Справа № 165/1468/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Василюк А.В.
Провадження № 22-ц/773/1262/15 Категорія: 81 Доповідач: Овсієнко А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Овсієнка А.А.,

суддів - Антонюк К.І., Веремчук Л.М.,

при секретарі Черняк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа, - Управління Пенсійного фонду України в місті Нововолинську Волинської області за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 03 липня 2015 року,

встановила:

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 03 липня 2015 року вищевказану заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ч.4 ст.256 ЦПК України у зв'язку з наявним спором про право, виявленим під час розгляду справи. Роз'яснено, що заявник ОСОБА_1 має право подати позов на загальних підставах.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою суду, заявник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просила її скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Заявник та представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м.Нововолинську в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце його проведення. При цьому, заявник не повідомила про причини своєї неявки, а заінтересованою особою подано клопотання про розгляд справи без участі її представника, що у відповідності до ст.305 ЦПК України дає підстави для розгляду справи за відсутності вищевказаних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга частково підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1 на підставі ч.4 ст.256 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що під час розгляду даної справи було виявлено спір про право з приводу призначення заявнику пенсії. Суд також роз'яснив заявнику її право на звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Однак погодитись у повній мірі із таким висновком суду не можна з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Такі справи згідно з ч.3 цієї ж статті розглядаються судом в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як убачається зі змісту заяви, пояснень заявника ОСОБА_1 в судових засіданнях та письмових пояснень заінтересованої особи, яка заперечила проти вимог заявника, від встановлення вищевказаного юридичного факту залежить право ОСОБА_1 на отримання пенсії як інвалідом дитинства, а відтак - даний факт не є безспірним і підлягає доказуванню на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч.2 ст.4, п.1 ч.2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб з суб'єктом владних повноважень щодо оскаржень його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При цьому, пунктом 4 ч.1 ст.18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Таким чином, між заявником ОСОБА_1 та заінтересованою особою УПФ України в м.Нововолинську, як суб'єктом владних повноважень, фактично існує спір з приводу призначення державної соціальної допомоги заявнику, як інваліду з дитинства, який належить до публічно-правових спорів і повинен вирішуватися в порядку адміністративного судочинства місцевим загальним судом як адміністративним.

Проте, суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та, безпідставно вважаючи, що спір щодо наведеного у заяві факту має розглядатись за правилами позовного провадження в порядку цивільного судочинства, помилково залишив заяву ОСОБА_1 без розгляду на підставі ч.4 ст.256 ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст.310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі з підстав, визначених ст.205 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із закриттям провадження у даній справі на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

При цьому, заявнику слід роз'яснити, що у відповідності з вимогами ст.ст.17, 18 КАС України розгляд даної справи належить до юрисдикції відповідного місцевого загального суду як адміністративного в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.303, 307, 310, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 03 липня 2015 року в даній справі скасувати.

Провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа, - Управління пенсійного фонду України в місті Нововолинську Волинської області закрити.

Роз'яснити заявнику, що у відповідності з вимогами ст.ст.17, 18 КАС України розгляд даної справи належить до юрисдикції відповідного місцевого загального суду як адміністративного в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді