Справа №2/760/3416/15-ц
(№2/760/3416/15)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Комунальне підприємство «Відрадненьське», Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд,-

В С Т А Н О В И В:

24.03.2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача і просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Статтею 157 ЦПК України встановлено, що суд має розглянути справу протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі - одного місяця.

Встановлено, що провадження по даній справі було відкрите судом 26.03.2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 3 ЦПК України, яка відтворює конституційне положення про право на судовий захист, у випадках, передбачених законом, до суду можуть звертатися особи, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи або державних чи суспільних інтересів.

Коло даних осіб визначено ст. 45 ЦПК України.

На виконання даних вимог закону справа неодноразово, а саме: 23.04.2015р., 22.05.2015р., 16.06.2015р. призначалася до розгляду, позивач та його представник належним чином та у встановлені нормами ЦПК України строки, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи.

В судове засідання 23.04.2015р., 22.05.2015р., 16.06.2015р. позивач та його представник не з'явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Повідомити позивачу про час розгляду справи судом іншими, визначеними законом способами, а саме: шляхом повідомлення телефоном суду не вдалося, про повідомлення їх про розгляд справи смс повідомленнями вони не просили.

Тобто, суд вичерпав наявні у нього можливості забезпечити явку позивача в судове засідання.

Одночасно слід зазначити, що представник позивача особисто повідомлявся про засідання 22.05.2015 та 16.06.2015р. про що свідчать розписки, наявні в матеріалах справи.

За змістом ч.3 ст.169 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України позовна заява залишається судом без розгляду за таких умов у сукупності: а/ належного повідомлення позивача про час і місце проведення судового розгляду; б/ позивач повторно не з'явився в судове засідання; в/від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Являючись ініціатором даного судового провадження, володіючи інформацією про відкриття провадження в справі та прийняття її до провадження суду, позивач та його представник в судові засідання не з'являються, провадженням у справі не цікавляться.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Заборона зловживання правом міститься також у ст. 13 ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст.13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За правилами ч.3 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи нормативне регулювання даного питання національним та європейським законодавством, суд вважає, що позивач та його представник, не з'являючись у судові засідання, не даючи суду можливості своїми діями у встановлений законом строк вирішити справу, зловживають своїми процесуальними правами, а тому суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.157, 169, 207 п.3 ч.1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: Комунальне підприємство «Відрадненьське», Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби України про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя