Провадження № 22-ц/780/1733/15 Доповідач у 2 інстанції Приходько
Категорія 29 25.03.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2015 року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Приходька К.П.,

суддів: Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Черепинець А.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановила:

у листопаді 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Вказав, що 21 вересня 2013р. приблизно о 6 год. 30 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Renault master», номерний знак НОМЕР_1, рухався по автодорозі «Бориспіль-Дніпропетровськ» в напрямку м. Бориспіль.

На ділянці цієї автодороги, що розташовується поблизу с. Мирне Бориспільського району, він в порушення п.2.3б, п.12.1 та п.13.1 Правил дорожнього руху України не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію до невстановленого автомобіля, який рухався попереду в попутному напрямку. Невстановлений автомобіль загальмував, для уникнення зіткнення з ним ОСОБА_2 виїхав на смугу зустрічного руху.

В порушення п.10.1 ПДР України перед зміною напрямку руху він не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкоди та небезпеку іншим учасникам руху, тому на смузі зустрічного руху він допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-benz vito», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався назустріч. Зазначений автомобіль отримав механічні ушкодження.

В салоні вказаного автомобіля, на задньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_3, який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнав тілесні ушкодження, які експертом віднесені до середньої тяжкості.

В березні 2014 року страхова група «ТАС», яка застрахувала цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 виплатила ОСОБА_1, як страхове відшкодування 43 031,38 грн.

Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження ПП «Авто-експрес», станом на 22.08.2014р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «MERCEDES-BENZ vito», реєстраційний НОМЕР_2, належного ОСОБА_1, в результаті його пошкодження в ДТП, становить 142 129 грн.

Таким чином, невідшкодований ОСОБА_1 збиток склав 99097грн.62 коп.

Крім того, ОСОБА_1 поніс наступні грошові витрати, які відносить до спричинених йому збитків: 600грн. - доставка евакуатором машини зі штраф майданчика Бориспільського MB до місця його проживання; 2400грн. за проведення двох незалежних автотоварознавчих досліджень; 123 грн. - оплата телеграми відповідачу з пропозицією з»явитись на огляд автомашини оцінювачем.

Таким чином, загальні збитки ОСОБА_1 від протиправних дій ОСОБА_2 з врахуванням виплачених страховою компанією коштів становлять 102 220 грн.62коп.

Пізніше позивач уточнив позовні вимоги і просить стягнути з відповідача 95252 грн. матеріальної шкоди та 20 000 грн. моральної шкоди.

Моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що після ДТП він вже більше року не може користуватись автомобілем, який був для нього важливим засобом заробітку для потреб сім»ї, з врахуванням того, що дружина і дочка не працюють. Порушились його зв»язки зі знайомими та родичами, а також життєві зв»язки, він фактично залишився без засобів існування.

Крім того, його донька навчається в Києві на платній основі у другу зміну. З навчання приїздить пізно, а він не має можливості її зустріти з маршрутного автобуса у с.м.т. Баришівка так як маршрут автобуса не проходить через с. Власівка де вони проживають. З цих причин стали частими конфлікти в сім»ї.

Крім того, в результаті ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми голови, множинних ран шкіри волосистої частини голови, забою лівого плечового суглобу, його життя і здоров»я було поставлене під загрозу.

Все це призвело до глибоких моральних страждань, які він відчуває до цього часу. Його моральні страждання будуть продовжуватись, оскільки на отриману суму страхового відшкодування у зв»язку з інфляцією він не зможе повністю відремонтувати автомобіль.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 000 грн., і судові витрати на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 952,52 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2015 року, в частині відмови йому у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 95 252 грн. матеріального збитку та судового збору в сумі 952,52 грн. Зазначив, що рішення незаконне, ухвалене в результаті неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що оскільки триманих від страхової компанії коштів не достатньо для повного відшкодування спричиненої йому шкоди, внаслідок пошкодження його автомобіля в ДТП, відповідач зобов»язаний сплатити йому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції послався на те, що непред»явлення вимог до страховик за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме із страховика є підставою для відмови в позові до завдавача школи у відповідному розмірі.

Проте з такими висновками суду першої інстанції не можливо погодитися виходячи із наступного.

Згідно п.2.1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року №1961-IV в редакції від 18.11.2012 року яка діяла на момент укладення договору (надалі - Закон): «відносини у сфері обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону».

Згідно ч.17 ст.9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 21 вересня 2013р. приблизно о 6 год. 30 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Renault master», номерний знак НОМЕР_1, рухався по автодорозі «Бориспіль-Дніпропетровськ» в напрямку м. Бориспіль.

На ділянці цієї автодороги, що розташовується поблизу с. Мирне Бориспільського району, він в порушення п.2.3б, п. 12.1 та п.13.1 Правил дорожнього руху України не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію до невстановленого автомобіля, який рухався попереду в попутному напрямку. Невстановлений автомобіль загальмував, для уникнення зіткнення з ним ОСОБА_2 виїхав на смугу зустрічного руху.

В порушення п.10.1 ПДР України перед зміною напрямку руху він не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкоди та небезпеку іншим учасникам руху тому на смузі зустрічного руху він допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-benz vito», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався назустріч.

Зазначений автомобіль отримав механічні ушкодження. В салоні вказаного автомобіля, на задньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_3, який внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнав тілесні ушкодження, які експертом віднесені до середньої тяжкості.

Вказані обставини встановлені ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 15.1.2014р., якою ОСОБА_2 звільнений від кримінальної відповідальності ч.1 за ст.286 КК України, у зв»язку з примиренням з потерпілим, кримінальне провадження закрито.

В свою чергу, ОСОБА_2 на виконання вимог Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахував свою відповідальність перед третіми особами, про що свідчить наявний в матеріалах справи страховий поліс №АЕ/0371699 від 21.12.2012 року виданий Публічним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС». Зазначена в ньому страхова сума складає 50 000 грн.

Відповідно до висновку експертної компанії «Укравтоекспертиза» від 21.09.2013 р., матеріальний збиток завданий позивачу, внаслідок ДТП, становить 84 231,38 грн.

З даним висновком позивач погодився, своїх заперечень, зауважень чи незгоду з висновком, не подавав.

Згідно з висновком, який міститься в матеріалах кримінальної справи за №1-кп/359/34/2014, за обвинуваченням ОСОБА_2, у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України, проведеному 18.10.2013 р., ПП «Авто-Експрес» матеріальний збиток завданий позивачу, внаслідок ДТП, становить 89 565 грн. Даний висновок був замовлений позивачем по справі. Зауважень, заперечень чи незгоди з висновком у позивача не було.

Відповідно до заяви позивача, на ім»я «Страхової групи «ТАС» від 30.01.2014 р., позивач не визнав свій автомобіль фізично знищеним.

Згідно п.2 ст.30 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо - транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо - транспортної пригоди.

Вартість автомобіля згідно довідки №717 від 17.12.2013 р. ПП «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» становить 41 200 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування становить : 84 231,38 грн. - 0 грн. - 41 200 грн. = 43 031,38 грн.

В березні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» виплатило ОСОБА_1, як страхове відшкодування 43 031,38грн. (а.с.84).

Враховуючи вище наведене суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що висновок суду першої інстанції про те, що позивач не звертався до страховика про стягнення завданої шкоди не ґрунтуються на обставинах справи і зібраних по справі доказах.

Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження ПП «Авто-експрес», станом на 22.08.2014р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «MERCEDES-BENZ vito», реєстраційний НОМЕР_2, належного ОСОБА_1, в результаті його пошкодження в ДТП, становить 142 129 грн. Таким чином, на думку позивача, невідшкодований збиток склав 99 097грн.62 коп.

Про те даний звіт не може бути прийнятий до уваги судом апеляційної інстанції оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції позивач отримав суму страхового відшкодування відповідно до проведеного ПП «Експертна компанія «Укравтоекспертиза» розрахунку 27.03.2014 р. (а.с.84).

Висновки зазначеної експертизи, про спричинення позивачу матеріального збитку в зазначеному розмірі, ніякими доказами позивачем не спростовані.

Починаючи з березня 2014 р. ніяких матеріальних претензій до відповідача та ПАТ «Страхова група «ТАС» не пред»являв.

Згідно пояснень представника апелянта отримані кошти позивач на ремонт автомобіля не використував.

За таких обставин справи колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду, в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди, підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення, про відмову у задоволенні даної позовної вимоги у зв»язку із недоведеністю позовних вимог.

В решті рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.209,218,303,307,309,314,315 ЦПК України, колегія судів, -

вирішила :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 січня 2015 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування матеріальної шкоди і ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, відмовити. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді