Справа № 383/513/15-ц
Номер провадження 2/383/216/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Бевз О.Ю.,

при секретарі Оверченко Л.В.,

з участю:

позивача ОСОБА_1, та її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань м. Бобринець справу №383/513/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації, завданої поширенням недостовірної інформації, та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, про захист честі, гідності і ділової репутації, завданої поширенням недостовірної інформації, та стягнення моральної шкоди, попросивши:

1) Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, інформацію поширену відповідачем, а саме:

- у зверненнях до Бобринецької РДА та Кіровоградської обласної державної адміністрації те, що позивач незаконно надала земельні ділянки двох садів по 20 га кожна, які підлягали розпаюванню між жителями громади, одну орендатору з м. Кіровограда ОСОБА_5 Д,В., іншу посадовцю м. Кіровограда;

- у виступах на загальних зборах громадян ОСОБА_6 сільської ради від 07.04.2015 року, а саме: вона підробила виписку із загальних зборів бувшого КСП Родина щодо переведення пасовищ та саду в землі загального користування; сад незаконно віддала жителю м. Кіровоград ОСОБА_5В., сільський голова без згоди людей віддала в користування ОСОБА_5 Д.В. Бобринківський сад, маючи при цьому свою вигоду; У нас неправильно розпайована земля, майже вкрадена. Це ти (до позивача) так зробила; Я голова. Мене обрала громада; А ще я хочу вам сказати громада, що коли мій батько воював на фронті у ОСОБА_7 війну мати нашого сільського голови ОСОБА_8 каталася з німцями на бричці.

2) Зобовязати відповідача спростувати вказану інформацію, що не відповідає дійсності, порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, шляхом:

подання заяв до Бобринецької РДА та Кіровоградської обласної державної адміністрації під заголковом Спростування та з наступною інформацією Мною організовувалось підготовка та підписання звернень жителів ОСОБА_6 територіальної громади про те, що позивач начебто незаконно надала земельні ділянки двох садів, які підлягали розпаюванню між жителями громади ОСОБА_6 сільської ради, одну орендатору з м. Кіровограда ОСОБА_5 (директору ТОВ АФ Рось), іншу посадовцю з м. Кіровограда. Дана інформація не відповідає дійсності, протягом десяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням у даній справі;

оприлюднення резолютивної частини судового рішення у даній справі, без коментарів, доповнень та субєктивних суджень, на найближчих загальних зборах громадян ОСОБА_6 сільської ради, але не пізніше одного місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням у даній справі;

3) Стягнути з Присяжного на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 57246 грн., а також понесені Позивачем судові витрати.

Вважає, що дії Відповідача при поширені у різні способи інформації стосовно неї містять юридичний склад правопорушення, так як має місце поширення інформації, поширена інформація стосується позивачки, ця інформація не відповідає дійсності та порушує особисті немайнові права, що і змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, та її представник ОСОБА_2, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові та відповідно до доказів, наданих суду.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4В в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову за безпідставністю.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судової справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенції) кожному, в тому числі юридичній особі, гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Разом з тим, за змістом зазначеного законодавства, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, в тому числі право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд повинен визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ст. 4 Закону України, від 21.05.1997, № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.

Згідно ст. 8 вищезазначеного закону, загальні збори громадян за місцем проживання є формою їх безпосередньої участі у вирішенні питань місцевого значення. Рішення загальних зборів громадян враховуються органами місцевого самоврядування в їх діяльності. Порядок проведення загальних зборів громадян за місцем проживання визначається законом та статутом територіальної громади.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", члени територіальної громади мають право ініціювати розгляд у раді (в порядку місцевої ініціативи) будь-якого питання, віднесеного до відання місцевого самоврядування.

Згідно ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку, визначеному законом, і здійснює свої повноваження на постійній основі. Строк повноважень сільського, селищного, міського голови, обраного на чергових місцевих виборах, визначається Конституцією України.

Статтями 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету ОСОБА_9 Європи визначено, що оскільки політичні діячі (до яких відносяться і фізичні особи, які є кандидатами, або були обрані, або звільнились з посад у політичних органах, займають політичну посаду на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівні, або здійснюють політичний вплив) та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є головою ОСОБА_6 сільської ради Кіровоградської області з березня 2006 року.

Згідно виписки з протоколу загальних зборів громадян ОСОБА_6 сільської ради від 07.04.2015 року, значаться наступні фрази вона підробила виписку із загальних зборів бувшого КСП Родина щодо переведення пасовищ та саду в землі загального користування; сад незаконно віддала жителю м. Кіровоград ОСОБА_5В., сільський голова без згоди людей віддала в користування ОСОБА_5 Д.В. Бобринківський сад, маючи при цьому свою вигоду; У нас неправильно розпайована земля, майже вкрадена. Це ти (до позивача) так зробила; Я голова. Мене обрала громада; А ще я хочу вам сказати громада, що коли мій батько воював на фронті у ОСОБА_7 війну мати нашого сільського голови ОСОБА_8 каталася з німцями на бричці. ( а.с.7-11).

Як вбачається зі змісту зверненнь до Бобринецької РДА та Кіровоградської обласної державної адміністрації, відповідач стверджує та просить розглянути клопотання компетентними органами, з приводу діяльності сільського голови, а саме висловлює свої міркування, щодо того як позивач розпорядилась земельними ділянками двох садів по 20 га кожна, які, на думку відповідача, підлягали розпаюванню між жителями громади, одну орендатору з м. Кіровограда ОСОБА_5 Д,В., іншу посадовцю м. Кіровограда.

Крім того, як вбачається з відповіді, яка надійшла за зверненням ОСОБА_3 з УМВС України в Кіровоградській області , 16.05.2015 Бобринецьким РВ УМВС України в області, відомості викладені у зверненні ОСОБА_3, щодо неправомірних дій посадових осіб ОСОБА_6 сільської ради, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №10000275 за ч.1 ст. 191 КК України.

Ознайомившись з вказаними документами, суд прийшов до висновку, що висловлювання, судження у зазначених у виписці із протоколу, зверненнях до Бобринецької РДА та Кіровоградської обласної державної адміністрації не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати і, як наслідок, за своїм змістом є оціночними судженнями, думками, критичною оцінкою ОСОБА_3 про роботу голови сільської ради ОСОБА_1, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

Згідно зі ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абзацах 3-5 п. 19 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй ч. 1 ст. 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (ст. 37 Закону України «Про пресу», ст. 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то позивачка не змогла пояснити чим саме їй завдано моральну шкоду, в якій формі та причинний звязок між діями відповідача та завданою позивачем моральної шкоди. Згідно пояснень позивачки, вона хоч і вважає, що саме їй було завдано моральну шкоду, але кошти, які на її думку підлягають до стягнення мають бути витрачені на потреби громад. А тому враховуючи, що позивачкою не доведено факт того, що їй було завдано моральну шкоду, в аспекті ст. 23 ЦК України, крім того дана вимога заявлена позивачкою як похідна від вимоги про про захист честі, гідності і ділової репутації, завданої поширенням недостовірної інформації, отже до задоволення не підлягає.

Відтак, суд прийшов до висновку, що висловлювання відповідача на загальних зборах громадян ОСОБА_6 сільської ради від 07.04.2015 року, а також у зверненнях до Бобринецької районної державної адміністрації та Кіровоградської обласної адміністрації є за своїм змістом оціночними судженнями, думками, критичною оцінкою певних фактів, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції і, відповідно до зроблених судом висновків, позовна заява голови ОСОБА_6 сільської ради ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", ст.23, ст 280 ЦК України ст.ст. 4, 10, 11, 27, 57-59, 60, 212, 213, 214, 295, 360-7 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В усих позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності і ділової репутації, завданої поширенням недостовірної інформації, та стягнення моральної шкоди відмовити в повному обсязі

Судові витрати по справі є фактично понесеними стороною позивача.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Кіровоградської області через Бобринецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 24.06.2015 року.

Суддя О.Ю. Бевз