Справа № 559/372/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Климюк Ю.В,

за участю представника позивача ОСОБА_1С,

представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільської ради Дубенського району Рівненської області, третя особа КП «Архітектор» про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним Свідоцтва про право власності на майно та скасування його реєстраційного напису, визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що згідно договору купівлі - продажу від 20.06.1989 року ОСОБА_7 (прізвище на Власюк 23.11.1991 змінено у зв"язку з одруженням) придбала у ОСОБА_8, жительки с.Варковичі Дубенського району, яка діяла на підставі рішення зборів уповноважених колгоспу ім. Паризької комуни №2 від 26.05.1989, у власність житловий будинок з надвірними будівлями в с. Зелений Гай, Дубенського району, Рівненської області і розташований на земельній ділянці, закріпленій за колгоспом ім.Паризької комуни.

Вказаний договір посвідчений 27.06.1989 секретарем виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради народних депутатів Дубнівського району Рівненської області та зареєстрований у виконкомі ОСОБА_6 сільської ради народних депутатів за місцем знаходження цього будинку за №50.

Рішенням виконкому ОСОБА_6 сільської ради від 18.11.1997 ОСОБА_7 надано дозвіл на перебудову старого будинку в с.Зелений Гай по вул. Рівненській, 87 А, Дубенського району, Рівненської області на новий будинок на старому місці.

У подальшому ОСОБА_7 розробила Генеральний план забудови земельної ділянки індивідуального будівництва, виготовляла документи по проведенню світла до будинку.

Враховуючи те, що батьки позивачки - батько ОСОБА_9А та мати ОСОБА_10 допомогали їй матеріально у перебудові старого будинку на новий, і після завершення ремонту вони стали проживати у ньому, ніяких сумнівів щодо вчинення будь-яких незаконних дій з боку родичів у позивачки щодо цього будинку не виникало.

02.09.2014 її батько ОСОБА_9А помер. Після його смерті позивачка, поряд з іншими документами, які необхідні були їй при оформленні спадщини, знайшла у його кімнаті наступні документи: копію виписки з протоколу сесії ОСОБА_6 сільської ради від 17.03.1998, відповідно до якого сесія сільської ради, на підставі заяви ОСОБА_7, надала дозвіл ОСОБА_7 подарувати незавершене будівництво житлового будинку в с.Зелений Гай по вул.Рівненській, 87- А громадянину ОСОБА_5, своєму брату, а останній прийняв в дар вказане будівництво; копію свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 15.10.1999 на підставі рішення виконкому ОСОБА_6 сільської ради від 05.10.1999, в якому зазначено, що будинок по вул.Рівненській, 87 - А в с.Зелений Гай Дубенського району Рівненської області належить ОСОБА_5. На вказаному правовстановлюючому документі директором Державного комунального малого підприємства „АРХІТЕКТОР" ОСОБА_11 01.11.1999 року зроблено відповідний реєстраційний напис в реєстрову книгу №1 за реєстровим №55-55; копію Державного акту на право приватної власності на землю на ОСОБА_5

Однак, позивачка ніякої заяви до сільської ради про надання згоди на дарування будинку ОСОБА_5 не надавала, договору дарування з відповідачем не укладала та нотаріально його не посвідчувала.

05.10.1999 ОСОБА_6 сільською радою, на підставі заяви ОСОБА_12, прийнято рішення про оформлення права власності на житловий будинок, який розташований в с.Зелений Гай по вул.Рівненській, 87- А Дубенського району за ОСОБА_12.

В зазначеному рішенні, також не правильно зазначено прізвище особи - замість ОСОБА_5 - зазначено ОСОБА_12

Окрім того, їй стало відомо, що 06.04.1999 ОСОБА_6 сільською радою Дубенського району Рівненської області, за результатом розгляду заяви ОСОБА_5, прийнято рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,60 га, з них, 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, 0,35 га - для ведення особистого селянського господарства.

Вказане рішення суперечить вимогам чинного законодавства, а саме ст.ст. 17, 31, 32 Земельного кодексу України, так як станом на 06.04.1999 року користувачем вказаної земельної ділянки була ОСОБА_7, оскільки на земельній ділянці знаходився житловий будинок, який вона придбала згідно договору купівлі - продажу від 20.06.1989 року у колгоспі ім. Паризької комуни. В зазначеному договорі передбачено, що житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці, закріпленій за колгоспом ім.Паризької комуни.

У передбаченому законодавством порядку земельна ділянка у ОСОБА_7 не вилучалася. Крім того, вказана земельна ділянка надавалася у приватну власність ОСОБА_5 в той час, коли він ще не мав навіть свідоцтва про право власності на житловий будинок, яке було йому видане лише 15.10.1999, тобто він навіть не мав права на отримання земельної ділянки у відповідності до ст.30 ЗК України (в редакції від 18.12.1990), якою було передбачено, що при переході права власності на будівлю і споруду переходить право власності чи користування земельною ділянкою.

На підставі рішення ОСОБА_6 сільської ради Дубенського району Рівненської області від 06.04.1999 про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5, цією ж сільською радою було видано державний акт на право власності на землю, зареєстрований у книзі записів Державних актів за № 1569.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та дали аналогічні пояснення.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник позовні вимоги не визнали та дали пояснення, згідно поданих письмових заперечень.

Представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради Дубенського району Рівненської області позовні вимоги не визнав та пояснив, що позовні вимоги є безпідставні, оскільки ОСОБА_6 сільською радою Дубенського району при прийнятті оскаржуваних рішень чинне законодавство не порушувалось. Позивачку жодного разу у сільській раді не бачив, оформленням будинку повністю займався батько позивачки ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_5

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 20.06.1989 року ОСОБА_7 (прізвище на Власюк 23.11.1991 змінено у зв"язку з одруженням) придбала у ОСОБА_8, жительки с. Варковичі Дубнівського району, яка діяла на підставі рішення зборів уповноважених колгоспу ім. Паризької комуни №2 від 26.05.1989, у власність житловий будинок з надвірними будівлями в с.Зелений Гай Дубенського району Рівненської області і розташований на земельній ділянці, закріпленій за колгоспом ім. Паризької комуни, посвідчений 27.06.1989 секретарем виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради народних депутатів Дубнівського району Рівненської області та зареєстрований у виконкомі ОСОБА_6 сільської ради народних депутатів за місцем знаходження цього будинку за № 50 (а.с.10, 13).

Рішенням виконкому ОСОБА_6 сільської ради від 18.11.1997 ОСОБА_7 надано дозвіл на перебудову старого будинку в с.Зелений Гай по вул. Рівненській, 87 А Дубенського району Рівненської області на новий будинок на старому місці (а.с.14).

ОСОБА_7 розробила генеральний план забудови земельної ділянки індивідуального будівництва, виготовила документи по проведенню світла до будинку (а.с.15, 16, 17).

Згідно виписки з протоколу сесії ОСОБА_6 сільської ради від 17.03.1998, сесія сільської ради, на підставі заяви ОСОБА_7, надала дозвіл ОСОБА_7 подарувати незавершене будівництво житлового будинку в с.Зелений Гай по вул.Рівненській, 87- А громадянину ОСОБА_5, а останній прийняв в дар вказане будівництво (а.с.27).

В свідоцтві про право власності на житловий будинок, виданого 15.10.1999 на підставі рішення виконкому ОСОБА_6 сільської ради від 05.10.1999, зазначено, що будинок по вул.Рівненській, 87 - А в с.Зелений Гай Дубенського району Рівненської області належить ОСОБА_5. На вказаному правовстановлюючому документі директором Державного комунального малого підприємства „АРХІТЕКТОР" ОСОБА_11 01.11.1999 року зроблено відповідний реєстраційний напис в реєстрову книгу №1 за реєстровим №55-55 (а.с.23).

06.04.1999 ОСОБА_6 сільською радою Дубенського району Рівненської області, за результатом розгляду заяви ОСОБА_5, прийнято рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,60 га, з них, 0,25 га - для обслуговування житлового будинку, 0,35 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 74).

На підставі рішення ОСОБА_6 сільської ради Дубенського району Рівненської області від 06.04.1999 про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_5, ОСОБА_13 сільською радою Дубенського району Рівненської області було видано державний акт на право власності на землю, зареєстрований у книзі записів Державних актів за №1569 на ім»я ОСОБА_5 (а.с.75).

Відповідно до ч. 10 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції станом на 05.10.1999), акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ст.ст.243, 244, 227 Цивільного Кодексу Української РСР від 18.07.1963 (в редакції чинний на день видачі свідоцтва про право власності на житловий будинок), договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. До договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 вказаного Кодексу, якою передбачено, що вказаний правочин повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти, щодо звернення позивачкою до сільської ради про надання згоди на дарування будинку ОСОБА_5 та укладення договору дарування з відповідачем. Дані обставини не заперечили в судовому засіданні і представник відповідача ОСОБА_13 сільської ради Дубенського району Рівненської області ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_14 які пояснили, що жодного разу позивачку в сільській раді не бачили

Таким чином, суд не може погодитись, що приймаючи 05.10.1999 вищезазначене рішення, відповідачем ОСОБА_13 сільською радою було дотримано вимоги закону.

Крім того, підлягає визнанню недійсним Свідоцтво про право власності на майно, яке було видане на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 17 Земельного Кодексу України (в редакції від 22.06.1993, станом на 06.04.1999 року), передача у власність земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства та для обслуговування житлового будинку надається для громадянина, якщо ця земельна ділянка була йому надана для користування сільськими, селищними, міськими радами народних депутатів України.

Передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян, проводиться місцевими радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленому ст.31 і 32 Земельного Кодексу.

Згідно зі ст. 44 ЗК України (в редакції від 18.12.1990) порушені права власників земельних ділянок і землекористувачів підлягають поновленню.

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно ч.З ст.152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або Законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, проаналізувавши та дослідивши забрані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що рішення від 06.04.1999 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5 площею 0,60 га є недійсним, оскільки відповідач ОСОБА_13 сільська рада діяла з порушення діючого на той час законодавства, а саме ст.ст. 17, 30, 31, 32 Земельного кодексу України, так як станом на 06.04.1999 року користувачем вказаної земельної ділянки була ОСОБА_7, оскільки на земельній ділянці знаходився житловий будинок, який вона придбала згідно договору купівлі - продажу від 20.06.1989 року у колгоспі ім. Паризької комуни. В зазначеному договорі передбачено, що житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці, закріпленій за колгоспом ім.Паризької комуни. У передбаченому законодавством порядку земельна ділянка у ОСОБА_7 не вилучалася. Крім того, вказана земельна ділянка надавалася у приватну власність ОСОБА_5 в той час, коли відповідач ОСОБА_5 не мав свідоцтва про право власності на житловий будинок, яке було йому видане лише 15.10.1999.

Суд розцінює критично і посилання відповідача на пропущення позивачем строків позовної давності, оскільки відповідно до ст.ст.257, 261 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Крім того, відповідно до п.4 ст.268 ЦК України, позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акту органу державної влади або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що про порушення свого права довідалася після смерті свого батька, який помер 02.09.2014, в судовому засіданні посилання позивачки відповідачем ОСОБА_5 не спростовані.

Також ОСОБА_4 просить визнати за нею в судовому порядку право власності на вищезазначений житловий будинок, проте суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення оскільки, можуть бути вирішені в позасудовому порядку, після набрання даним рішенням законної сили.

Керуючись ст. 10, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 сільської ради Дубенського району Рівненської області, третя особа КП «Архітектор» про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсним Свідоцтва про право власності на майно та скасування його реєстраційного напису, визнання права власності на майно задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_6 сільської ради Дубенського району Рівненської області від 05.10.1999 в частині оформлення права власності на житловий будинок, який розташований в с. Зелений Гай по вул. Рівненській, 87-А, Дубенського району, Рівненської області за ОСОБА_5.

Визнати незаконним та скасувати рішення ОСОБА_6 сільської ради Дубенського району Рівненської області від 06.04.1999 в частині передачі у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_5 площею 0,60 га.

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на житловий будинок, що в с. Зелений Гай Дубенського району Рівненської області, видане 15.10.1999 ОСОБА_5, та зобов»язати КП «Архітектор» скасувати реєстраційний напис, вчинений 01.11.1999 за реєстровим номером 55-55.

Визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.60 га, що в с. Зелений Гай Дубенського району Рівненської області,, виданий ОСОБА_5 та зареєстрований у книзі записів державних актів ОСОБА_6 сільської ради Дубенського району Ррівненської області за №1569, а також скасувати його державну реєстрацію.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судові витрати по справі в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалу Дубенського міськрайонного суду від 23 лютого 2015 року про накладення арешту на житловий будинок, який знаходиться по вул. Рівненській, 87-А в с. Зелений Гай, Дубенського району, Рівненської області скасувати.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: