АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1301/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника ПАТ «Укрсиббанк» ОСОБА_4, представника відповідача ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_6 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про визнання договорів недійсними.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про визнання договорів недійсними. В обґрунтування якого зазначала, що11 липня 2008 року між акціонерним інноваційним банком «УкрСиббанк» та нею був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, згідно п.2.1 цього договору виконання зобов'язань позичальника забезпечується заставою нерухомості - квартири АДРЕСА_1, яка в рівних частках належить ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_1 Зазначала, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 11 липня 2008 року між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки №89974, згідно з яким іпотекодавці передали в іпотеку банку вищезазначену трикімнатну квартиру. Вказує, що 11 березня 2009 року між банком та ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ОСОБА_1 був укладений додатковий договір №1 до договору іпотеки №89974. Позивач вважає, що договір іпотеки №89974 від 11 липня 2008 року та додатковий договір №1 від 11 березня 2009 року до нього є недійсними, оскільки на час укладення договору іпотеки існували майнові права малолітньої дитини на користування квартирою, яка передавалась в іпотеку, відповідно, на їх укладення необхідна була згода органу опіки та піклування.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25.11.2014 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради, про визнання договорів недійсними відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_6О не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт вважає, що при ухваленні рішення судом порушені вимоги ст.ст. 10, 212, 213, 215 ЦПК України щодо обовязковості у судовому рішенні мотивів прийняття чи відхилення доказів та щодо повного та всебічного зясування обставин справи. Зазначає, що позивачем в підтвердження позовних вимог було надано ряд доказів, проте суд першої інстанції не надав їм належної правової оцінки та не навів мотиві неприйняття цих доказів. Судом також не було враховано позицію представника служби у справах дітей, яка в судовому засіданні визнала позовні вимоги, посилаючись на необхідність судового захисту прав малолітньої. Крім того, судом не були застосовані норми матеріального права, які підлягали застосуванню до правовідносин, що виникли, а саме положення ст.ст. 203, 215 ЦПК України, ч.2 ст. 177 СК України, ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ч.3 ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства».

В судовому засіданні представник позивача, відповідач ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали.

Представники відповідачів ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що 11 липня 2008 року між акціонерним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 Відповідно до якого предметом іпотеки являється квартира АДРЕСА_2, загальною площею 69,4 кв.м., житловою площею 42,5 кв.м. Також 11.03.2009 року було укладено додатковий договір №1 до договору іпотеки (а.с. 12-15).

Укладаючи договір іпотеки, іпотекодавці ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 свідчили, що укладенням цього договору не порушені права та/або інтереси третіх осіб, а у разі якщо предметом іпотеки є житлова нерухомість, в тому числі не порушені права дітей.

Крім того, на час укладення договору іпотеки ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 надавалась нотаріально посвідчена заява про те, що малолітні та неповнолітні не користуються квартирою №218 по вул. П.Мирного, 27 у м. Хмельницькому (а.с. 46).

Згідно довідки ЖЕК №7 №5128, яка надавалась ОСОБА_1 при оформленні договору іпотеки, встановлено, що за адресою м. Хмельницький, вул. П.Мирного, 27/218 проживає сімя з чотирьох осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_1. ОСОБА_7 (а.с. 45).

Частиною 3 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» (в редакції на час виникнення спірних відносин) установлено, що батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Згідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» в редакції на час виникнення спірних відносин) держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна.

У п. 44 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розґяснено, що суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Будь-які дії, вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки (наприклад, реєстрація неповнолітньої дитини в житловому будинку, народження дитини після укладення договору іпотеки) не є підставою для визнання такого договору недійсним із підстави невиконання вимог закону про отримання згоди органу опіки та піклування.

Як передбачено ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, позивач повинен довести підстави недійсності договору.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив з того, що оспорюваним договором іпотеки та додатковою угодою до нього права малолітньої на той час ОСОБА_6 не були порушені, а, відтак, підстави для визнання цих договорів недійсними відсутні.

При цьому, судом вірно не взято до уваги надану позивачем довідку Хмельницької спеціалізованої школи №30 від 17.07.2014 року №01-39-87, згідно якої у класних журналах на 2009/2010 роки адреса ОСОБА_6 значилась у м. Хмельницький, вул. П.Мирного, 27/218, оскільки дані відомості зазначені у документах, які велись у школі після укладення договору іпотеки (а.с. 26).

Крім того, ні довідка тимчасово виконуючого обвязки дільничного лікаря, ні довідка Хмельницької ЖЕК №7 від 29.05.2014 року №0946 достовірно не підтверджують проживання ОСОБА_6 за адресою м. Хмельницький, вул. П.Мирного, 27/218 на час укладення договору іпотеки (а.с. 23, 25).

Відсутність у ОСОБА_6 належного їй на праві власності нерухомого майна, також не є підставою для визнання договорів недійсними (а.с. 121).

Разом з тим, зайвим є посилання суду першої інстанції на врахування заяви представника відповідача ПАТ «Укрсиббанк» про застосування строків позовної давності та посилання суду на положення ст. ст. 257, 267 ЦК України, проте, це не призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України, не може бути підставою для скасування чи зміни рішення суду порушення норм процесуального права, якщо справа вирішена по суті правильно.

Доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку доказів є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Провадження № 22-ц/792/1301/15

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 19