Справа № 161/2900/15-ц
Провадження № 2/161/1595/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

при секретарі Шумиводі О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог

щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про виселення фізичної особи з квартири, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про виселення фізичної особи з квартири.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона згідно договору дарування від 12 вересня 2013 року є власником квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстровані її батьки ОСОБА_4, ОСОБА_5 і її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між її батьками розірваний, однак вони продовжують проживати разом в даній двокімнатній квартирі. ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_6 та чоловіком тимчасово проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказує, що без її дозволу батько ОСОБА_4 08.12.2014 року вселив у належну їй квартиру співмешканку ОСОБА_2

Просить виселити з квартири АДРЕСА_1 відповідача ОСОБА_2, яка вселилась в дану квартиру без згоди позивача ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав в ній викладених, просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 являється позивач ОСОБА_1, що підтверджується договором дарування від 12.09.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Луцького нотаріального округу за № 774 та витягом з Держреєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 7, 8).

З копії будинкової книги вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 (а.с. 6).

Опитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5К пояснила, що квартира АДРЕСА_2 належить її дочці ОСОБА_1 Після розірвання шлюбу з ОСОБА_4 вони продовжують проживати в даній двокімнатній квартирі. В грудні 2014 року вона виявила, що в кімнаті разом з ОСОБА_4 ночувала ОСОБА_2 Факту вселення, а також наявність речей ОСОБА_2 в даній квартирі ОСОБА_5 підтвердити не може. Зазначила, що останні два тижні ОСОБА_2 в даній квартирі на зявлялась.

Опитана в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що постійно проживає в приналежному їй будинку № 10 по вул. Гвардійська, в с. Омельне Ківерцівського району. Зазначила, що працює в Луцькому районі, а тому через погану погоду взимку 2014, 2015 років іноді залишалась ночувати в свого знайомого ОСОБА_4 Постійно вона в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, речей її там немає.

Аналогічні поясненням ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення ОСОБА_4

До наявної в справі копії листа Луцького МВ УМВС України у Волинській області від 31.12.2014 року (без висновку) за зверненням свідка ОСОБА_5 суд ставиться критично, оскільки він не свідчить про факт постійного проживання ОСОБА_2 у спірній квартирі (а.с. 5).

Згідно ч. 3 ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Встановлено, що позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про самоправне зайняття (вселення) відповідачем ОСОБА_2 житлового приміщення в квартирі №13 буд. 11 по пр.-ту Грушевського в м. Луцьку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 210, 215 ЦПК України, ст.ст. 109, 116 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про виселення фізичної особи з квартири відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк