У х в а л а

26 червня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 7» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 7» про витребування майна (грошових коштів) із чужого незаконного володіння, заборону вчинення певних дій та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідала вимогам ст. 358 ЦПК України, оскільки судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Перевіркою матеріалів заяви про перегляд було встановлено, що ОСОБА_1 у заяві просить переглянути ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року повністю.

Відповідно до підпункту 11 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України ставка судового збору складає 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 70 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У зв'язку з цим, ОСОБА_1 за подання заяви про перегляд судового рішення в частині позову немайнового характеру, зокрема, його вимог за зустрічним позовом про заборону вчинення певних дій, відшкодування моральної шкоди потрібно було сплатити 170 грн 52 коп. судового збору, однак заявник сплатив лише 117 грн 52 коп. Таким чином, за подання заяви про перегляд судового рішення в частині позову немайнового характеру ОСОБА_1 недоплатив 53 грн. (170 грн 52 коп. - 117 грн 52 коп.).

Крім того, за подання заяви про перегляд судового рішення в частині позову майнового характеру, зокрема, вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 7» про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" слід було сплатити не менше 170 грн 52 коп. та не більше 2 557 грн 80 коп., проте заявник їх не сплатив.

Ураховуючи наведене, ухвалою судді Верховного Суду України від 19 травня 2015 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк до 19 червня 2015 року для усунення недоліків заяви - сплати судового збору в повному обсязі, а саме, для доплати 53 грн за подання заяви про перегляд судового рішення в частині позову немайнового характеру, сплати не менше 170 грн 52 коп. та не більше 2 557 грн 80 коп. за подання заяви про перегляд судового рішення в частині позову майнового характеру.

У встановлений ухвалою судді Верховного Суду України від 19 травня 2015 року строк та на виконання цієї ухвали ОСОБА_1 надіслав оригінал документу про сплату судового збору, з якого вбачається, що він сплатив лише 53 грн судового збору.

За подання заяви про перегляд судового рішення в частині позову майнового характеру ОСОБА_1 судовий збір у розмірі не менше 170 грн 52 коп. та не більше 2 557 грн 80 коп. не сплатив.

Сплативши лише 53 грн судового збору, ОСОБА_1 зазначив, що загальна сума судового збору, яка необхідна для розгляду його заяви, на його думку, складає 170 грн 52 коп.

Однак, ураховуючи вищенаведене, зазначене твердження ОСОБА_1 не може бути взято до уваги.

Згідно із ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 359 ЦПК України у разі невиконання особою, яка подала заяву про перегляд судових рішень, вимог ухвали в установлений строк, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись ст.ст. 121, 359 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України судового рішення вважати неподаною і повернути заявнику.

Роз'яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 359 ЦПК України повернення заяви з підстав, передбачених ч. 4 цієї статті, не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви, а також дотримання вимог ст. 356 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України А.Г. Ярема