Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2-7217/10
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
1 листопада 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого: судді Бобуйок І.А. при секретарі - Орзіх Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про зняття з реєстрації. Після уточнення позовних вимог позивачка просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1. Обгрунтовуючи заявлені вимоги позивачка зазначила, що у квартирі, крім неї та дітей зареєстрований її чоловік - ОСОБА_2. Відповідач у квартирі за вказаною адресою не проживає, на протязі шести років у позивачки немає інформації стосовно його місця знаходження. Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за комунальні послуги здійснюється, за загальним правилом, виходячи із кількості зареєстрованих за адресою квартири осіб, позивачка змушена сплачувати ці платежі за себе та відповідача, чим факт реєстрації сторонньої особи створює перешкоди в здійсненні її права власності відносно зазначеної квартири. Також реєстрація відповідача за вказаною адресою створює перешкоди в розпорядженні цією квартирою.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.
Відповідач в судове засідання не зявився, неодноразово сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, у звязку з неявкою відповідача, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень від позивачки, ухвалив слухати справу у порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, від її батька ОСОБА_3 належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).
Право власності позивачки на вказану квартиру було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН», що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 12).
Відповідач, ОСОБА_2, зареєстрований в у належній позивачці квартирі, про що свідчить довідка з місця проживання про склад сімї і прописку (а.с. 9).
Відповідно до пояснень позивачки та актів, складених сусідами від 25.10.2010 та 11.11.2010 року, ОСОБА_2 не проживає за адресою реєстрації.
Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за комунальні послуги здійснюється, за загальним правилом, виходячи із кількості зареєстрованих за адресою квартири осіб, позивачка змушена сплачувати ці платежі за себе та відповідача ОСОБА_2, чим факт реєстрації сторонньої особи створює перешкоди в здійсненні права власності позивачки відносно належної їй квартири. Також суд враховує, що реєстрація відповідача за вказаною адресою власника квартири створює перешкоди в здійсненні права розпорядження цією квартирою.
Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивачки про усунення перешкод в ористуванні її власністю.
Відповідно до ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. З Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є ^ проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свобод) пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідач обрав інше місце проживання, а тому повинен бути згідно зі ст. 6 Закону зареєстрований за своїм місцем проживання. В зв'язку з тим, що відповідач добровільно не вчинив дії щодо зняття з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, чим порушується право власності позивачки, суд задовольняє позовну вимогу щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування належною позивачці квартирою.
Суд, у звязку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Керуючись ст.ст. 29, 310, 317, 379, 391 ЦК України, ст. ст. 6, 7 Закону України „Про свобод) пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.ст. 1,3, 10, 60, 61, 74, 169, 208, 209, 212. 213-215, 224-225 ЦПК України, СУД-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про * залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
СУДДЯ: І.А. Бобуйок