Справа № 209/855/14-ц
Провадження № 2/209/52/15
РІШЕННЯ

Іменем України

15 липня 2015 року м. Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участю секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Київської філії державного підприємства «Інформаційний центр» про припинення договору у звязку з його виконанням, усунення перешкод в користуванні і розпорядженні власністю, про виключення запису з реєстру обтяжень, -

в с т а н о в и в:

Позивач за первісним позовом ТОВ «Вердикт Фінанс» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, в якому просить суд в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 21 вересня 2007 року, звернути стягнення на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» на предмет застави автомобіль Mazda, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС № 191637, шляхом продажу вказаного автомобіля та укладення від імені ОСОБА_1 Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем (в особі уповноваженого представника ТОВ «Вердикт Фінанс»); надати (визнати) право ТОВ «Вердикт Фінанс» (в особі його уповноваженого представника) підписувати від імені ОСОБА_1 договір купівлі-продажу вказаного автомобіля під час його укладання з іншою особою покупцем; витребувати у ОСОБА_1 автомобіль Mazda-3, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, комплект ключів від зазначеного транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля, номерні знаки АЕ 5022 ВТ та передати їх у володіння ТОВ «Вердикт Фінанс»; надати ТОВ «Вердикт Фінанс» (в особі його уповноваженого представника) право (повноваження) вчиняти від імені ОСОБА_1 усі дії, необхідні для зняття вказаного автомобіля з обліку за місцем звернення у одному з Центрів надання послуг, повязаних з використанням транспортних засобів у відповідності до «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», затвердженого Постановою КМУ від 07 вересня 1998 року № 1388, в тому числі повноваження на звернення із письмовою заявою про зняття з обліку, на звернення із письмовою заявою про видачу нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого або викраденого, на отримання акту огляду вказаного автомобіля, на отримання нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, на підпис зазначених заяв, на предявлення вказаного автомобіля для огляду, стягнути з відповідача судові витрати на користь позивача.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Київської філії державного підприємства «Інформаційний центр», в якому просить суд визнати припиненим договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, що укладений між ПАТ «УкрСиббанк» і нею 21 вересня 2007 року у звязку із його повним виконанням сторонами 08 квітня 2009 року; усунути перешкоди в здійсненні нею права користування та розпорядження автомобілем Mazda-3, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та зобовязати Київську філію державного підприємства «Інформаційний центр» вилучити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за № 8225767 від 25 листопада 2008 року про обтяження заставу рухомого майна, а саме: автомобіля Mazda-3, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого на праві власності за нею, позивачем, внесеного на підставі договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 21 вересня 2007 року із подальшою реєстрацією змін за № 13573653 від 14 березня 2013 року на підставі договору факторингу № 05/12-КВ від 20 квітня 2012 року про відступлення права вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс»; стягнути з відповідачів за її позовом на її користь понесені нею судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач за первісним позовом ТОВ «Вердикт Фінанс» в позовній заяві зазначив, що 21 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 25200 швейцарських франків для придбання автомобіля та зобовязалася повернути кредит у повному обсязі в строк до 20 вересня 2011 року та сплатити відсотки в розмірі 8,99 річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за кредитним договором ОСОБА_1 передала в заставу автомобіль Mazda-3, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС № 191637. Згідно договору застави, вартість автомобіля за домовленістю сторін скала 126000 грн. 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у звязку з приведенням своєї діяльності відповідно до законодавства України змінив своє найменування на ПАТ «УкрСиббанк». 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 21 вересня 2007 року. 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 21 вересня 2007 року. На підставі вказаних договорів від 20 квітня 2012 року до ТОВ «Вердикт Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання кредиту та договору застави, які були укладені з ОСОБА_1 Таким чином, ТОВ «Вердикт Фінанс» наділено правом застави та правом грошової вимоги. Через неналежне виконання умов кредитного договору у відповідача ОСОБА_1, станом 04 грудня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 145277,47 грн., яка складається з наступного: 80473,40 грн. заборгованість по основній сумі, 32937,97 грн. заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 11937,07 грн. нараховані відсотки на дату подачі позову, 17514,83 грн. пеня за несвоєчасно виконані зобовязання, 2414,20 грн. три відсотки річних від простроченої суми. Через неналежне виконання зобовязань, забезпечених заявою, позивач набув право стягнути заборгованість та задовольнити свої вимоги за забезпеченим обтяженням зобовязанням шляхом продажу предмету забезпечувального обтяження та укладення договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем від імені боржника. Але позивач не може реалізувати своє право на продаж через те, що: відповідач не забезпечує доступ до автомобіля, чим не виконує умови договору; автомобіль з усіма приладами (комплектом ключів, з державними знаками, свідоцтвом про реєстрацію) фактично знаходиться у відповідача; позивач позбавлений можливості передати його новому покупцю на виконання договору купівлі-продажу разом з усіма приладами; у позивача відсутні оформлені документально повноваження, необхідні для відчуження автомобіля, зняття його з обліку та на вчинення усіх дій, необхідних для продажу дій. Таким чином, з метою захисту права на продаж заставленого автомобіля, яке виникло у позивача, існують всі підстави для задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в зустрічній позовній заяві зазначила, що заявлений первісний позов ТОВ «Вердикт Фінанс» вона не визнає. 21 вересня 2007 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк», був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, за умовами якого вона отримала кредит в сумі 25200 швейцарських франків на придання автомобіля, і зобовязалася повернути кредит до 20 вересня 2011 року та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 8,99 річних. Відповідно до п. 2.1. кредитного договору на забезпечення виконання грошових зобовязань, нею був переданий в заставу банку автомобіль Mazda-3, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС № 191637. Відповідно до п. 3.4. кредитного договору вона зобовязалася повернути суму кредиту і сплатити відсотки за користування кредитом та інші грошові платежі на рахунки банку в порядку та на умовах, що передбачені договором, а саме: на рахунок № 497 (МФО 351005) в АКІБ «УкрСиббанк». З метою подальшого виконання нею кредитного договору, одночасно з договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, на вимогу банку, між нею та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір № 1458943 банківського рахунку для здійснення її розрахунково-касового обслуговування, згідно з яким АКІБ «УкрСиббанк» відкрив на її імя поточний рахунок № 300 (МФО 351005). З метою своєчасної оплати послуг банку вона доручила банку здійснювати на користь останнього договірне списання коштів з відкритих у банку її рахунків у валюті та списання суми існуючої заборгованості перед банком за надані послуги за цим договором та/ або іншими договорами, укладеними між банком і нею. Договірне списання її коштів повинно було здійснюватися шляхом оформлення банком меморіального ордеру, за яким списані кошти перераховуються на відповідний рахунок банку. Згідно договору банківського рахунку для погашення існуючої перед банком заборгованості вона доручила банку: списати грошові кошти з будь-якого рахунку в національній валюті та/або в іноземній валюті, відкритого у банку; у випадку, якщо валюта коштів, списаних банком з будь-якого її рахунку, відкритого в АКІБ «УкрСиббанк», не співпадає з валютою фактичної заборгованості за договором, для погашення такої заборгованості вона доручила банку здійснювати від її імені та з її рахунків купівлю/продаж/обмін іноземної валюти на МВРУ в сумі, необхідній для погашення такої заборгованості за поточним курсом, що склався на МВРУ на дату купівлі/продажу, з обовязковим зарахуванням купленої/обміняної валюти на її поточний рахунок за відповідною валютою. Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 21 вересня 2007 року також був передбачений механізм договірного списання її коштів з будь-якого рахунку, відкритого в АКІБ «УкрСиббанк», у разі порушення нею термінів виконання будь-якого із зобовязань за кредитним договором, у тому числі і з рахунку № 300 (МФО 351005). Отже, за умовами обох договорів, укладених нею 21 вересня 2007 року із АКІБ «УкрСиббанк», виконання договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу було можливе як шляхом внесення нею грошових коштів на рахунок № 497 (МФО 351005) в АКІБ «УкрСиббанк», так і шляхом списання самим банком її коштів з будь-якого рахунку в національній та/або іноземній валюті, відкритого в АКІБ «УкрСиббанк», у тому числі і з її поточного рахунку у національній або іноземній валюті № 300 (МФО 351005) в АКІБ «УкрСиббанк» - в сумі та валюті фактичної заборгованості за кредитним договором. Вона регулярно, без зриву строків, визначених кредитним договором, щомісяця в період з 09 жовтня 2007 року по 08 квітня 2009 року носила на поточний рахунок в ПАТ «УкрСиббанк» № 300 (МФО 351005) грошові кошти на погашення тіла кредиту та процентів за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 21 вересня 2007 року, що підтверджується наявними в неї оригіналами платіжних документів з відмітками ПАТ «УкрСиббанк» про прийняття від неї грошових коштів у гривнях. Після її наполегливих вимог, починаючи з листопада 2008 року, її щомісячні платежі на поточний рахунок № 300 оформлювалися банком з прямою вказівкою «на погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №9497». ПАТ «УкрСиббанк» за умовами кредитного договору та договору банківського рахунку знімав з її розрахункового рахунку № 00 (МФО 351005) кошти у гривні, самостійно конвертував їх у іноземну валюту, передбачену кредитним договором (швейцарські франки) та здійснював зарахування платежів по погашенню кредитних зобовязань. За період з 09 жовтня 2007 року банк щомісяця приймав від неї платежі, видавав квитанції, вказував рахунок № 00, і розрахунковий рахунок, на який банк приймав від неї грошові кошти на погашення кредитної заборгованості, визначався співробітниками банку, який самостійно проводив подвійне конвертування валюти. Станом на 08 квітня 2009 року вона в повному обсязі достроково виплатила банку грошові кошти на погашення тіла кредиту і процентів за користування кредитом, і на виконання договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу вона фактично сплатила 146661,18 грн., що дорівнює 28410,97 швейцарських франків, з яких 25200 швейцарських франків тіло кредиту, 1727,80 швейцарських франків проценти за користування кредитом, хоча з звязку с достроковим виконанням нею договору вона повинна була б сплатити 1483,17 швейцарських франків. Таким чином, договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу виконаний нею повністю і належним чином, і відповідно є припиненим, як і є припиненим право банку на забезпечення виконання грошових зобовязань за договором застави транспортного засобу. Тому відповідач повинний був повідомити Київську обласну філію державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України про припинення застави та подати заяву про виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження заставу рухомого майна щодо її автомобіля. Але на її вимоги з цього приводу відповідач повідомив, що не визнає факт припинення кредитного договору і припинення права банку на заставу так як, не всі грошові кошти, внесені нею на розрахунковий рахунок № 300, ПАТ «УкрСиббанк» зарахував на погашення кредиту. В травні 2009 року вона звернулася до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська із позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про захист порушених інтересів, визнання неправомірними дій банку щодо не зарахування кредитних платежів та про зобовязання банка вчинити певні дії, а ПАТ «УкрСиббанк» звернувся із зустрічним позовом до неї та поручителя ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 13639,49 швейцарських франків, що становило 119219,92 грн. За апеляційною скаргою ПАТ «УкрСиббанк» рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 липня 2012 було скасоване і апеляційним судом Дніпропетровської області 05 грудня 2012 року ухвалене нове рішення, яким їй відмовлено з задоволенні позовних вимог до ПАТ «УкрСиббанк», і ПАТ «УкрСиббанк» також відмовлено в задоволенні його позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором. Підставою для відмови в задоволенні її позову стала та обставина, що вона захищала свої майнові права способом, не передбаченим ст. 16 ЦК України, а тому цей позов направлений на захист її майнових прав і відповідає вимогам ст. 15, 16 ЦК України. Вважає, що договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу є припиненим у звязку із повним його виконанням, і відповідно мають бути припиненні обмеження, встановлені кредитним договором щодо застави її автомобілю. В порушення закону, ПАТ «УкрСиббанк», не зважаючи на повне погашення кредитних коштів і навіть переплату за кредитним договором, продав ТОВ «Креденс Фінанс» неіснуючу заборгованість за кредитним договором, а останній відразу ж перепродав вигадану заборгованість відповідачу ТОВ «Вердикт Фінанс», за заявою якого внесений новий запис про обтяження заставу рухомого майна щодо належного їй автомобіля. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 грудня 2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс» відмовлено в його заяві про заміну порядку і способу виконання рішення суду через те, що попередньому кредитору ПАТ «УкрСиббанк» рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2012 року відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором. Безпідставне перебування її автомобіля під заставою порушує її права власності, яке підлягає захисту.

До судового розгляду справи ТОВ «Вердикт Фінанс» надав заперечення проти зустрічного позову ОСОБА_1, у якому зазначив, що позивач в позові вказує, що вносила кошти на поточний рахунок № 300, але вона не зверталася до ПАТ «УкрСиббанк» із заявою про зарахування коштів на рахунок № 497, а весь час продовжувала вносити кошти на рахунок № 300, тому банк був вимушений, відповідно до умов кредитного договору та договору про відкриття банківського рахунку, знімати кошти з цього рахунку у гривні, самостійно конвертувати у іноземну валюту та здійснювати зарахування на рахунок для погашення кредитної заборгованості Але, відповідно до умов кредитного договору, позичальник була зобовязана використати кредит на зазначені в договорі цілі, а також повернути суму кредиту і сплатити плату за кредит на рахунки банку в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, тобто суму кредиту, проценти та комісії сплатити на рахунок № 497, інші грошові платежі на вказані банком рахунки, а ОСОБА_1 сплачувала грошові кошти на рахунок № 4300, відкритий згідно договору № 1458943 банківського рахунку від 21 вересня 2007 року. А тому надані ОСОБА_1 квитанції не можуть бути доказом погашення кредиту за кредитним договором, що є предметом спору, оскільки квитанції свідчать про зарахування грошових коштів на поточний рахунок ОСОБА_1 в гривнях та в доларах США. Позивач ОСОБА_1 не повідомляла ПАТ «УкрСиббанк» про намір достроково погасити кредит. Поточний рахунок був відкритий ОСОБА_1 для зберігання її коштів та здійснення його розрахунково-касового обслуговування в межах залишку коштів на рахунках клієнту, і відповідно до договору банківського рахунку, ОСОБА_1 мала право розпоряджатися коштами, що були на її рахунку на власний розсуд. Якщо позивач мала намір здійснити погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок грошових коштів, розмішених на поточному рахунку, ОСОБА_1 повинна була б надати банку заяву про купівлю іноземної валюти та платіжне доручення з реквізитами рахунку погашення кредиту. Крім цього, погашення дебіторської заборгованості не по курсу швейцарського франку, який існує на дату здійснення валютно-обмінної операції неможливо та суперечить діючому законодавству. Доказів сплати коштів в повному обсязі на рахунок № 497 позивачем не надано. Просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача за зустрічним позовом Дніпропетровської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, надала суду письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині, що стосуються державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, також зазначила, що вважає позовні вимоги в частині, що стосуються державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, безпідставними та необґрунтованими, оскільки порядок реєстрації обтяжень рухомого майна в Державному реєстрі регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 грудня 2003 року № 1255 IV, Порядком ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим Постановою КМУ від 05 липня 2004 року № 830, та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29 липня 2004 року № 73/5, зареєстрованою в Мінюсті 29 липня 2004 року за № 942/9541, якими чітко визначено механізм внесення інформації до реєстру і визначений перелік субєктів, на підставі заяв яких здійснюється внесення до реєстру відомостей про припинення обтяження. Відомості про обтяження рухомого майна ОСОБА_1 були внесені до державного реєстру на підставі електронної заяви про реєстрацію обтяження рухомого майна від 25 листопада 2008 року, поданої АКІБ «УкрСиббанк», яка була належним чином оформлена та подана у відповідності до вимог законодавства, а тому у Держінформюст не було правових підстав для відмови у прийнятті заяви. Згідно частини 7 статті 43 Закону держателю та реєстраторам Державного реєстру забороняється вимагати від обтяжувача подання додаткових документів чи інформації, що містяться в заяві. Таким чином, їх підприємство виконує лише механічну функцію по внесенню та виключенню до/з Державного реєстру записів про обтяження на підставах, передбачених відповідними нормативно-правовими актами, і вони не наділені повноваженнями щодо здійснення правової оцінки відомостей, що містяться у заявах. Згідно частини 2 ст. 44 Закону записи зберігаються в державному реєстрі протягом пяти років з моменту їх внесення, і обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більше як пятирічний строк. 14 березня 2013 року, на підставі паперової заяви про реєстрацію обтяження рухомого майна ТОВ «Вердикт Фінанс» Держінформюст внесло новий запис № 13573653 про обтяження автомобіля позивача і на сьогоднішній день запис є чинним. Частиною 3 ст. 44 Закону встановлено, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом пяти днів зобовязаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення запису про обтяження з Державного реєстру. У разі невиконання цього обовязку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Реєстрація відомостей про припинення обтяження здійснюється відповідно до статті 43 Закону реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду (підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження») або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємства та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обовязкових платежів та інформація про припинення обтяження. Держінформюст законодавчо не уповноважений на прийняття рішень щодо накладення або зняття обтяжень рухомого майна та здійснює суто технічну функцію по внесенню до Реєстру обтяжень рухомого майна відомостей, що містяться у відповідних заявах, які надходять на їх адресу (його регіональних філій) від субєктів, уповноважених на прийняття рішень щодо накладення/зняття обтяження на відповідне майно, Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України стосувалися безпосередньо вилучення вказаного запису з державного реєстру, станом на сьогоднішній день відсутній предмет спору між позивачем та державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ТОВ «Вердикт Фінанс» в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню свого позову та запереченням проти зустрічного позову, визнав, що платежі ОСОБА_1 сплачувала вчасно, але не на той рахунок, наполягає на задоволенні первісного позову ТОВ «Вердикт Фінанс» і просить відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні обґрунтуванню зустрічного позову, просять його задовольнити в повному обсязі, в задоволенні позовних вимог ТОВ «Вердикт Фінанс» відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача за зустрічним позовом ПАТ «УкрСиббанк» в судове засідання не зявився та про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце і час слухання справи був неодноразово повідомлений належним чином.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає первісний позов ТОВ «Вердикт Фінанс» не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_1 - частково обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав:

В ході судового розгляду встановлено, що 21 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», який 27 жовтня 2009 року змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала від АКІБ «УкрСиббанк» кредит в сумі 25200 швейцарських франків для придбання автомобіля та зобовязалася повернути кредит у повному обсязі в строк до 20 вересня 2011 року.

Відповідно до п. 1.3.1 цього договору протягом перших тридцяти календарних днів процента ставка за користування кредитними коштами була встановлена у розмірі 8,99 річних.

Відповідно до п. 5.1, 5.2 договору про надання споживчого кредиту, процентна ставка за договором могла бути змінена в порядку і на умовах, визначених договором, і відповідно до законодавства України, сторони погодили, що банк згідно умов пункту 1.3.1 договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення при настанні будь-якої із обставин, передбачених частиною 1 п. 5.2 договору в наступному порядку: банк не пізніше ніж за 14 календарних днів до дати збільшення розміру процентної ставки повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки із зазначенням розміру та дати збільшення процентної ставки шляхом направлення поштою за адресою позичальника рекомендованого листа з повідомленням; такий новий розмір процентної ставки за договором починає застосовуватися з дати, що вказана у повідомленні банку до позичальника, без укладення між сторонами відповідної угоди про внесення змін до договору.

Зважаючи на те, що позивачем за первісним позовом ТОВ «Вердикт Фінанс» не надало доказів на підтвердження збільшення процентної ставки за договором споживчого кредиту, що був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, суд дійшов до висновку, що на весь час дії кредитного договору діяла процентна ставка за користування кредитними коштами в розмірі 8,99 річних, що була встановлена при підписанні договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 21 вересня 2007 року.

Відповідач за первісним позовом за умовами кредитного договору зобовязалася повернути банку кредит у строки, передбачені графіком погашення кредиту, що є невідємною частиною договору про надання споживчого кредиту.

З метою забезпечення виконання грошових зобовязань за кредитним договором, згідно п.2.1. цього договору, відповідач за первісним позовом передала в заставу АКІБ «УкрСиббанк» автомобіль Mazda-3, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС № 191637З.

25 листопада 2008 року, на підставі заяви АКІБ «УкрСиббанк» і договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу Київською обласною філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в державний реєстр обтяжень рухомого майна був внесений запис про обтяження належного відповідачу за первісним позовом автомобіля.

Відповідно до п. 3.4. кредитного договору відповідач за первісним позовом зобовязалася повернути суму кредиту та сплатити плату за кредит та інші грошові платежі на рахунок банку № 497 (МФО 351005).

Крім договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу, 21 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем за первісним позовом був укладений договір № 1458943 банківського розрахунково-касового обслуговування позичальника, за умовами якого банк відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок № 300 (МФО 351005).

Відповідно до п. 2.6.2. цього договору, з метою своєчасної оплати послуг банку, ОСОБА_1 доручила банку здійснювати на користь останнього договірне списання коштів з відкритих у банку рахунків клієнта у валюті та сумі існуючої заборгованості перед банком за надані послуги за договором та/або іншими договорами, укладеними між банком і клієнтом. Договірне списання коштів клієнта, передбачене цим пунктом договору, повинно було здійснюватися, зокрема, у терміни сплати комісій банку за цим договором шляхом оформлення банком меморіального ордеру, за яким списані кошти перераховувалися на відповідний рахунок банку.

Відповідно до п.2.6.3 зазначеного договору, для погашення існуючої перед банком заборгованості, ОСОБА_1 доручила банку: списувати грошові кошти з будь-якого її рахунку в національній та/або іноземній валюті, відкритого в банку; у випадку, якщо валюта коштів, списаних банком з будь-якого рахунку відповідача за первісним позовом, відкритого в АКІБ «УкрСиббанк», не співпадала з валютою фактичної заборгованості, відповідач за первісним позовом доручила банку здійснювати від її імені та за її рахунок купівлю/продаж/обмін іноземної валюти на МВРУ у сумі, необхідній для погашення такої заборгованості за поточним курсом, що склався на МВРУ на дату купівлі/продажу, з обовязковим зарахуванням купленої/обміняної валюти на поточний рахунок відповідача за первісним позовом за відповідною валютою.

Відповідно до п. 9.1. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу також було передбачено, що сторони за договором домовилися, що при порушенні позичальником термінів виконання будь-якого із своїх зобовязань за договором та/або кредитним договором, зокрема, щодо повернення суми кредиту, та/або сплати за кредит та/або суми штрафних санкцій (неустойки) та/або виконання інших грошових зобовязань позичальника, нарахованих банком за договором та/або кредитним договором, позичальник доручила банку, починаючи з дати прострочення виконання будь-якого із таких зобовязань, здійснювати на користь банку договірне списання коштів позичальника в наступному порядку: списувати кошти з будь-якого рахунку позичальника в національній та/або іноземній валюті, відкритого в АКІБ «УкрСиббанк», зокрема: з поточного рахунку позичальника у національній та/або іноземній валюті № 4300, код банка (МФО) 351005; та з будь-яких інших рахунків, відкритих позичальником в майбутньому в банку; списувати кошти в наступній сумі та валюті, а саме: в сумі та валюті фактичної заборгованості позичальника за договором та/або кредитним договором, в сумі коштів у іншій валюті, еквівалентній сумі коштів у валюті фактичної заборгованості позичальника; у випадку, якщо валюта коштів, списаних банком з будь-якого рахунку відповідача за первісним позовом, відкритого в АКІБ «УкрСиббанк», не співпадає з валютою фактичної заборгованості за договором, для погашення такої заборгованості відповідач за первісним позовом доручила банку здійснювати від її імені та за її рахунок купівлю/продаж/обмін іноземної валюти на МВРУ у сумі, необхідній для погашення такої заборгованості, за поточним курсом, що склався на МВРУ на дату купівлі/продажу, з обовязковим зарахуванням купленої/обміняної валюти на поточний рахунок відповідача за первісним позовом за відповідною валютою.

Зважаючи на зазначені умови договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу та договору банківського рахунку, суд вважає, що відповідач за первісним позовом дійсно отримала можливість повертати кредитні кошти як шляхом внесення грошових коштів на рахунок № 497, так і на поточний рахунок № 300, а банк, у свою чергу, отримав можливість списувати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором грошові кошти з поточного рахунку № 300, що був відкритий банком відповідачу за первісним позовом.

Суд встановив, що ОСОБА_1 в період з 09 жовтня 2007 року по 08 квітня 2009 року щомісяця вносила на свій поточний рахунок № 300, відкритий в АКІБ «УкрСиббанк» грошові суми для погашення тіла кредиту та процентів за договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу, а банк самостійно проводив подвійне конвертування валюти із гривні на долар США, і із долару США у швейцарські франки, що підтверджується квитанціями № 51 від 09 жовтня 2007 року, № 63 від 06 листопада 2007 року, № 78 від 06 грудня 2007 року, № 206 від 08 січня 2008 року, № 61 від 07 лютого 2008 року, № 40 від 07 березня 2008 року, № 89 від 27 березня 2008 року, № 65 від 28 березня 2008 року, № 55 від 09 квітня 2008 року, № 108 від 07 травня 2008 року, № 40 від 10 червня 2008 року, № 110 від 09 липня 2008 року, № 127 від 07 червня 2008 року, № 185 від 09 жовтня 2008 року, № 10 від 10 жовтня 2008 року, № 134 від 07 листопада 2008 року, № 75 від 04 грудня 2008 року, № 135 від 09 січня 2009 року, № 41 від 30 січня 2009 року, № 30 від 26 лютого 2009 року, № 172 від 10 березня 2009 року, № 36 від 31 березня 2009 року, № 112 від 08 квітня 2009 року (а.с. 113- 126), і в зазначених квитанціях, починаючи з листопада 2008 року, в графі призначення платежу вказувалося: погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором.

Із зазначених вище квитанцій також вбачається, що 08 квітня 2009 року відповідач за первісним позовом достроково в повному обсязі повернула банку кредитні кошти та сплатила відсотки за користування ними, фактично повернувши банку 146661,18 гривень, що еквівалентно 28410,97 швейцарських франків, з яких: 25200,00 швейцарських франків тіло кредиту, 1727,80 швейцарських франків - відсотки за користування кредитними коштами. Дострокове погашення відповідачем за первісним позовом кредиту не суперечило умовам договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу, і було обумовлено в п. 3.2.2. договору.

Суд вважає, що відповідач за первісним позовом в повному обсязі виконала свої зобовязання за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, який був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем за первісним позовом 21 вересня 2007 року. А отже у ПАТ «УкрСиббанк» були відсутні підстави на відступлення на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» свого права вимоги заборгованості за вказаним договором, і відповідно ТОВ «Вердикт Фінанс» придбав у ТОВ «Кредекс Фінанс» за договором факторингу неіснуючу заборгованість, яка не підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом на його користь.

Також суд враховує, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2012 року ПАТ «УкрСиббанк» було відмовлено в задоволенні зустрічного позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 21 вересня 2007 року, так як банком не було надано Додаткову угоду №1, якою були внесені зміни в деякі пункти основного договору, Додаток № 2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» та Додаток № 3 «Тарифи банку», що позбавило апеляційну інстанцію повно та всебічно зясувати обставини справи на підтвердження заявлених ПАТ «УкрСиббанк» позовних вимог до ОСОБА_1 та її поручителя ОСОБА_2

Не були надані зазначені документи і ТОВ «Вердикт Фінанс» при розгляді цієї справи, і тому суд, виходячи із принципів диспозитивності приймає до уваги лише докази, надані ТОВ «Вердикт Фінанс», з яких не вбачається його право на стягнення з відповідача за первісним позовом заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави, оскільки суд дійшов до висновку про повне погашення відповідачем за первісним позовом заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, що був укладений 21 вересня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем за первісним позовом.

В звязку із виконанням ОСОБА_1 умов договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 21 вересня 2007 року, зазначений договір є припиненим.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В звязку з тим, що суд дійшов до висновку про припинення укладеного 21 вересня 2007 року між позивачем за зустрічним позовом та ПАТ «УкрСиббанк» договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 в звязку із виконанням позивачем за зустрічним позовом своїх зобовязань, то і передбачене п. 2.1 цього договору право застави автомобілю Mazda-3, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить позивачу за зустрічним позовом на праві власності, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС № 191637З, також вважається припиненим.

Що стосується позовних вимог позивача за зустрічним позовом в частині зобовязання Київської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» вилучити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про обтяження заставу транспортного засобу - автомобілю Mazda-3, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС № 191637З, то в цій частині позову позивачу за зустрічним позовом належить відмовити, так як державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України законодавчо не уповноважений на прийняття рішень щодо накладення або зняття обтяжень рухомого майна та здійснює суто технічну функцію по внесенню до Реєстру обтяжень рухомого майна відомостей, що містяться у відповідних заявах, які надходять на їх адресу (його регіональних філій) від субєктів, уповноважених на прийняття рішень щодо накладення/зняття обтяження на відповідне майно. Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача за зустрічним позовом до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України стосуються безпосередньо вилучення вказаного запису з державного реєстру, станом на сьогоднішній день відсутній предмет спору між позивачем за зустрічним позовом та державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. А ухвалене судом рішення про припинення договору про надання споживчого кредиту та договору застави само по собі є підставою для виключення запису про обтяження.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, які підтверджені письмовими доказами, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні первісного позову.

Підлягає стягненню з відповідачів за зустрічним позовом ТОВ «Вердикт Фінанс» та ПАТ «УкрСиббанк» на користь позивача ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, ч. 1,2 ст. 533, 593, п.1 ч.1 ст. 593, ч.1 ст. 599 ЦК України, ст.ст. 3, 88, 158, 169, 212-214 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави шляхом його продажу від імені боржника відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», Київської філії державного підприємства «Інформаційний центр» про припинення договору у звязку з його виконанням, усунення перешкод у користуванні і розпорядженні власністю, про виключення запису з реєстру обтяжень задовольнити частково.

Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 21.09.2007 року укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 визнати припиненим у звязку з його повним виконанням сторонами 08.04.2009 року.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір в сумі 733 (сімсот тридцять три) грн. 30 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір в сумі 733 (сімсот тридцять три) грн. 30 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.Л. Шендрик