Справа №582/116/15 Головуючий у суді у 1 інстанції - Жмурченко В.Д.
Номер провадження 22-ц/788/1290/15 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
01 липня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання -Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області справу за апеляційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації

на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 09 квітня 2015 року

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Недригайлівська районна державна адміністрація Сумської області, Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и л а :

Звертаючись з заявою ОСОБА_1 просила суд встановити факт, що вона у період з 04 червня по 13 червня 1986 р. знаходилась у смт. Поліське, Поліського району Київської області, в яке прибула згідно посвідчення на відрядження, де виконувала трудові обов`язки з забезпечення харчування ліквідаторів наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у комбінаті громадського харчування, в тому числі працювала у виїзних польових пунктах харчування ліквідаторів наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у тридцяти кілометровій зоні відчуження.

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 09 квітня 2015 року заяву задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 04 червня по 13 червня 1986 р. знаходилась у відрядженні в смт. Поліське, Поліського району Київської області, де виконувала трудові обов`язки з забезпечення харчування ліквідаторів у комбінаті громадського харчування смт. Поліське, Поліського району Київської області, в тому числі працювала у виїзних польових пунктах харчування ліквідаторів наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у тридцяти кілометровій зоні відчуження.

В апеляційній скарзі апелянт посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення місцевого суду скасувати та в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта Маленко О.А., заявниці ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи Недригайлівська райдержадміністрація в інтересах ОСОБА_1 зверталася з поданням до комісії Сумської облдержадміністрації з розгляду документів для видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Проте комісія відмовила у видачі посвідчення, оскільки не вистачає документів, які підтверджують перебування ОСОБА_1 у 30-ти кілометровій зоні відчуження ЧАЕС у відрядженні де вона забезпечувала харчуванням ліквідаторів наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в тому числі працювала у виїзних польових пунктах в період з 04 червня 1986 року по 13 червня 1986 року. Дану відмову ОСОБА_1 не оскаржила до відповідного суду, а тому звернулася до суду для встановлення зазначеного факту.

Частиною 1 статті 256 ЦПК України встановлення юридичного факту, який просить встановити заявниця не передбачається.

Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у частині першій статті 256 ЦПК України, в судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено підстави для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Згідно з частиною четвертою статті 65 цього Закону, видача посвідчень провадиться Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС України, Радою Міністрів Республіки Крим, державними адміністраціями областей, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким встановлені правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Частиною другою пункту 10 Порядку встановлено, що посвідчення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видаються на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Частиною третьою пункту 12 Порядку встановлено, що спірні питання визначення статусу осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, вирішуються комісією при Мінпраці, до складу якої, крім спеціалістів зазначеного Міністерства включаються спеціалісти МОЗ, МИС, Міпюсту, Міноборони, Держкомгідромету та Київської облдержадміністрації за поданням Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. У разі встановлення цими комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії посвідчення на підставі рішення комісії підлягає вилученню.

За роз`ясненнями, що містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Зокрема, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законодавством.

Таким чином, з наведеного вбачається, що для підтвердження факту виконання завдань по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС законодавством передбачений не судовий, а інший порядок його встановлення.

Відмова ж відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з вимогами ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Оскільки заявниці встановлення даного факту необхідне для вирішення питання щодо призначення пільгової пенсії, з приводу призначення якої існує спір, який вирішується в порядку адміністративного судочинства, дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, в силу ч.1 ст. 310 ЦПК України, рішення суду слід скасувати та провадження у справі закрити з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Керуючись ст. 303, п. 4 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 310, 314-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації задовольнити частково.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 09 квітня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Недригайлівська районна державна адміністрація Сумської області, Управління праці та соціального захисту населення Недригайлівської районної державної адміністрації Сумської області, про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -