УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В., Колодійчука В.М., Умнової О.В.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Запорізького колективного будівельного управління «Машбуд» про визнання договорів дійсними, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Знам'янський меблевий комбінат» на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 30 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2004 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Запорізького колективного будівельного управління «Машбуд» (далі - ЗКБУ «Машбуд») про визнання договорів дійсними. Зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 17 лютого 2003 року, укладеного між ЗКБУ «Машбуд» та ОСОБА_5, останній набув право власності на адміністративну будівлю «А-3» й замощення 1, що розташовані на земельній ділянці, загальна площа якої складає 0,2412 га, за адресою: АДРЕСА_1. Згідно із зазначеним договором купівлі-продажу він набув право власності на цілісний майновий комплекс незавершеного будівництва виробничої бази, що знаходиться за адресою: Крива Бухта у м. Запоріжжі, та розміщений на земельній ділянці, загальна площа якої за договором оренди земельної ділянки від 11 вересня 2002 року, укладеним між виконавчим комітетом Запорізької міської ради та продавцем ЗКБУ «Машбуд», складає 0,6683 га. Вказував, що сторони домовились про всі істотні умови зазначених договорів, вони частково виконані шляхом передачі відповідачем позивачу у власність за актами прийому-передачі від 19 лютого 2003 року нерухомого майна, яке є предметом купівлі-продажу за цими договорами, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення зазначених договорів, у зв'язку із чим просив задовольнити позов.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2004 року позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна від 17 лютого 2003 року № 20-НФ адміністративної будівлі «А-3», що розміщена окремо, та замощення 1, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, які знаходяться на земельній ділянці загальною площею 0,2412 га, укладений між ЗКБУ «Машбуд» та ОСОБА_5, дійсним й таким, що підлягає виконанню з подальшою реєстрацією в орендному підприємстві «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації». Визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна від 17 лютого 2003 року № 21-НФ цілісного майнового комплексу незавершеного будівництва виробничої бази, що знаходиться за адресою: Крива Бухта у м. Запоріжжі , розміщеного на земельній ділянці загальною площею 0,6683 га, укладений між ЗКБУ «Машбуд» та ОСОБА_5, дійсним й таким, що підлягає виконанню з подальшою реєстрацією в орендному підприємстві «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації».

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 30 липня 2013 року вказане рішення залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2013 року касаційні скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які діють від імені ТОВ «Багіра», відхилено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 30 липня 2013 року залишено без змін.

У касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю «Знам'янський меблевий комбінат» (далі - ТОВ «Знам'янський меблевий комбінат»), яке вважає, що оскаржуваним судовим рішенням порушено його права та свободи, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що сторони правочинів досягли усіх істотних умов договору, проте ЗКБУ «Машбуд» ухилилось від нотаріального посвідчення правочину, а тому дійшов висновку про визнання дійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна.

Відхиляючи апеляційну скаргу ТОВ «Багіра» та залишаючи рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2004 року без змін, апеляційний суд виходив із того, що оскаржуване рішення та інші додані до апеляційної скарги судові рішення, які набрали законної сили 14 вересня 2004 року та 24 листопада 2010 року, не могли будь-яким чином вплинути на розгляд Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя даної справи.

Проте повністю погодитись з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна з наступних підстав.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення судів не відповідають.

Судом установлено, що 29 серпня 2002 року між ЗКБУ «Машбуд» та ТОВ «ЗапоріжАгроПромСервіс» було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. А-3, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

15 січня 2003 року між ТОВ «ЗапоріжАгроПромСервіс» та ТОВ «Нестор-М» було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. А-3, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з договором купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. А-3, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, від 07 лютого 2003 року право власності на вказану будівлю перейшло від ТОВ «Нестор М» до ТОВ «Багіра».

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27 грудня 2012 року було затверджено мирову угоду від 24 грудня 2012 року, укладену між ТОВ «Багіра» (банкрутом) та ТОВ «Знам'янський меблевий комбінат» (кредитор).

Відповідно до п. 1.3 мирової угоди від 24 грудня 2012 року джерелом погашення заборгованості боржника перед кредиторами є грошові кошти кредитора - ТОВ «Знам'янський меблевий комбінат», які передаються останньому в обмін на набуття ним права власності на майнові активи боржника, а саме: нежитлову будівлю літ. А-3, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яка належить боржнику на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 07 лютого 2003 року.

Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ в касаційному порядку» роз'яснено, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у тому числі додаткові, можуть бути оскаржені в касаційному порядку як у цілому, так і в частині, а також щодо обставин (фактів), встановлених судом (незалежно від того, чи вплинули висновки суду про ці обставини (факти) на вирішення справи по суті), однак, лише з підстав неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, або резолютивної частини з питань розподілу судових витрат між сторонами, порядку та способу виконання рішення.

Разом з тим суд апеляційної інстанції встановлюючи фактичні обставини в ухвалі від 30 липня 2013 року, у порушення ч. 3 ст. 61 ЦПК України встановив обставини, які вже були встановлені під час розгляду господарської справи за позовом ЗКБУ «Машбуд», ТОВ «Блюз» до ТОВ «ЗапоріжАгроПромСервіс» про визнання договору купівлі-продажу від 29 серпня 2002 року недійсним.

Так, рішенням Господарського суду Запорізької області від 09 листопада 2004 року, ухваленим у зазначеній вище справі, у задоволенні позову ЗКБУ «Машбуд», ТОВ «Блюз» відмовлено. Вказаним рішенням було встановлено факт правомірності правочину від 29 серпня 2002 року (а. с. 43-45).

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі було встановлено факт того, що рішення Господарського суду Запорізької області від 09 листопада 2004 року набрало законної сили лише 25 березня 2005 року, тобто після ухвалення рішення у даній справі (рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2004 року).

Таким чином, вказані обставини суперечать фактичним обставинам, встановленим при розгляді іншої справи, та які не підлягають доказуванню відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, суд апеляційної інстанції фактично вирішив питання, які впливають на права та свободи ТОВ «Знам'янський меблевий комбінат» як власника нежитлової будівлі, літ. А-3, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, судами при вирішенні справи взагалі не було встановлено, хто є власником земельної ділянки, на якій розташована нежитлова будівля, право власності на яку оспорюється.

Суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення (ч. 3 ст. 335 ЦПК України).

Враховуючи, що суди як першої, так і апеляційної інстанцій на зазначене уваги не звернули, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

У силу ч. 2 ст. 348 ЦПК України підлягає скасуванню й ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2013 року про відхилення касаційних скарг ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які діють від імені ТОВ «Багіра», та залишення без змін рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2004 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 30 липня 2013 року у даній справі.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Знам'янський меблевий комбінат» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2004 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 30 липня 2013 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 грудня 2013 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
Судді: М.К. Гримич
О.В. Кафідова
В.М. Колодійчук
О.В. Умнова