Справа №2-2633/11
пр № 2-з/464/61/15
У Х В А Л А

про забезпечення позову

02.06.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Дзюба І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

позивач ПАТ «Фольксбанк», правонаступником якого являється ОСОБА_2 «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал», звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № KF 48176 від 01.04.2008р. та № KF 52427 від 22.09.2008р.

02.06.2015 року представник ОСОБА_2 «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» подав до суду заяву, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, яке належить відповідачеві ОСОБА_3 на праві власності, в тому числі на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1; в якості забезпечення позову вилучити та передати автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21114», д.н.з. НОМЕР_1, 2008р.в., легковий універсал-В, чорного кольору, номер шасі/кузова/рами ХТА7408, обєм двигуна 1596 см.куб, який належить заставодавцю ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС 064159 виданого 28.03.2008р. Львівським ВРЕР ДАІ, а також самоскид В, марки «КАМАЗ», моделі «65115», д.н.з. НОМЕР_2, 2008р.в., оранжевого кольору, номер шасі/кузова/рами ХТС0304, обєм двигуна 10850 см.куб, який належить заставодавцю ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ВСС 084168 виданого 18.09.2008р. Львівським ВРЕР ДАІ на відповідне зберігання ОСОБА_2 «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал».

З огляду на зміст норми ч.1 ст.153 ЦПК, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Разом з тим, відповідно до вимог ч.2 ст.151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову, повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.152 ЦПК України, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, належні відповідачу. Одночасно вид забезпечення позову має бути співмірним із позовними вимогами. Слід також взяти до уваги, що накладення арешту на майно або грошові кошти відповідача допускається лише за умови, що майно чи такі кошти належить відповідачу, знаходяться у нього, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи обставини справи, зазначені у позовній заяві, предмет та ціну позову, а також характер спірних правовідносин, суд вважає, що заяву представника позивача слід задоволити в лише частині вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, яка належить відповідачу на праві власності.

Що стосується вимог в частині накладення арешту на все належне відповідачеві майно, а також щодо вилучення та передачі позивачу на зберігання транспортних засобів, що є предметами договорів застави, то в цій частині слід відмовити за необгрунтованістю таких вимог. Так, виходячи з принципу змагальності сторін, обовязок доведення лежить на тій стороні, яка заявила відповідне клопотання. Однак, представником позивача не надано суду достовірних доказів співмірності вартості майна, на яке позивач просить накласти арешт, предмету спору, також не конкретизовано вимоги заяви в частині накладення арешту на усе рухоме та нерухоме майно відповідача, зокрема, не зазначено на яке саме майно позивач просить накласти арешт, його місцезнаходження, не надано даних, які підтверджують наявність у відповідача відповідного майна та відомостей про право власності на таке майно. При цьому, суд враховує труднощі при виконанні ухвали про арешт майна, не визначеного ухвалою суду індивідуальними ознаками.

Крім того, належні ОСОБА_4 (як заставодавцю) на праві власності транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «ВАЗ», моделі «21114», д.н.з. ВС 5958 та самоскид марки «КАМАЗ», моделі «65115», д.н.з. НОМЕР_2, являються заставним майном та передані банку в заставу в забезпечення виконання зобовязань по кредитних договорах згідно договорів застави від 01.04.2008р. та від 22.08.2008р. Згідно положень даних договорів, а так само із змісту вимог ст.586 ЦК України, вбачається, що заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя; реєстраційно-екзаменаційний відділ Державтоінспекції МВС повідомлений стосовно заборони на проведення реєстраційних операцій щодо предметів застави; право на зняття заборони на відчуження предметів застави зберігається за заставодержателем.

Керуючись ст.ст.151-153, 197 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

заяву задоволити частково.

Накласти арешт на майно, що перебуває у власності відповідача ОСОБА_3, 18.03.1977р.н. (ІПН - НОМЕР_3, паспорт серії КА № 280765 виданий 18.11.1996р. Галицьким РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області), а саме: на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на квартиру № С-02611 від 01.09.2004р., ухвала Сихівського районного суду м.Львова від 29.07.2014р.). Стягувач позивач ОСОБА_2 «Компанія з управління активами «Прімоколект-Капітал» (, адреса: м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1).

В решті заявлених у клопотанні вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк предявлення до виконання один рік.

Копію ухвали для виконання направити Сихівському відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та для відома сторонам по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 5 днів з часу отримання її копії.

Головуючий: