданні в Апеляційному суді Київської області під час перегляду названим судом рішення Вишгородського районного суду від 23 січня 2013 року.

Із заявою про отримання виконавчого листа у тій справі, представник банку звернувся до суду лише у березні 2015 року, і 1 квітня того ж року отримав виконавчий лист.

Відповідно до частини 1 статті 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Про останнє, також, йдеться у статті 60 ЦПК України.

Однак, будь-яких доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку для предявлення виконавчого документу до виконання, представником ПАТ «Родовід Банк» суду не надано.

Посилання представника заявника на ті обставини, що судове рішення залишається не виконаним на час розгляду заяви в суді не може бути взято судом до уваги, так як не стосується окреслених ЦПК предмету, підстав та меж розгляду судом заяв подібного типу, із якою ПАТ «Родовід Банк» звернувся до суду.

Крім того згідно норм ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», процедура примусового виконання рішення суду розпочинається саме із звернення належного субєкта до уповноваженого органу державної влади із виконавчим документом, виданим на підставі ухваленого судового рішення для його примусового виконання.

Однак, у судовому засіданні представник банку зазначив, що після отримання виконавчого листа по справі, до органів ДВС банк не звертався.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість даної заяви, так як у позивача були всі наявні, передбачені законодавством підстави та можливості для звернення у встановлений Законом строк для отримання та подальшого предявлення до виконання виконавчого документу у справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

На підставі викладеного та керуючись статтею 371 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» про поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання у цивільній справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана строки та в порядку, визначені статтями 294 та 296 ЦПК України, відповідно.

Суддя