09.06.2015 637/203/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2015 року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - Тордія Е.Н.

за участю :секретаря - Поступного С.І.

прокурора - Маслич О.О.

представника органа опіки та піклування - Попової І.О.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні с.м.т. Шевченкове Харківської області цивільну справу за позовом органа опіки та піклування Шевченківської райдержадміністрації Харківської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Шевченківської райдержадміністрації Харківської області, діючи в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_3, звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та стягнення аліментів.

У судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі довіреності, позов підтримала у повному обсязі прохала його задовольнити. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області мешкає гр. ОСОБА_2 разом з дружиною ОСОБА_4 та дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З 27 серпня 2013 року ОСОБА_2, перебуває в шлюбі з ОСОБА_4,які виховують троє малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7. '

04 липня 2014 року ОСОБА_2 визнав батьківство над дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти з родини ОСОБА_2: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_10 з 2010 року перебувають на обліку служби, як діти з сім'ї, що опинилася в складних життєвих обставинах .У 2013 році через безвідповідальне ставлення батьків до своїх обов'язків, жорстоке поводження по відношенню до дітей органом опіки та піклування ставилось питання про відібрання малолітньої ОСОБА_3 та ОСОБА_6 від батьків але рішенням суду в цьому було відмовлено. Не зважаючи на це в 2014 році ,став відомий факт жорстокого поводження ОСОБА_4. по відношенню до малолітніх ОСОБА_3. За наслідками медичного висновку на дівчинці були виявлені численні подряпини і гематоми лівої частини обличчі , м'яких тканин верхніх і ніжних кінцівок ,забій голови носа області лівої лопатки з 23 травня 2014 року дівчинка була вилучена з родини та тимчасово влаштована до комунального закладу Харківський обласний центр соціально - психологічної реабілітації дітей ( далі КЗ ХОЦСПРД «Гармонія») де вона і перебуває по теперішній час.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 2 жовтня 2014 року малолітня ОСОБА_3 була відібрана у ОСОБА_4 без позбавлення її батьківських прав.

За весь час перебування ОСОБА_3 в реабілітаційному центрі ОСОБА_2 жодного разу не відвідав доньку , навіть незважаючи на той факт, що 30 жовтня 2014 року у дівчинки був день народження . Матір дівчинки з 23 травня 2014 року по 20 листопада 2014 року , також жодного разу не відвідувала доньку в закладі.

ОСОБА_2 звертався до органу опіки та піклування, щодо можливості забрати ОСОБА_3 додому на свята та зимові канікули , йому було роз'яснено, що він та його дружина можуть забрати доньку із закладу після винесення відповідного рішення суду. До того часу батьки мають право відвідувати дитину в закладі, дбати про неї, цікавитися її успіхами Поряд з тим, до теперішнього часу така заява не подана.

Все вищезазначене свідчить виключно про одне: як батько дитини, ОСОБА_2, так і її мати, ОСОБА_4, самоусунулися від виконання батьківських обов'язків.

В зв'язку з зазначеним, питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини (протокол комісії з питань захисту прав дитини від 30 січня 2015 року № 1), результатом розгляду якого членами комісії прийнято одностайне рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Орган опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, звернулась до суду та вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за той факт, що протягом шести місяців він не виявляв щодо доньки батьківського піклування і турботи, таким чином ухиляється та неналежне виконує батьківські обов'язки , стягнути з останнього аліменти на її утримання у розміру 1/3 частини з усіх видів прибутків, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 лютого 2015 року до її повноліття, передати ОСОБА_3 для подальшого влаштування органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, надати до служби у справах дітей нове свідоцтво про народження, в якому зазначений батько дитини для відкриття особистого рахунку.

Прокурор Шевченківського району Харківської області в попередніх засіданнях позов підтримала, та в подальшому вважала ,що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позбавлення його батьківських прав, відносно доньки ОСОБА_3,заперечував. В обгрунування заперечень пояснив , що він уклав шлюб з матір'ю ОСОБА_3 та усиновив її дітей від попереднього чоловіка. Родина у них дружна , діти доглянуті , вони мають господарство , він працює ,забезпечує родину , дружина займається вихованням дітьми , стосовно тілесних ушкоджень ОСОБА_3 пояснив , що мати її наказала за провину але це цілком природно,коли мати навчає дитину. Стосовно відібрання дитини,зазначив,що він двічі звертався з питання повернення ОСОБА_3 до родини , але йому відмовили. Дійсно дівчинка вилучена з родини більш року, до неї він не приїздив , так як він зайнятий господарством , окрім того ОСОБА_4 завагітніла , він не мав можливості витрачати гроші на дорогу але до ОСОБА_3 приїздить бабуся ,родичка біологічного батька дівчинки. Окрім того дружина двічі чи тричі намагалась відвідати доньку але її не пустили , посилаючись на те ,що дитина не хоче її бачити. Він вважає, що є добрим батьком піклується про родину і бажає повернути дитину матері, а органи опіки та піклування не зрозумілих причин роблять цьому перепони замість того щоб допомагати родині. Той факт ,що він рік не їздив до дитини не означає, що він не піклується про дівчинку.

Суд вислухавши учасників судового процесу, свідків, прокурора, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва ( серія НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ Харківської області від 09 березня 2006 року) ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками в свідоцтві про народження вказано відповідно, в графі батько: ОСОБА_13, в графі мати: ОСОБА_4.

З довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського РУЮ Харківської області від 27 серпня 2014 року , ОСОБА_3 всиновлена та її призвіще та по батькові змінено на ОСОБА_3. Батьком записаний ОСОБА_2, мати - ОСОБА_4.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 02 жовтня 2014 року

ОСОБА_3 відібрано у ОСОБА_4 без позбавлення її батьківських прав та передано її органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області для подальшого влаштування.

Розпорядженням №188 Шевченківської райдержадміністрації Харківської області від 23 травня 2014 року малолітню ОСОБА_3 влаштовано до закладу КЗ «Харківського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія».

З довідок №12-02/1300 від 20 листопада 2014 року, №12-02-49 КЗ ХОЦСПРД «Гармонія»

вбачається, що з 23 травня 2014 року по теперішній час , батько дитини - ОСОБА_2 та мати дитини - ОСОБА_4 жодного разу не відвідували свою доньку ОСОБА_3 в даному закладі та не виявляли до неї ніякого батьківського інтересу стосовно її повернення в сім'ю.

Довідка № 71 Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 03 лютого 2015 року вбачається, що ОСОБА_2 - відповідач за справою, зареєстрований та мешкає в будинку АДРЕСА_1, за даною адресою ні ОСОБА_3, ні інші усиновлені ним діти, а також його дружина ОСОБА_4 зареєстрованими не значаться.

Відповідно до висновку № 66 від 03 лютого 2015 року, витягу з протоколу №1-2 від 30 січня 2015 року, та наданих доказів: (фото-відеозапису) служби у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації Харківської області, є доцільним позбавлення батьківських прав за злісне ухилення від виконання батьківських обов'язків: за факти побиття дитини, тобто вчинення фізичного насилля відносно дитини ОСОБА_3, а також те, що під час перебування шести місяців в дитячому закладі ОСОБА_2 не відвідував дитину, не проявляв батьківського піклування, турботи .

Допитані судом свідки: ОСОБА_12, ОСОБА_15 підтвердили факти без відповідального ставлення родини ОСОБА_2 до своїх дітей,зазначили , що діти не доглянути, були випадки,коли діти знаходились без догляду,належного одягу та їжі.

Свідок ОСОБА_4 пояснила ,що ОСОБА_2, добре ставиться до дітей , піклується про їх родину ,зараз у них народилась ще дитина , пояснити , дати переконливих пояснень ,чому ОСОБА_2 та вона сама цілий рік не відвідували доньку не змогла. Зазначила, що двічі намагалась зустрітися з донькою але її не пустили , при чому нічого не пояснили. Більше до доньки вона не їздили бо завагітніла , поїздки до міста вимагають багато часу і грошей.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються та неналежно виконують батьківські обов'язки відносно своєї малолітньої дитини, а також таких, що без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, як до дитини, що знаходиться в реабілітаційному центрі, та в інших дитячих закладах.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку дбати про дитину - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконувати його , але не вчиняє відповідних дій.

Статтею 150 Сімейного кодексу України, передбачено ,що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною певної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину.

Як зазначив відповідач в своїх поясненнях йому ніхто не заважав спілкувати з ОСОБА_3, дбати про неї але будь - яких зрозумілих , поважних причин, чому за рік він жодного разу не приїхав провідати дитину , дізнатися про її життя ,побут, бажання , пояснити не зміг.

Конституція України гарантує дітям усі права, необхідні для їхнього розвитку і життя.

На захист прав дитини, її розвитку прийнята низка міжнародних документів. Серед цих документів особливо важливе значення має Конвенція ООН про права дитини, яку було прийнято і відкрито для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада1989 року. Ця Конвенція ратифікована Верховною Радою України і набула чинності для України 27 вересня 1991 р. Міжнародними зобов'язаннями Україна гарантує свободу і гідність своїх дітей, створює умови для їхнього всебічного розвитку.

Згідно із ст. 12 Конвенції про права дитини держави учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці по гляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Стаття 171 Сімейного кодексу України визначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї.

Судом надавався запит до закладу де знаходиться ОСОБА_3 для з'ясування її ставлення ,щодо батьківства ОСОБА_2,з відповіді вбачається ,що дівчина виявляє негативне ставлення до повернення до батьків , зазначає ,що її били , вона боїться помсти з боку батьків ,виявляє негативне ставлення та острах.

Правові роз'яснення Пленуму Верховного Суду України викладені в постанові від 30 березня 2007 року з наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначають, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом але це на думку суду є стимулом належного виконання батьками своїх обов'язків.

Виходячи з аналізу зібраних доказів суд вважає, що в даному випадку позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, є доцільним, відповідає інтересам дитини та необхідно для встановлення остаточного соціально-правового статусу та призначення державної допомоги.

Окрім того зазначає, що ОСОБА_2 не позбавлений права , у разі зміни свого ставлення до дитини звернутися до суду з позовом про поновлення в батьківських правах.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначені розміру аліментів суд враховує обставини передбачені ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено , що за рішенням суду аліменти можуть бути визначені в частці від заробітку (доходу ) матері , батька дитини.

Відповідач має приватне господарство від якого отримує прибутки (доходи), тому суд вважає можливим призначити аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з дня подачі позхову.

Вимоги про видачу свідоцтва про народження , в якому повинно бути зазначений батько дитини для можливого відкриття особового рахунку, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню,оскільки це не є компетенцією суду.

Судові витрати у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада1989 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року з наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги органа опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який має приватне господарство, зареєстрований та фактично мешкає АДРЕСА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини з усіх видів прибутків, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 лютого 2015 року до її повноліття.

Передати ОСОБА_3 для подальшого влаштування органу опіки та піклування Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області.

Стягнути з ОСОБА_2, судовий збір в розмірі 243.60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ