Справа № 464/2203/15-ц
пр.№ 2/464/841/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2015 рроку

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого Мички Б.Р.

при секретарі Дулюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 25 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №2330.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 жовтня 1997 рокузареєструвала з відповідачем шлюб, в якому мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що подружнє життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Примирення та подальше збереження формально існуючого шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Враховуючи наведене, просить позов задоволити.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, надали суду пояснення аналогічні змісту позовних вимог та представлених суду письмових поясненнях. Позивач додатково пояснила, що кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного, будь-яке взаєморозуміння та почуття любові між ними відсутні. Так, з листопада - грудня 2008 року між ними почали виникати суперечки та непорозуміння з різних питань сімейного життя та з метою виключення негативного впливу таких сварок на дітей вони вирішили проживати окремо. Однак, при цьому продовжували спільно займатись підприємницькою діяльністю, спільно дбали про добробут сім'ї, отримували кредити на придбавали майно, вели спільний бюджет, разом проводили дні народження, вихідні та святкові дні. Ствердила, що лише з вересня 2012року вони не ведуть спільного побуту та господарства, не підтримують подружніх відносин та саме з цього часу вважає шлюбні відносини фактично припиненими. Стверджує, що вони втратили один до одного почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Неодноразові спроби відновити сімейні відносини, жодних позитивних результатів не дали, а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Гимер».

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали, надали суду пояснення аналогічні викладеним в письмових поясненнях, ствердили, що примирення між сторонами неможливе, їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Відповідач ствердив суду, що дійсно між ними протягом тривалого часу виникають конфлікти та непорозуміння, та вважає, що шлюбні відносини є фактично припиненими з 01 серпня 2008 року, а не з вересня 2012 року, як зазначає позивач. Зазначає, що саме з 01 серпня 2008 року вони не підтримують подружніх відносин, не піклуються одне про одного, тане ведуть спільний побут та господарство та проживають окремо.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, з яких вбачається, що фактично шлюбні відносини між сторонами почали погіршуватись з другої половини 2008 року, зясувавши дійсні обставини справи і причини позову, повно та всебічно зясувавши фактичні взаємини сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25 жовтня 1997 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №2330.В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час проживають з позивачем, щодо чого відповідач не заперечує.

Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 1997 року, міцної сімї не утворили. Так, з другої половини 2008 року між сторонами почали виникали конфлікти та непорозуміння, які поступово привели до розпаду сімї та фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом тривалого часу вони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружні відносини та проживають окремо. Судом встановлено, що сторони втратили один до одного почуття любові, поваги, довіри та взаєморозуміння, без яких повноцінна сімя існувати не може, і відновлення сімейних стосунків неможливе; переконані, що не будуть вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу.

Наведені обставини приводять суд до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечить їх інтересам, сімя розпалась остаточно та шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні нею і документально підтверджені 243,60грн. судового збору.

На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст.10, 57-64, 88, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, с у д, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №2330.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище - «Гимер».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 /двісті сорок три/ 60коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.