Провадження № 22-ц/780/3696/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 07.07.2015
УХВАЛА

Іменем України

07 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагєєва В.О., Яворського М.А.,

за участі секретаря Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2015 року у справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України до Головного управління Держземагентства у Київській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції, Публічне акціонерне товариство «Декоративні культури 2000» про визнання недійсними рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування земельних ділянок,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року позивач заступник прокурора Київської області звернувся до суду із позовом в інтересах держави про визнання недійсними рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, витребування земельних ділянок, посилаючись на те, що прокуратурою проведено перевірку в Головному управлінні Держземагенства у Київській області щодо законності розпорядження земельними ділянками, в ході якої виявлено ряд порушень норм земельного законодавства. Так, ПАТ «Декоративні культури 2000» із Києво-Святошинською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельних ділянок від 27 лютого 2007 року строком на 49 років загальною площею 32,7082 га. ріллі. В подальшому голова правління товариства звернувся до Управління із клопотанням від 31 липня 2014 року щодо припинення права оренди зазначених земельних ділянок на підставі ст. 142 ЗК України, яким видано накази від 31 липня 2014 року про припинення права користування земельними ділянками, цими ж наказами вказані земельні ділянки віднесено до складу земель сільськогосподарського призначення державної власності в адміністративних межах Боярської міської ради. Частину земель із складу повернутих ПАТ «Декоративні культури 2000» було передано у приватну власність громадян відповідачів, які відчужили їх відповідачу ОСОБА_3 Встановлено, що відповідно свідоцтва про смерть голова правління ПАТ «Декоративні культури 2000» ОСОБА_10 помер 23 лютого 2014 року, тобто до дати звернення із клопотанням до управління, таким чином уповноважена особа землекористувача не могла 31 липня 2014 року подати до органу державної влади відповідну заяву, оскільки втратила у звязку зі смертю цивільну правоздатність. Крім того, відповідно до статуту товариства, прийняття рішення про вчинення загального правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 % вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства є виключною компетенцією загальних зборів товариства. При цьому рішення загальних зборів про добровільне припинення права користування земельними ділянками до управління не подавалось, що також є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання. Також із пояснень відповідача ОСОБА_4 вбачається, що він ніколи не звертався до управління із клопотанням про отримання земельної ділянки. Остаточно просив визнати недійсними накази начальника Головного управління Держземагентства у Київській області від 31 липня 2014 року про припинення права користування земельними ділянками, від 12 серпня 2014 року про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, від 09 вересня 2014 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність, визнати недійсним рішення від 03 жовтня 2014 року реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку пл. 1,5 га., витребувати на користь держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України з незаконного володіння ОСОБА_3 три земельні ділянки із вказаними кадастровими номерами та визнати право власності на них за державою.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач заступник прокурора Київської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2015 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що поза увагою суду залишились доводи прокурора, що накази Головного управління Держземагентства прийнято з порушенням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 116, 118, 142 ЗК України, ст. ст. 25, 202, 203, 215 ЦК України; волевиявлення ОСОБА_4 щодо набуття права власності на земельну ділянку пл. 1,5 га., розташовану на території Боярської міської ради та подальшого її відчуження не вчинялось; оскаржуваними наказами та рішенням про державну реєстрацію права власності порушено інтереси держави в особі Державного агентства земельних ресурсів України як розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення, а тому спірні земельні ділянки підлягають витребуванню у відповідача.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що із матеріалів справи не вбачається порушення прав та законних інтересів Державного агентства земельних ресурсів України, в інтересах якого заступник прокурора Київської області звернувся до суду із позовом. Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що спірна земельна ділянка вибула з державної власності відповідно до вимог чинного законодавства України та була передана у власність ОСОБА_3,тому відсутні будь-які підстави для витребування спірної земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Із матеріалів справи колегія суддів вбачає, що 27 лютого 2007 року між ПАТ «Декоративні культури 2000» та Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області був укладений договір найму (оренди) земельних ділянок, відповідно до якого наймодавець передав, а наймач прийняв у строкове платне володіння та користування земельні ділянки загальною площею 32,7082 га.

Згідно довідки Головного управління Держземагентства у Київській області від 22 жовтня 2014 року, за 31 липня 2014 року від ПАТ «Декоративні культури 2000» надійшла заява № 6253/0/16-14 щодо добросовісної відмови від земельної ділянки.

Згідно Статуту ПАТ «Декоративні культури 2000», до компетенції загальних зборів товариства належить прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 % вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства.

В матеріалах справи наявні два клопотання (набране машинописним способом та від руки) від імені голови правління ПАТ «Декоративні культури 2000» ОСОБА_11 про відмову від оренди земельних ділянок загальною площею 32,7082 га. ріллі, а також аналогічне клопотання від імені голови правління ПАТ «Декоративні культури 2000» ОСОБА_10 із вхідним номером Головного управління Держземагентства у Київській області 31 липня 2014 року.

Згідно свідоцтва про смерть І-ОК № 289273, ОСОБА_10 помер 26 лютого 2014 року.

Наказом начальника Головного управління Держземагентства у Київській області від 31 липня 2014 року № 10-3643/15-14-сг припинено право користування земельною ділянкою ПАТ «Декоративні культури 2000» пл. 8,032 га. (кадастровий номер :02:009:0036) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що посвідчене договором найму (оренди) земельних ділянок від 27 лютого 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-480 на території Боярської міської ради; віднесено дану земельну ділянку до складу земель сільськогосподарського призначення державної власності в адміністративних межах Боярської міської ради.

Аналогічно наказами начальника Головного управління Держземагентства у Київській області від 31 липня 2014 року припинено право користування земельними ділянками ПАТ «Декоративні культури 2000»: № 10-3641/15-14-сг площею 6,1513 га. (кадастровий номер :02:004:0015), № 10-3642/15-14-сг площею 5,2566 га. (кадастровий номер :02:004:0016), № 10-3640/15-14-сг площею 13,2681 га. (кадастровий номер :02:005:0044).

Вищезазначені накази видані згідно заяви голови правління ПАТ «Декоративні культури 2000» ОСОБА_11 від 31 липня 2014 року про добровільну відмову від права користування земельною ділянкою.

Крім того, наказами начальника Головного управління Держземагентства у Київській області від 12 серпня 2014 року надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність, розташованих на території Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області: № 10-4458/15-14-сг ОСОБА_4 на земельну ділянку пл. 1,5 га., № 10-4450/15-14-сг ОСОБА_5 на земельну ділянку пл. 1,76 га., № 10-4451/15-14-сг ОСОБА_2 на земельну ділянку пл. 2 га., № 10-4452/15-14-сг ОСОБА_6 на земельну ділянку пл. 0,1600 га., № 10-4453/15-14-сг ОСОБА_7 на земельну ділянку 2 га., № 10-4454/15-14-сг ОСОБА_8 на земельну ділянку пл. 2 га., № 10-4456/15-14-сг ОСОБА_9 на земельну ділянку пл. 2 га.

Наказами в.о. начальника Головного управління Держземагентства у Київській області від 09 вересня 2014 року затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надано у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області: № 10-5194/15-14-сг ОСОБА_2 земельну ділянку пл. 2 га. (кадастровий номер :02:004:5005); № 10-5192/15-14-сг ОСОБА_4 земельну ділянку пл. 1,5 га. (кадастровий номер :02:004:5007).

03 жовтня 2014 року зареєстровано право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:5007 для ведення особистого селянського господарства на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03 жовтня 2014 року, укладеного із ОСОБА_4

В подальшому ОСОБА_3 звернувся до Головного управління Держземагентства у Київській області із заявою про поділ вказаної земельної ділянки пл. 1,5 га. із кадастровим номером :02:004:5007 на три земельні ділянки, в результаті чого утворено три земельні ділянки по 0,5 га. кожна із кадастровими номерами :02:004:5014, :02:004:5013, :02:004:5012.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Таким чином, розпорядження Головного Управління Держземагентства України в Київській області від 12 серпня 2014 року та від 09 вересня 2014 року видані на виконання ст. ст. 118, 121, 122 ЗК України, якою визначається порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

За таких обставин колегія суддів вважає правильними висновки суду, що відповідачі скористалися своїм законним правом та отримали безоплатно у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства у відповідності до ст. 121 ЗК України, а ОСОБА_12 Управління Держземагентства України в Київській області законно розпорядилося земельними ділянками та передало їх безоплатно у власність фізичним особам.

Відтак, спростовуються вищенаведеним та є безпідставними доводи позивача про те, що при винесенні оспорюваних розпоряджень відповідач ОСОБА_12 управління Держземагентства України в Київській області діяв із порушенням вимог закону.

Крім того, колегія суддів враховує, що позивачем на підтвердження своїх доводів не було надано належних та допустимих доказів передачі у власність відповідачам спірних земельних ділянок із частини земельних ділянок, що перебували у користуванні ПАТ «Декоративні рослини 2000», в тому числі щодо прострорового розташування спірних земельних ділянок, оскільки відповідачам надавалися земельні ділянки із іншими кадастровими номерами, ніж у тих, що були вилучені.

Відповідно до ч. 2 ст. 59, ст. 143 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Клопотань про призначення судової експертизи для зясування даного питання прокурором під час розгляду справи і при її перегляді в апеляційному порядку заявлено не було.

Позивач усунувся від спростування або доведення даних обставин та не довів, в якому розмірі та межах перебували земельні ділянки ПАТ «Декоративні культури 2000» перед видачею спірних наказів та чи надано у власність спірні земельні ділянки відповідачам за рахунок вказаних земель.

За таких умов обставина належності спірних земельних ділянок до земельних ділянок, які вилучались із користування ПАТ «Декоративні культури 2000», не може вважатися доведеною, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив в позові.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що із письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що будь-яких заяв (клопотань) до Головного Управління Держземагентства України в Київській області щодо отримання у власність земельної ділянки він не подавав, оскільки вказані письмові пояснення відбиралися у ОСОБА_4 прокурором, вирок по кримінальній справі в матеріалах справи відсутній, а тому такі пояснення, виходячи із вимог ст. 61 ЦПК України щодо звільнення від доказування за результатами рішень у справах іншої підвідомчості, не можна вважати належним та допустимим доказом.

Отже, посилання позивача на існування таких пояснень ОСОБА_4 були належним чином оцінені судом першої інстанції.

Крім того, на а. с. 167 т. 1 наявне заперечення ОСОБА_4 на позовну заяву, в якій він відмовився від пояснення 13 жовтня 2014 року, та пояснив, що підписав це пояснення на прохання працівника правоохоронних органів, який пообіцяв, що ніяких негативних наслідків для нього це пояснення не потягне і після цього його більше не будуть викликати до правоохоронних органів з приводу виділення йому земельної ділянки.

Оцінюючи доводи прокурора щодо прийняття наказів про припинення права користування ПАТ «Декоративні культури 2000» на земельні ділянки без належного волевиявлення користувача, колегія суддів враховує, що доказів оскарження вказаних наказів ані самим товариством, ані будь-ким із його членів прокурором надано не було; із письмових пояснень директора ПАТ «Декоративні культури 2000» по суті позову вбачається, що підприємство вільно виразило своє волевиявлення про відмову від користування земельними ділянками, від якого не відмовляється і на день розгляду справи.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст. ст. 30, 33 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. При цьому відповідачем вважається особа, яка має відповідати до позовом.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Звертаючись до суду у жовтні 2014 року із позовом про визнання недійсними наказів, прокурор просив визнати незаконним та скасувати накази Головного Управління Держземагентства України в Київській області, якими із користування ТОВ «Декоративні культури 2000» на користь держави вилучалися земельні ділянки.

Однак, якщо на думку прокурора, земельні ділянки були повернені у державну власність неправомірно, то наступна передача земельних ділянок в приватну власність відповідачів прав держави також не порушуватиме; позовні вимоги повинні в даному випадку стосуватися повернення цих земельних ділянок в оренду ПАТ «Декоративні культури 2000», яке мало виступати належним позивачем у даній справі, а відповідно до Конституції України та Закону України «Про прокуратуру» прокурор не може здійснювати захист інтересів юридичних осіб приватного права власності, тому обраний прокурором спосіб захисту права є некоректним та в силу вимог ЦПК України захисту не підлягав.

З цих же підстав як похідні не могли бути задоволені вимоги про визнання недійсним рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, витребування її та визнання права власності за державою.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі і не спростовують висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Кашперська Т.Ц.

Судді : Фінагєєв В.О.

ОСОБА_13