Справа № 127/8172/15-ц Провадження № 22-ц/772/2466/2015Головуючий в суді першої інстанції Жмудь О. О.
Категорія 39Доповідач Вавшко В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

ГоловуючогоВавшка В.С.,
суддів:Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,
При секретарі:Пантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Перша Вінницька державна нотаріальна контора, про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2015 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

На таке рішення представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_6, посилаючись на невірну оцінку судом доказам у справі, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_9, після смерті якої відкрилась спадщина, в яку входило нерухоме майно - земельна ділянка розміром 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і спору, згідно державного акту від 06.04.2006 року та земельна ділянка площею, 0,0461 га., за адресою: АДРЕСА_1, для ведення садівництва, згідно державного акту від 06.04.2006 року.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_9 є: ОСОБА_8 (онука), ОСОБА_6 (дочка), а також ОСОБА_10 (правнук), які прийняли спадщину шляхом подачі заяви до Першої Вінницької державної нотаріальної контори, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

З показів допитаних судом свідків встановлено, що ОСОБА_6 тривалий час сама доглядала свою матір, при цьому ні від кого допомоги не вимагала.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для усунення ОСОБА_8 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, оскільки представником позивача та позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві та доказів того, що остання потребувала такої допомоги саме від відповідача у зв'язку з безпорадним станом останньої через похилий вік.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та відповідні їм правовідносини та правильно застосовані норми матеріального права.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Колегією суддів встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_9, після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно. Спадкоємці прийняли спадщину у встановленому законом порядку на підставі ст. 1270 ЦК України.

Пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що правило ч.5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Окрім вказаних вище обставин, підлягають з'ясуванню судом і питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови утримання його від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу

За змістом ч. 5 ст. 1224 ЦК України лише при одночасному настанні викладених вище обставин і доведеності зазначених вище фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений судом від права на спадщину.

Колегією встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що свідчать про перебування спадкодавця ОСОБА_9 у безпорадному стані. Також судом встановлено, що позивач постійно опікувалася і матеріально забезпечувала спадкодавця до дня смерті, чого вона не заперечувала у судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що проживання ОСОБА_8 за іншою адресою, ніж спадкодавець ОСОБА_9 не свідчить про те, що відповідач ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві.

Таким чином апеляційна скарга не містить достатніх доводів про факт безпорадного стану спадкодавця, його потреби в отриманні допомоги саме від онуки за умови надання йому допомоги донькою та умисного ухилення відповідачки від надання допомоги спадкоємцю.

За таких обставин, та в силу ст.308 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя : (підпис) В.С. Вавшко

Судді : (підпис) Ю.Б. Войтко

(підпис) І.В. Міхасішин

З оригіналом вірно :