У х в а л а

іменем україни

1 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Гулька Б.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Ритуальної служби Спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств «Комунально-побутового обслуговування», третя особа - ОСОБА_2, про визнання недійсними свідоцтва про поховання, довідки, визнання особи такою, що здійснила поховання, відокремлення могили, зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недійсним свідоцтво про поховання від 16 лютого 2012 року, видане ОСОБА_2, користувачу родинного місця поховання, про здійснення 19 серпня 1990 року поховання ОСОБА_3 на ділянці НОМЕР_1 Лісового кладовища, розташованого у м. Києві, вул. Крайня, 3; визнати недійсною довідку Спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат підприємств «Комунально-побутового обслуговування» (далі - СКП «Спецкомбінат підприємств «КПО») від 9 травня 2012 року про поховання 20 листопада 2011 року ОСОБА_4 на ділянці НОМЕР_1 Лісового кладовища, розташованого у м. Києві, вул. Крайня, 3, видану ОСОБА_2; визнати його особою, що здійснила 20 листопада 2011 року поховання ОСОБА_4 на вищевказаній ділянці; відокремити могилу ОСОБА_4 розміром 1.5м х 2.20м на ділянці НОМЕР_1 Лісового кладовища, розташованого у м. Києві. вул. Крайня, 3; зобов'язати СКП «Спецкомбінат підприємств «КПО» видати йому свідоцтво про поховання ОСОБА_4 та визнати недійсним запис до книги реєстрації поховань на Лісовому кладовищі у м. Києві щодо поховання 16 серпня 1990 року ОСОБА_5 на ділянці НОМЕР_1 Лісового кладовища, розташованого у м. Києві, вул. Крайня, 3; зобов'язати СКП «Спецкомбінат підприємств «КПО» внести до книги реєстрації поховань на Лісовому кладовищі у м. Києві запис щодо поховання 16 серпня 1990 року на вказаній ділянці ОСОБА_4

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року, позову заяву повернуто позивачу на підставі ст. 115 ЦПК України у зв'язку з непідсудністю справи цьому суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвали судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, справу передати до суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву для подачі до належного суду, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва, оскільки спірне нерухоме майно територіально не відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Установлено й це убачається з матеріалів справи, що оскаржувані ухвали постановлені з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частиною 1 ст. 114 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1883/ed_2013_07_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> встановлено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, мають виключну підсудність та пред'являються в суд за місцезнаходженням майна або його основної частини.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно.

У пункті 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1883/ed_2013_07_04/pravo1/T041618.html?pravo=1>). Згідно з положеннями статті 181 ЦК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843216/ed_2013_10_12/pravo1/T030435.html?pravo=1> до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843406/ed_2013_10_12/pravo1/T030435.html?pravo=1>); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843412/ed_2013_10_12/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 367 ЦК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843415/ed_2013_10_12/pravo1/T030435.html?pravo=1>); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843418/ed_2013_10_12/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 372 ЦК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843420/ed_2013_10_12/pravo1/T030435.html?pravo=1>); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Тобто, виключна підсудність застосовується до позовних вимог, які стосуються нерухомого майна, зокрема, права користування таким майном.

Статтею 23 Закону України «Про поховання та похоронну справу» <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_218/ed_2013_07_04/pravo1/T031102.html?pravo=1> визначено, що земельна ділянка для розміщення місця поховання рішенням уповноваженого органу надається в постійне користування в установленому

законом порядку відповідному спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку про те, що спір виник з приводу нерухомого майна (земельної ділянки, на якій відбулося поховання), а всі інші вимоги є взаємопов'язаними, а тому слід застосовувати норми ст. ст. 114, 115 ЦПК України.

Ураховуючи наведене та положення ч. 2 ст. 337 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик