Справа № 303/6935/14-ц
ряд. стат. звіту - 38
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

при секретарі Тромпак В.В.

з участю : позивача за первісним позовом та

відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1

представника позивача за первісним

позовом та представника відповідача

за зустрічним позовом ОСОБА_2

відповідачів за первісним позовом та

позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_5

представника відповідачів за первісним

позовом та представника позивачів за

зустрічним позовом ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, співвідповідача ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Мукачівського районного округу ОСОБА_7 про зміну черговості одержання права на спадкування та усунення спадкоємців від права на спадкування, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкування за законом,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Мукачівського районного округу ОСОБА_7 про зміну черговості одержання права на спадкування та усунення спадкоємців від права на спадкування.

24 лютого 2015 року ухвалою суду було залучено до участі у розгляді справи у якості співвідповідача по первісному позову ОСОБА_5.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28 листопада 2013 року помер її рідний брат - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його смерті відкрилася спадщина на домоволодіння № 24 (колишній №16) по вул. Терека в с.Кольчино Мукачівського району, яке у свою чергу він успадкував на підставі заповіту після смерті бабки - ОСОБА_9, яка померла 05 липня 1988 року. Так, ОСОБА_8 на випадок своєї смерті заповіту не залишив, а спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є його діти : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 в шестимісячний термін після відкриття спадщини звернулися до приватного нотаріуса Мукачівського районного округу ОСОБА_7 з заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, а дочка ОСОБА_5 в цей же термін до нотаріуса подала заяву про відмову від прийняття спадщини. Також, в шестимісячний термін, після відкриття спадщини - 13 лютого 2014 року вона (ОСОБА_1О.) звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини і на підставі цієї заяви приватним нотаріусом ОСОБА_7,

-2-

заведена спадкова справа № 6/2014, номер у Спадковому реєстрі : 55732358. Вважає, що вона (ОСОБА_1О.) являється спадкоємцем за законом другої черги і має право на спадщину у разі відсутності спадкоємців першої черги. Однак відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Так, ОСОБА_8 проживав за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5 (колишній №16) Мукачівського району. Починаючи з 04 липня 2012 року, він тяжко захворів, проходив стаціонарне лікування у відділенні ЦВП Мукачівської ЦРЛ до 24 липня 2012 року з діагнозом : гіпертонічна хвороба ІІІ ст.ГПМК по ішемічному типу в басейні лівої СМА з вираженим правостороннім геміпарезом, потребував постійного стороннього догляду, що стверджується довідкою № 333/01-14 виданою Мукачівською ЦРЛ 14 жовтня 2014 року. Весь цей час, вона, доглядала за ним, купляла йому продукти харчування та ліки. Відразу після повернення з лікарні ОСОБА_8 переніс запалення легенів і взагалі перестав ходити, не міг сам себе обслуговувати, і тому з цього часу і до самої його смерті він був лежачий і паралізований. Починаючи з 08 серпня 2012 року по листопад 2013 року брат знаходився на обліку у невролога поліклінічного відділення Мукачівської ЦРЛ з діагнозом : гіпертонічна хвороба ІІІ ступеню, наслідки перенесеного ГПМК по ішемічному типі з правобічним геміпарезом. Довідкою за № 121 від 30 вересня 2014 року стверджується, що ОСОБА_8 знаходився на диспансерному обліку в Кольчинській амбулаторії загальної практики - сімейної медицини з діагнозом : гіпертонічна хвороба ІІІ ступеню гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу з вираженим правостороннім геміпарезом, хворий потребував постійного стороннього догляду та тривалого амбулаторного лікування. І весь цей час вона (ОСОБА_1О.) доглядала брата ОСОБА_8 та забезпечувала йому належний догляд : готовила йому їжу, годувала його, прала одяг та білизну, прибирала, а також спілкувалася з ним, всіляко підтримувала морально. Крім того, повністю забезпечувала його матеріально, оскільки він ніде не працював і пенсії та соціального забезпечення не отримував, а придбання ліків, одягу, продуктів харчування надавала йому тільки вона. Також, вона (ОСОБА_1О.) оплачувала спожиті комунальні послуги, а коли брат помер, вона за власний рахунок поховала його, організувала, приготувала і оплатила поминки, сім днів та сорок днів після його смерті. Звертає увагу на те, що діти померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_10, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 батька не провідували, і його станом здоров'я не цікавилися, жодної допомоги не надавали, хоча він потребував від них допомогу, так як перебував у безпорадному стані через важку хворобу, не мав засобів до існування, оскільки ніде не працював і пенсії не отримував, а його діти могли таку допомогу йому надати, однак ухилялися від її надання. Вона працює на ДП Мукатекс розпакувальником сировини та матеріалів в швейному цеху, однак заробітна плата у неї невелика, її не вистачало для купівлі ліків, харчування, одягу для брата, і тому вона неодноразово зверталася до його дітей з проханням допомогти матеріально в утриманні батька, однак вони ухилялися. У зв'язку з нестачею коштів, їй прийшлося взяти гроші в кредитній спілці Калиновий міст для лікування ОСОБА_8 На підставі вищенаведеного, просить надати їй - ОСОБА_1 Право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8, який помер 28 листопада 2013 року та усунути спадкоємців - дочку ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті свого батька - ОСОБА_8.

У свою чергу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкування за законом, яку мотивують тим, що 28 листопада 2013 року помер ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, після смерті якого відкрилась спадщина на домоволодіння №24 по вул. Терека в с.Кольчино Мукачівського району. Так, спадкоємцями першої черги за законом є вони (позивачі за зустрічним позовом) і ними у встановлений строк було подано заяву про прийняття спадщини, а ОСОБА_3 було подано приватному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Вважають, що у зв'язку з поданням ОСОБА_1 вищевказаного позову до суду вони, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, позбавлені можливості розпоряджатися майном, що належить їм за законом. На підставі вищенаведеного, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звертаються до суду з зустрічним позовом, в якому просять позовну заяву ОСОБА_1 про зміну черговості одержання права на спадкування та усунення спадкоємців від права на спадкування - залишити без задоволення, а зустрічну позовну заяву задоволити : визнати за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 право власності у порядку спадкування за законом по ? частці кожному на домоволодіння № 24 по вул.Терека в с.Кольчино Мукачівського району.

24 лютого 2015 року позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 разом з своїм представником ОСОБА_2 уточнили позовні вимоги, в яких просять надати ОСОБА_1 право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8, який помер 28 листопада 2013 року; усунути спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від права на спадкування після смерті ОСОБА_8

-3-

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримали в повному обсязі та просили суд їх задоволити з наведених у позовній заяві підстав. Зустрічні позовні вимоги не визнали та просили в їх задоволенні відмовити.

Відповідачі за первісним позовом та позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали та просили в їх задоволенні відмовити, а поданий ними зустрічний позов підтримали в повному обсязі та просили суд його задоволити.

Представник ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просив в їх задоволенні відмовити. Зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задоволити.

Третя особа - приватний нотаріус Мукачівського районного округу ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засідання показав, що він являється чоловіком позивачу ОСОБА_1, а відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доводяться йому племінниками. Так, 04 липня 2012 року дружина ОСОБА_1 повідомила його, що її брат ОСОБА_8 важко захворів і його потрібно відвезти до лікарні, а після лікування привезли додому за адресою : смт.Кольчино, вул.Закарпатська, але з цього періоду він весь час хворів і доглядати за собою не мав можливості, тому за ним доглядали він та жінка ОСОБА_1, які на протязі дня готували та давали йому їсти, брили, переодягали, прали білизну, мили його. Оскільки ОСОБА_8 своїх доходів не мав і тому жив він за рахунок їхньої сім'ї. Ствердив, що ОСОБА_8 потребував постійного догляду, бо якби такий вони не здійснювали, він давно б помер, а також вказав, що його племінники, діти померлого, матеріально утримувати батька не допомагали. Даний факт (утримання брата) змусив дружину ОСОБА_1 взяти позику в банку, оскільки грошей на лікування її брата та проживання їхній сім'ї не вистачало. Також показав, що діти ОСОБА_8 останньому матеріально не допомагали, не підтримували його морально, не навідували його.

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що з ОСОБА_1 вона дружить давно, а з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вона не знайома. По суті справи повідомила, що у липні 2012 року у неї лежав чоловік з важким інсультом і через два дні, позивач ОСОБА_13 привезла свого брата , який був у важкому стані. Ствердила, що на ліки ОСОБА_1 витрачала свої кошти, які також зичила від знайомих. Інколи взагалі не мала грошей на покупку ліків та декілька разів, вона (ОСОБА_12) купувала їх для ОСОБА_8 за свої гроші, але позивач через деякий час повертала їх. Їй відомо, що з таким становищем, позивач змушена була оформити кредит. Свідок ОСОБА_12 ствердила, що до ОСОБА_8 приходила тільки вона (ОСОБА_1) разом з своїм чоловіком та донькою. Свідок повідомила, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 жодного разу у лікарні не бачила, а побачила їх перший раз в судовому засіданні. Звернула увагу на те, що як вона так і ОСОБА_12 знаходилися у лікарні по догляду за своїми рідними, 24 годин на добу, і завжди допомагали один одному.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що знайомий як з ОСОБА_1 так і з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 По суті справи йому відомо, що ОСОБА_1 яка є його сусідкою, постійно розповідала, що потрібно за братом доглядати, який постійно лежав. Проблеми з лікуванням та утриманням вирішувала вона. Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не допомагали. Його (ОСОБА_14О.) особисто ОСОБА_1 часто просила, щоб він їй допоміг матеріально, оскільки ОСОБА_8 важко хворів, не ходив, і для нього постійно необхідно було купувати ліки. Ствердив, що особисто бачив, як ОСОБА_1 приходила з роботи, відразу йшла до брата доглядати його, годувала, прибирала в домі, мила посуд, взагалі всю хатню роботу і все це здійснювалося за її рахунок. Коли приїжджав разом з ОСОБА_1 додому до ОСОБА_8, відповідачів він жодного разу не бачив, але здогадувався, що хтось там буває, оскільки в будинку постійно був безлад.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що їй відомо, що за ОСОБА_8 вела догляд ОСОБА_1, оскільки її брат хворів з літа 2012 року і не міг себе сам обслуговувати, постійно лежав. Все що необхідно було для ОСОБА_8, купувала ОСОБА_1 за свої власні кошти. Їй також відомо, що діти покійного ОСОБА_8 матеріально свого батька не утримували.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що коли ОСОБА_8 паралізувало і на прохання ОСОБА_1, він особисто відвозив його на своєму автомобілі у лікарню, а через три тижні з лікарні привіз його додому. Ствердив, що доглядала за ОСОБА_8 лише його рідна сестра ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показала, що в липні місяці 2012 року їй подзвонила ОСОБА_1 і повідомила, що її брата паралізувало, вони разом поїхали в приймальне відділення і допомогла оформити брата у судинне відділення. Після чого постійно допомагала ОСОБА_1, зичила їй грошові кошти для лікування брата, оскільки таке лікування коштує дуже дорого. У свою чергу брат (ОСОБА_8) часто плакав у лікарні, хотів побачити своїх дітей, яких у нього троє, і ніхто із них до нього жодного разу не прийшли. Тільки одного разу бачила його доньку ОСОБА_5. Також розповіла, що після того як ОСОБА_8

-4-

з лікарні виписали, вона приїздила провідати його вдома, продала ОСОБА_1 м'яку частину, оскільки брат не мав навіть на чому спати. Також повідомила суд, що матеріальну та фізичну допомогу ОСОБА_8 надавала тільки ОСОБА_1, оскільки він був лежачий хворий і звичайно потребував таку допомогу. Всім процесом по догляду за ОСОБА_8, а саме: прали одяг, перевдягали його, готували йому їсти та годували його, займалися ОСОБА_1, її чоловік та донька, а його діти матеріально не допомагали.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні суду показав, що відповідачі наглядали за хворим батьком, зокрема його син ОСОБА_19, з яким дружить 10 років і разом ходили на тренування. Догляд сина ОСОБА_15 проявлявся в тому, що він кожен день приносив їсти батькові, сигарети, спілкувався з ним. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у домі батька рідко бачив. Чи утримував матеріально Коля свого батька, який був паралізований, йому не відомо. Також повідомив суд, що ОСОБА_1 в домі ОСОБА_8 бачив тільки один раз.

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що проживала біля покійного ОСОБА_8 9 років і була його сусідкою, а з кінця 2013 року, не проживає в с.Кольчино. Коли ОСОБА_8 захворів до нього додому приходила його сестра ОСОБА_1, приносила йому їжу, доглядала його. Ствердила, що діти приходили до батька їсти йому дати, прибрати в домі та помити його, а найбільше був з ним син ОСОБА_20.

Заслухавши пояснення позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1, її представника - ОСОБА_2, відповідачів за первісним позовом та позивачів за зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, їх представника - ОСОБА_6, пояснення свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8. помер 28 листопада 2013 року у віці 57 років, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФМ за №161974 виданого виконкомом Кольчинської селищної ради Мукачівського району Закарпатської області 29 листопада 2013 року (а.с.6), який на день смерті ніде не працював, трудової книжки не мав, що у свою чергу стверджується Довідкою за № 2493 від 28 жовтня 2014 року виданої виконкомом Кольчинської селищної ради (а.с.16).

Так, згідно ОСОБА_20 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 18 вересня 2014 року, ОСОБА_8 народився 19 червня 1956 року, та в якому вказані відомості про батьків : батько - ОСОБА_21, мати - ОСОБА_22 (а.с.8).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11 вересня 2014 року вбачається, що за спадкодавцем ОСОБА_8 заведена спадкова справа за №55732358 від 13 лютого 2014 року (а.с.7).

11 квітня 1963 року у сім'ї ОСОБА_21 та ОСОБА_22 народилася донька ОСОБА_23, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 IV-УР № 1312631 від 09 травня 1963 року, та яка 19 лютого 1983 року уклала шлюб з ОСОБА_11, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ФМ №413487 виданого Кольчиснькою с/ОСОБА_14 Мукачівського району (а.с.9).

За життя ОСОБА_8 в спадок отримав будинковолодіння, яке розташоване за адресою : селище Кольчино, вулиця Терека №16 Мукачівського району, на підставі Заповіту від 24 травня 1988 року, який надала ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, якій у свою чергу належав на підставі Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 18 червня 1981 року, та яке видане на підставі рішення виконкому Кольчинської селищної ОСОБА_14 народних депутатів № 52 від 18 червня 1981 року у зв'язку з перетворенням сільської місцевості в селище міського типу. ОСОБА_9 померла 05 липня 1988 року у віці 78 років, що стверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_24 І-ФМ № 433243 виданого 06 липня 1988 року Кольчиснькою сільською радою Мукачівського району (а.с.10,11,12).

01 жовтня 2014 року виконкомом Кольчинської селищної ради Мукачівського району видано Довідку за № 2255, згідно якої адреса громадянки ОСОБА_1, у зв'язку з перейменуванням

-5-

вулиць та перенумерацією будинків змінена, а саме: селище Кольчино, вулиця ОСОБА_25 з №16 на №24 (а.с.13).

Відповідно до Довідки за № 211 від 25 січня 2013 року виданої Кольчинською селищною радою Мукачівського району на день смерті ОСОБА_9, яка померла 05 липня 1988 року та яка проживала за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_7, були зареєстровані : внучка - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, чоловік внучки - ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9, внук - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, правнучка ОСОБА_26, ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.13).

Відповідно до Довідок за №2253 від 01 жовтня 2014 року та за № 2355 від 15 жовтня 2014 року виданих виконкомом Кольчинської селищної ради Мукачівського району, ОСОБА_1, мешканка смт.Кольчино, вул. Терека № 16 мала на утриманні брата ОСОБА_8, який помер 28 листопада 2013 року і вела за ним догляд, а після смерті поховала брата за власні кошти (а.с.15).

З Довідки за №82 виданої 01 жовтня 2014 року ДП Мукатекс вбачається, що ОСОБА_1 працює на даному дочірньому підприємстві розпакувальником сировини та матеріалів в швейному цеху (Наказ №35 від 03 жовтня 1996 року) (а.с.17).

З листа за № 333/01-14 від 13 жовтня 2014 року головного лікаря Мукачівської ЦРЛ ОСОБА_27 вбачається, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_11, мешканець смт.Кольчино, вул. Терека 24 (16), знаходився на обліку у невролога поліклінічного відділення Мукачівської ЦРЛ з 08 серпня 2012 року по листопад 2013 року з діагнозом : Гіпертонічна хвороба ІІ ст. Наслідки перенесеного ГПМК по ішемічному типі з правобічним геміпарезом (а.с.18), а відповідно до Довідки за № 333/01-740 від 14 жовтня 2014 року ОСОБА_8 з 04 липня 2012 року по 24 липня 2012 року перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні ЦВП з діагнозом : ГП ІІІ ст. ГПМК по ішемічному типу в басейні лівої СМА з вираженим правобічним геміпарезом УКС, кардіосклероз, атеросклеричний СН-о. За час перебування в стаціонарі хворий потребував постійного стороннього догляду (а.с.18).

Відповідно до Довідки Кольчинської амбулаторної загальної практики - сімейної медицини за №121 від 30 вересня 2014 року, ОСОБА_8, який помер 28 листопада 2013 року, знаходився на диспансерному обліку в Кольчинській амбулаторії з діагнозом : Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. Гостре порушення кровообігу по ішемічному типу з вираженим правобічним геміпарезом. Він потребував постійного стороннього догляду та тривалого амбулаторного лікування (а.с.19).

30 вересня 2014 року мешканцями смт.Кольчино Мукачівського району Закарпатській області був складений ОСОБА_28, який в подальшому підтвердив своїм підписом голова селищної ради ОСОБА_29, про те, що свідки : ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_25. ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_28, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_15, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63 стверджують, що ОСОБА_8, який помер 28 листопада 2013 року, проживав за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_12 (16) Мукачівського району. Починаючи з 04 липня 2012 року ОСОБА_8 важко захворів, три тижні пролікувався на стаціонарі в Мукачівській ЦРЛ. Весь цей час за ним доглядала його сестра - ОСОБА_1, купляла йому продукти харчування та ліки. Відразу після повернення з лікарні ОСОБА_8 переніс запалення легенів і взагалі перестав ходити, не міг сам себе обслуговувати. З цього часу і до самої смерті він був лежачий і паралізований і всі ці роки за ним доглядала його сестра ОСОБА_1 Так, вона повністю забезпечувала йому належний догляд: готувала їжу, годувала його, прала одяг та білизну, прибирала, спілкувалася з ним, всіляко підтримувала його морально. Крім цього вона повністю забезпечувала його матеріально, оскільки ОСОБА_8 ніде не працював і пенсії та соціального забезпечення не отримував. Всі гроші на придбання ліків, одягу, продуктів харчування надавала ОСОБА_1, і оплачувала спожиті комунальні послуги. А, його діти - ОСОБА_10, ОСОБА_10 та ОСОБА_4 батька не провідували, і його станом не цікавилися, жодної допомоги не надавали, хоча ОСОБА_8 потребував допомоги з боку дітей, так як перебував у безпорадному стані через важку хворобу, не мав засобів до існування, оскільки ніде не працював і пенсії не отримував, а його діти могли таку допомогу йому надати, однак ухилялися від її надання (а.с.20-21).

08 жовтня 2014 року мешканці смт.Кольчино Мукачівського району : ОСОБА_64, яка проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_65, який проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_14, ОСОБА_66, який проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_15 а, та ОСОБА_67, яка проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_16,

-6-

склали ОСОБА_56, яким стверджують наступне : ОСОБА_1, яка є їхньою сусідкою, у серпні 2012 року привезла до будинку своєї мами, яка мешкала по вул. Закарпатській, 2, свого брата ОСОБА_8 і там доглядала за ним, так як після лікарні (переніс інсульт) за ним потрібний був постійний догляд. Крім того, він отримав запалення легенів і був дуже хворий. Лікарі виписали ліки, уколи, які вона (ОСОБА_1О.) придбала за власний кошт і по домовленості з медичною сестрою ОСОБА_68 лікувала брата та доглядала за ним. Його рідні діти жодного разу не навідали і не допомагали матеріально своїй тітці ОСОБА_1 Дві дочки ОСОБА_8 проживали на той час у батьків своїх чоловіків, а бувша жінка, яка покинула чоловіка 8 років тому, проживає у своєї матері разом з співмешканцем у будинку своєї матері ОСОБА_69 по вул. Молодіжна, 24, і з нею ж проживав і син ОСОБА_19. На початку вересня 2012 року, ОСОБА_1 відвезла брата на його прохання у будинок їхньої бабусі, де вони і прописані і доглядала за ним з своїм чоловіком - ОСОБА_11 до його (ОСОБА_8О.) смерті (а.с.22).

На виконання ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 січня 2015 року, приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_7 17 лютого 2015 року, на адресу суду надіслано належно завірену копію спадкової справи № 6/2014, номер у Спадковому реєстрі 55732358, заведену 13 лютого 2014 року на підставі відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8, який помер 28 листопада 2013 року з якої вбачається, що : 13 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_7 за заявою зареєстрованою за № 10, відповідної до якої вона приймає спадщину, як залишилася після смерті брата ОСОБА_8, який помер 28 листопада 2013 року, та на день смерті постійно проживав і був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_17 (а.с.159, 160); 17 лютого 2014 року до приватного нотаріуса ОСОБА_7 з заявами про прийняття спадщини за померлим 28 листопада 2013 року батьком ОСОБА_8 звернулися його діти - син ОСОБА_4 (а.с.172), дочка - ОСОБА_3 (а.с.175), та дочка ОСОБА_5 (а.с.180). 20 травня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_7 про відмову від спадщини, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_8 та відкликає заяву про прийняття спадщини поданої 17 лютого 2014 року за № 12 (а.с.186).

Відповідно до характеристики за №9 від 27 січня 2015 року виданої ДП Мукатекс ОСОБА_1, працювала у швейному цеху ДП Мукатекс швачкою, а з 28 січня 2007 року працює розпакувальником сировини та матеріалів. За період роботи ОСОБА_1 зарекомендувала себе як грамотний і кваліфікований спеціаліст, не має дисциплінарних стягнень, проявляє власну ініціативу при вирішенні виробничих завдань, користується в колективі заслуженим авторитетом, характеризується вона на роботі як людина відповідальна, чуйна і доброзичлива (а.с.214).

Згідно Довідки за №118 від 30 грудня 2014 року наданої ДП Мукатес, ОСОБА_1 04.07.2012р., 05.07.2012р., 04.09.2012р., з 16.10.2012 р. по 19.10.2012р., 29.11.2012р., 31.12.2012р., 14.01.2013р., 04.03.2013р., 10.04.2013р., 16.09.2013р., 17.09.2013р., 15.11.2013р. Перебувала в безоплатній відпустці за угодою сторін по сімейних обставинах, а також їй надавалась частина щорічної основної оплачуваної відпустки на такі періоди : з 08.10.2012р. по 15.10.2012р., з 02.01.2013 р. по 08.01.2013р., з 29.04.2013р. по 12.05.2013р., з 18.09.2013р. по 27.09.2013р. (а.с.215).

З Довідки за № 99 від 12 листопада 2014 року наданої ДП Мукатекс вбачається, що ОСОБА_1, яка працювала у 2012 році швачкою отримувала заробітну плату і сплачувала внески до Фонду та прибутковий податок всього за 11 місяців - 20028,45 грн. (а.с.216), у 2013 році - 20355, 65 грн. (Довідка № 10 від 27 січня 2015р.) (а.с.217).

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Вимогами статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1222 Цивільного Кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1217 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Так, право спадкування тісно пов'язане з правом власності, оскільки спадкування є одним із засобів набуття права власності. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

-7-

Статтею 1224 Цивільного Кодексу України передбачено перелік обставин, за наявності яких право на спадкування у певних осіб не виникає, тобто вони усуваються від права на спадкування як за заповітом, так і за законом та називаються негідними спадкоємцями. Зокрема в частині 5 статті 1224 цього Кодексу вказано, що особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи. Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Крім того, при розгляді таких справ суду належить зясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

В пункті 6 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

З статті 1262 Цивільного кодексу України вбачається, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Так, відповідно до статті 1259 Цивільного Кодексу України, черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Тобто, за позовом особи, що є спадкоємцем за законом наступної черги, суд може визнати за нею право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, якщо буде встановлено, що протягом тривалого часу вона опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані

З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, народилася 11 квітня 1963 року у сім'ї ОСОБА_21 та ОСОБА_22, у яких також 19 червня 1956 року народився син ОСОБА_8. За життя ОСОБА_8 часто хворів, а 04 липня 2012 року він потрапив до Мукачівської ЦРЛ і знаходився там на стаціонарному лікуванні з діагнозом: ГП ІІ ст. ГПМК по ішемічному типу в басейні лівої СМА з вираженим правобічним геміпарезом УКС, кардіосклероз, атеросклеричний СН-о, у зв'язку з чим його паралізувало, що призвело до того що він не мав можливості пересуватися і себе обслуговувати, та потребував постійного догляду. В судовому засіданні встановлено та підтверджено допитаними свідками ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16

-8-

Ю.І., ОСОБА_17, а також визнано відповідачами по первісному позову ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що коли - ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні у Мукачівській ЦРЛ, а також безпосередньо вдома, за ним постійно доглядала його сестра ОСОБА_1, матеріально його утримувала, оскільки він ніякого доходу не мав, ліки, їжу та інше (що було постійним і основним джерелом його існування), купувала вона за свої кошти. Тобто, можна ствердити, що ОСОБА_1, як сестра хворого брата ОСОБА_8, виконала свій обов'язок, як сестри, і взагалі як людини по відношенню до іншої людини, розуміючи що брат знаходиться у безпорадному стані дотрималась норми сім'ї, разом з своєю сім'єю допомагала утримувати останнього, оскільки усвідомлювала, що не роблячи цього він помре.

Суд критично відносить до пояснень свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_20, оскільки їхні покази базувалися на тому, щоб звернути увагу суду на те, що ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 також брали якусь участь у допомозі по утриманню батька, але на задані запитання відповідали, що годувала, перевдягала ОСОБА_8, міняла йому простирадла та прала одяг його сестра ОСОБА_1.

З урахуванням наведеного, всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а тому в задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкування за законом - слід відмовити, оскільки в такому разі ОСОБА_1 буде позбавлена права прийняти у часть у прийнятті спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, ст. 1216, 1217, 1222, 1224, 1258, 1259, 1262 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8, 28 листопада 2013 року.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_18, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого : ІНФОРМАЦІЯ_19, співвідповідача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_20, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрованої за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_21 - судовий збір в розмірі 121 гривню 80 копійок.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкування за законом - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М.Пак