Справа № 161/4238/15-ц
Провадження № 2/161/1943/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Шандерик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №VOZ0GK00001065 від 20.09.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, остання отримала кредит в розмірі 29870 доларів США та зобовязалась повернути його, сплативши відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених договором.

Однак, відповідач свої зобовязання щодо погашення заборгованості за кредитом не виконала і станом на 10.03.2015 року загальна сума її боргу становить 74739,90 доларів США.

У звязку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» вказану заборгованість та судові витрати, повязані з розглядом справи.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо заочного розгляду справи. Крім того, просив стягнути з відповідача витрати в розмірі 180,00 грн. за розміщення судового оголошення в пресі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. А тому суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору №VOZ0GK00001065 від 20.09.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, остання отримала кредит в розмірі 29870 доларів США та зобовязалась повернути його, сплативши відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених договором (а.с. 8-9).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Згідно п.п. 3.1. умов кредитного договору за користування кредитом у період з дати укладення даного договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки в розмірі, зазначеному у тарифах та заяві (а.с. 9).

Відповідно до п. 4.1. договору, при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки платежу (а.с. 9).

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобовязання і як вбачається із розрахунку заборгованості, її борг станом на 10.03.2015 року за кредитним договором становить 74739,90 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом 25154,57 доларів США, по процентах за користування кредитом 23353,95 доларів США, по комісії 4118,32 доларів США, пеня 22113,06 доларів США (а.с. 4-6).

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» встановленої в судовому засіданні суми заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № VOZ0GK00001065 від 20.09.2006 року в розмірі 74739 (сімдесят чотири тисячі сімсот тридцять девять) доларів США 90 центів, що у гривневому еквіваленті складає 1624098 (один мільйон шістсот двадцять чотири тисячі девяносто вісім) гр. 03 коп., 3654 (три тисячі шістсот пятсот чотири) грн. судового збору та 180 (сто вісімдесят) грн. витрат за розміщення судового оголошення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк