АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4300/2015 Головуючий 1 інст. Пілюгіна О.М.
Справа № 635/1181/15-ц Доповідач - Кісь П.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1,

- ОСОБА_2,

за участю секретаря Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «перший український міжнародний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

13.11.2014 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про розстрочення виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 01.11.2013 року про стягнення з нього на користь публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі по тексту ПАТ «ПУМБ») заборгованості за кредитним договором на 36 місяців.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.04.2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду, вважаючи необґрунтованою, а висновки суду такими, що не відповідають обставинам справи, і ухвалити нову, якою заявою задовольнити і розстрочити виконання рішення на 36 місяців.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що заявник надав до суду письмові докази про наявність родини, а саме дружини та двох дітей, забезпечення життя яких покладено на заявника. Діти навчаються у вищих закладах (свідоцтва про народження і довідки з вузів надавалися первинно), ОСОБА_6 вчиться на контрактній основі, щорічно потрібно сплачувати за навчання, ОСОБА_7 навчається безкоштовно, але стипендії не отримує (підтверджується довідкою), і працювати не може, тому як форма навчання денна. Окрім навчання діти повинні мати повноцінне харчування, одяг, потрібні кошти на особисті потреби.

Також на утриманні позивача знаходяться батьки дружини, які є особами пенсійного віку. Враховуючи той факт, що в нашій країни пенсійні виплати не дозволяють мати можливість повноцінного матеріального забезпечення, заявнику та його родині доводиться допомагати батькам.

Допомога складається зі сплати комунальних послуг, які є дуже дорогими відносно до суми пенсії, купують продукти, враховуючи вік батьків, то хвороби також присутні, так як, безкоштовна медицина у нас відсутня, а ліки коштують для всіх однаково, то вартість навіть профілактики застуди коштує дуже дорого. Відмовити у допомозі заявник ні в якому разі не може, бо це його родина.

ОСОБА_3 на даний час підприємницької діяльності не проводить, після зміни курсу долара США підприємницька діяльність є збитковою. Дохід родини залежить від дружини, ОСОБА_8, якій заявник всіляко допомагає і тільки разом можуть долати скрутне становище.

Апелянт також вказує на те, що ОСОБА_3 став боржником не умисно, а у звязку з економічними проблемами у країни, але в межах своїх можливостей стабільно виплачує борг. Курс долару США до гривні у 2015 року, по відношенню до курсу 2008 року, за яким було укладено кредитній договір, зріс у декілька разів, а заробітна плата на декілька десятків гривень, соціальний рівень населення України суттєво знизився, позичальники по валютним кредитам опинилися у фінансовій пастці, тому платежі по кредиту є постійними, але в межах фінансової спроможності заявника.

Вказує, що з метою захисту боржників по валютним кредитам прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» № 3795-VI, яким заборонено банкам надавати споживчі кредити в іноземній валюті, та Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Апелянт також вважає, що суд першої інстанції не врахував ту обставину, що після ухвалення рішення по даній справі, ОСОБА_3 була частково погашена заборгованість, за період з 01.11.2013 року він сплатив 546 384 грн., сума боргу по виконавчому провадженню № 44814071 зменшилася до 2 927 670 грн.

Крім того, адвокат ОСОБА_4 надала апеляційному суду фотокопію ухвали від 30.03.2015 року Харківського районного суду Харківської області в іншому складі про відкриття провадження у цивільній справі № 635/2481/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ПУМБ» про визнання недійсними кредитного договору та договору іпотеки від 05.03.2008 року, фотокопію ухвали від 02.06.2015р. цього ж суду по вказаній справі про призначення судової експертизи та зупинення у звязку з цим провадження по справі № 635/2481/15-ц і також просила зупинити апеляційне провадження по даній справі щодо вирішення питання про розстрочку виконання судового рішення до остаточного вирішення Харківським районним судом Харківської області цивільної справи № 635/2481/15-ц за позовом ОСОБА_3 про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними.

Представник ПАТ «ПУМБ» проти апеляційної скарги і клопотання про зупинення провадження заперечував, вважаючи дії боржника ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 недобросовісним здійсненням своїх процесуальних прав з метою ухилення від виконання зобовязань та рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, обговоривши доводи сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції від 06.04.2015 року, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, як і клопотання апелянта, не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, а сторонами, та іншими особами, які беруть участь у справі, не оспорюється, що ОСОБА_3 уклав 05.03. 2008р. з ПАТ «ПУМБ» кредитний договір № 6197985 за умовами якого отримав кредитні кошти у сумі 400 000 доларів США під зобовязання оплати за їх користування і повернення частинам в розмірі та в порядку і строки визначені сторонами в строк до 05.03.2023 року, а 20.11.2009 року уклав додаткову угоду, за умовами якої банк надав ОСОБА_3 848594,22 грн. для погашення заборгованості за основним договором. Однак умови договорі не виконав, допустив заборгованість.

У звязку з невиконання позичальником взятих зобовязань ПАТ «ПУМБ» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості і 01 листопада 2013 року. Харківський районний суд Харківської області ухвалив рішення про часткове задоволення позову і стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Перший український міжнародний банк" заборгованості у розмірі 3 472 354 грн. 10 коп., суму судового збору в розмірі 1700 грн., а всього 3 474 054 грн. 10 коп.

Рішення набрало законної сили, а 19.09.2014 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області ОСОБА_9 прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження №44814071 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в розмірі 3 472 354 грн. 10 коп., боржнику надано строк для добровільного виконання рішення до 26 вересня 2014 року, однак рішення суду залишилось невиконаним.

Відмовляючи у задоволенні заяви боржника про розстрочення виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обставини на які посилається заявник, як на підставу розстрочення виконання рішення суду (відсутність матеріальної можливості погасити борг перед стягувачем, наявність на утриманні дітей, які навчаються у вищих учбових закладах, наявність на утриманні інших членів родини, добровільна сплата грошових сум за зобов'язанням) не є винятковими та такими, що утруднюють виконання рішення суду в розумінні положень ст. 373 ЦПК України, оскільки складають звичайне життя людини та виконання взятих на себе зобов'язань.

Колегія суддів погоджується з ухвалою суду, оскільки зазначене у заяві адвоката ОСОБА_4 питання про розстрочення виконання рішення вирішено у відповідності до вимог ст.373 ЦПК України на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд першої інстанції надав належну правову оцінку усім доводам заявника.

Посилання представника відповідача (боржника) ОСОБА_3В адвоката ОСОБА_4 на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» № 3795-VI та ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не свідчать про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки вказані закони регулюють інші правовідносини, а не питання щодо розстрочення виконання рішення.

Не свідчать про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та клопотання про зупинення апеляційного провадження і заява адвоката ОСОБА_4 від 11.06.2015 року про доручення документів до матеріалів справи (вх.№№17981 і 17982 від 15.06.2015р.), оскільки ці клопотання і подані документи не відповідають вимогам ч.ч.2,3 ст.27, ст.ст.58, 59, 64, 201 та ч.2 ст.303 ЦПК України.

Так, у заяві про долучення документів до матеріалів справи адвокат ОСОБА_4 просить долучити непосвідчену фотокопію виписки про знаходження ОСОБА_3 з 14 лютого по 26 лютого 2013 року у невідомому медичному закладі (фотокопія не містить даних про установу) у звязку з гіпертонічною хворобою 2 ступеня, гіпертонічного кризу та низкою інших специфічних медичних термінів, переліку результатів обстеження, аналізів, рекомендації лікувального лікаря.

Адвокатом ОСОБА_4 не надано обґрунтування та доказів поважності причин, які б більше двох років перешкоджали їй чи іншому представнику відповідача (боржника) ОСОБА_3 або йому особисто подати належним чином оформлений висновок лікарняної комісії про захворювання, що могло би свідчити про наявність підстави застосування ст.373 ЦПК України.

Як зазначена фотокопія захворювання ОСОБА_3 за лютий 2013 року, так і не посвідчена фотокопія виписки КЗОЗ Харківської обласної клінічної лікарні про знаходження ОСОБА_3 з 29.04.2015р. по 08.05.2015 року з приводу гіпертонічної хвороби, хвороби шийного остеоходрозу, ИБС свідчать про можливу наявність захворювань у ОСОБА_3, вірогідно хронічного характеру.

Однак вказані не посвідчені фотокопії виписок з медичних карток ОСОБА_3 є внутрішнім документом, в якому фіксуються у специфічний спосіб, з викладенням термінів та іншої інформації, доступної для повного її сприйняття спеціалістам у сфері медицини. Ні висновку лікарняної комісії, уповноваженої на надання відповідних актів з зазначенням в узагальненому вигляді, доступному для усвідомлення пересічних громадян, а не лише обмеженого кола фахівців, а ні висновку судово-медичного дослідження чи судово-медичної експертизи суду не надано.

Доказування, згідно ч.4 ст.60 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Не свідчить про наявність підстав для скасування ухвали суду і надана адвокатом ОСОБА_4 не посвідчена фотокопія податкової декларації про майнових стан і доходи ФОП ОСОБА_3 за 2015рік про відсутність доходу та квитанція про перерахування ним 28.05.2015р. ВПВР УДВС ГУЮ у Харківській області 50000 грн. для погашення заборгованості.

Та обставина, що ОСОБА_3, попри відсутність доходу і скрутний матеріальний стан, про що стверджує заявник, періодично здійснює платежі свідчить, що він знаходить можливість перераховувати певні кошти. Однак здійснення цих платежів у таких розмірах і їх періодичність не сумісні з загальним обсягом заборгованості, рішенням Харківського районного суду м.Харкова від 01.11.2013 року, ст.14 ЦПК України та передбаченими ЗУ «Про виконавче провадження» строками виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звертався до адміністрації ПАТ «ПУМБ» з пропозицією реструктуризації кредиторської заборгованості, однак отримав відповідь про неприйнятність запропонованих ним умов «прощення» з огляду на значну суму боргу, не співмірність утиснення при цьому інтересів сторін, а також пропозицію передати у власність банку /викупу/ залогового майна офісу-магазину-складу, розташованого по вул. Пушкінській 25б в м. Харкові за ринковою вартістю з метою погашення заборгованості.

Представник ОСОБА_3 помилково стверджує про наявність підстав для зупинення апеляційного провадження, посилаючись на наявність у провадженні Харківського районного суду цивільної справи №635/2481/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ПУМБ» про кредитного договору та договору іпотеки недійсними, оскільки вирішення вказаної справи не впливає на вирішенням апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу суду щодо вирішення заяви боржника у виконавчому провадженні про розстрочення виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 3-4, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ст.312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: