АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/136/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 22-ц/789/680/15 Доповідач - Шевчук Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Ходоровський М. В., Ткач З. Є.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бучацького районного суду від 11 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третьої особи Возилівської сільської ради Бучацького райолну про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бучацького районного суду від 11 березня 2015 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи Возилівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Бучацького районного суду скасувати, та постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обгрунтування вимог вказує на те, що суд не дав належної оцінки всім обставинам та доказам, які є в матеріалах справи.

У судовому засіданні апелянт апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Відповідач та його представник апеляційну скаргу заперечили, рішення суду вважають законним.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позов, у суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів порушення його прав.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується .

Судом встановлено, що сторони по справі є суміжними землекористувачами, між якими тривалий час інує спір з приводу землекористування.

Згідно земельно-кадастрової документації 1988 року за ОСОБА_2 рахується земельна ділянка площею 0,2500 га., що підтверджується довідкою виконкому Сновидівської сільської ради Бучацького району від 26.04.2010 року.

З архівного витягу з рішення виконавчого комітету Сновидівської сільської ради народних депутатів №12 від 28.05.1992 року вбачається, що ОСОБА_2 виділено в користування присадибну земельну ділянку площею 0,2500 га.

З акту від 16.09.2009 року вбачається, що ОСОБА_1 користується земельною ділянкою площею 0,48 га. Раніше земельна ділянка належала ОСОБА_4 і становила 0,50 га. Зменшення земельної ділянки ОСОБА_1 на 0,2 га пройшло за рахунок облаштування догроги .

Межові знаки між земельними ділянками сторін в установленому законом порядку встановлені не були .

23.10.2009 року. ОСОБА_1 звернувся до Возилівської сільської ради з заявою про встановлення межі.

Відповідно до рішення Возилівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області №232 від 10.11.2009 року, зобов'язано ОСОБА_2 відступити 1 м від межі ОСОБА_1 для нарізання фоси на відведення дощових і талих вод, погоджувальній комісії по вирішенню спірних земельних питань вирівняти межу між землекористувачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по прямій лінії, яка йде по живоплоту (грабині) і до кінця городу ОСОБА_1

Однак узгоджувальна комісія не виконала рішення Возилівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області №232 від 10.11.2009 року та не встановила межі між земельними ділянками сторін.

Згідно протоколу узгоджувальної комісії Возилівської сільської ради з розгляду земельних спорів з приводу суміжного землекористування від 17 листопада 2014 року, зобов'язано ОСОБА_2 забрати сітку і стовпчики з спірної межі та виконати рішення Возилівської сільської ради №232 від 10.11.2009 року.

Відповідно до технічної документації із землеустрою виготовленої 06.03.2015 року ПП "Земельні справи", фактична площа земельної ділянки ОСОБА_1 становить 0,5082 га, а площа земельної ділянки ОСОБА_2 0,2224 га.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов вірного висновку і у відмові у задоволенні вимог про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та знесення самовільно встановленої огорожі, вирівнювання межі, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем прав позивача щодо користування ним земельною ділянкою, яка перебуває у нього у користуванні.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апелянта, що відповідач захопив частину його земельної ділянки, встановши огорожу не по прямій лінії по межі та спричиняє йому незручності в користуванні земельною ділянкою як безпідставні .

В суді апеляційної інстанції сторони підтвердили ту обставину, що межі між земельними ділянками встановлені не були і існують постійні суперечки з приводу користування суміжними земельними ділянками .

Судом встановлено, що фактична площа земельної ділянки ОСОБА_2 становить 0,2224 га., хоч згідно з рішення виконавчого комітету Сновидівської сільської ради народних депутатів №12 від 28.05.1992 року, ОСОБА_2 виділено в користування присадибну земельну ділянку площею 0,2500 га. Таким чином, відповідач користується меншою земельною ділянкою, ніж йому виділено, факту захоплення ним частини земельної ділянки позивача судом не встановлено .

Доводи апелянта, що відповідач не виконав рішення Возилівської сільської ради Бучацького району Тернопільської області №232 від 10.11.2009 року з приводу мжових знаків є безпідставними, оскільки межові знаки встановлені не були.

Апелянтом не доведено вчинення перешкод з боку відповідача в користуванні земельною ділянкою .

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно з вимогами статей 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити .

Рішення Бучацького районного суду від 11 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.М. Шевчук