Ухвала

іменем україни

24 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Журавель В.І., Нагорняка В.А.,

Леванчука А.О., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» про стягнення вкладу та процентів за вкладом, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» (далі - ПАТ «Банк Золоті Ворота»), в якому просила стягнути з відповідача суму вкладу разом із сумою нарахованих процентів за вкладом - 8 % річних, оскільки вказаний розмір процентів встановлений договором і виплачується один раз із закінченням строку

дії договору, загальний розмір позовних вимог - 140 570,95 дол. США, що за курсом НБУ на день подачі позову становить 1 644 117 грн 83 коп.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк Золоті Ворота» на користь ОСОБА_3 суму вкладу та відсотків за вкладом у розмірі 124 150,59 дол. США.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 27 червня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Золоті Ворота» був укладений договір № 228Д/13 строкового банківського вкладу (депозиту) «Інвестиційний» із датою повернення вкладу 04 липня 2014 року, з розміром процентної ставки за вкладом 8 % річних та виплатою нарахованих процентів один раз із закінченням строку дії договору.

Визначена п. 1.1 сума вкладу за договором у розмірі 130 тис. дол. США була внесена позивачем до каси банку, що підтверджується випискою з особового рахунку від 10 липня 2014 року, згідно з якою обліковується грошова сума 140 570,95 дол. США (130 тис. дол. США - вклад та 10 570,95 дол. США - відсотки за вкладом).

10 липня 2014 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про повернення вкладу та відсотків готівкою через касу банку в розмірі 140 570,95 дол. США у зв'язку із закінченням строку розміщення вкладу (04 липня 2014 року), проте відповідач не повернув вклад та проценти за вкладом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги про стягнення суми вкладу з процентами у зв'язку з закінченням строку дії договору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції, керуючись положеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», дійшов висновку про відмову у позові.

Відповідно до п. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Як вбачається з матеріалів справи, 31 липня 2014 року правління Національного банку України прийняло рішення про віднесення банку відповідача до категорії неплатоспроможних.

01 серпня 2014 року прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Золоті Ворота» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Тимчасова адміністрація встановлена строком до 04 грудня 2015 року.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), який є спеціальним, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Згідно з ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

За договорами, строк яких настав, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 52 Закону фізичним особам - вкладникам перераховується 200 тис. грн.

Із матеріалів справи вбачається, що 24 жовтня 2014 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 52 Закону позивачка отримала 200 тис. грн.

25 грудня 2014 року ОСОБА_3 подала заяву до ліквідаційної комісії банку про включення її до реєстр кредиторів з метою отримання суми залишку та її було включено до реєстру вимог кредиторів на суму, що перевищує виплачену Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку.

Отже, стягнення з банку належних позивачці грошових коштів за договором банківського вкладу порушить порядок задоволення вимог кредиторів.

Враховуючи вказане, суд апеляційної інстанції, керуючись Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Банк Золоті Ворота» про стягнення вкладу та процентів за вкладом.

З урахуванням вказаних норм колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 02 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.І. Журавель

А.О. Леванчук

В.А. Нагорняк

І.М. Фаловська