Справа № 456/2429/15-ц
Провадження № 2/456/1156/2015
РІШЕННЯ

іменем України

03 липня 2015 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

при секретарі Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до Довголуцької сільської ради Стрийського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 03 березня 2009 року помер його рідний брат ОСОБА_2. Брат був одинокий, не мав сім'ї, а їхні батьки, на час смерті брата, вже померли, а тому він є єдиний спадкоємець. Після його смерті відкрилась спадщина на дві земельні ділянки розміром 2.12 га кожна для селянського (фермерського господарства), земельну ділянку 1.75 га для ведення селянського (фермерського господарства) та грошовий вклад. На ці земельні ділянки та грошовий вклад 23.02.2010 року державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори йому було видано свідоцтво на спадщину у порядку спадкування за законом. Крім того, у склад спадщини також входить і земельна ділянка розміром 1.3659 га на території Довголуцької сільської ради Стрийського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори у оформленні спадщини та видачі свідоцтва у порядку спадкування за законом на земельну ділянку розміром 1.3659 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва йому було відмовлено з тих підстав, що на неї відсутні правовстановлюючі документи, оскільки у дійсності загублений Державний акт на цю земельну ділянку та рекомендовано звернутись до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позові обставини, та просить суд позов задоволити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З Державного акту на право на земельну ділянку серії ЯА №421305 від 07.11.2007р. вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,3659 га, яка розташована на території Довголуцької сільської ради Стрийського району Львівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається з свідоцтва про смерть від 03.08.2009р., актовий запис №12, ОСОБА_2 помер 03.08.2009р. в с. Довголука Стрийського району Львівської області.

З свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.02.2010р., зареєстрованого в реєстрі за №689 вбачається, що спадкоємцем земельних ділянок розміром 2,12 га, земельної ділянки розміром 1,75 га, які розташовані на території Довголуцької сільської ради, та грошових вкладів, разом з належними до них відсотками, які належали ОСОБА_2, яки помер 03.08.2009р., є його брат ОСОБА_1.

Як вбачається з листа Стрийської державної нотаріальної контори №688/01-21 від 16.04.2015р., видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті 03.08.2009р. ОСОБА_2 на земельну ділянку, площею 1,3659 га, яка розташована на території Довголуцької сільської ради Стрийського району Львівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ДНК не може у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Частина 1 статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 41 Конституції України визначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з п. 20 постанови Пленум Верховного суду України 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати спадкодавця.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що позивачу як спадкоємцю другої черги після смерті брата ОСОБА_2 нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 2,12 га, земельну ділянку розміром 1,75 га, які розташовані на території Довголуцької сільської ради, та грошові вклади, разом з належними до них відсотками. Однак в оформленні спадкового майна земельної ділянки площею 1,3659 га, яка розташована на території Довголуцької сільської ради Стрийського району Львівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю ОСОБА_2, йому було відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу.

Враховуючи, що позивач входить у другу чергу спадкоємців за законом, інших спадкоємці першої чи другої черги немає, він звертався з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, тому, за наведених обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.1258, 1259, 1262 ЦК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, 29.04.1972р.н., і.н., право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 1,3659 га, яка розташована на території Довголуцької сільської ради Стрийського району Львівської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право на земельну ділянку серії ЯА №421305 від 07.11.2007р.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя ОСОБА_3