У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду

м. Харкова від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на частину будинку.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 28 січня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року, позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що будинок придбано сторонами під час шлюбу і він є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідачем не доведено, що отримані від продажу його квартири кошти витрачені саме на придбання спірного будинку. Сума отриманих відповідачем від продажу квартири коштів значно менша, ніж сума коштів, сплачених за будинок. Крім того, будинок було придбано частинами. Таким чином, висновок суддів, що спірний будинок є спільною власністю подружжя є обґрунтованим.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Зі змісту рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від

28 січня 2015 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року і доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду

м. Харкова від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину будинку.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О. Дьоміна