Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/8702/14-ц головуючий у 1-й інстанції Полянчук Б.І.
провадження № 22-ц/778/2385/15 суддя-доповідач Панкеєв О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Дзярука М.П., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа Відділ ДВС Бердянського МРУЮ в Запорізькій області, про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину.

В обґрунтування позову зазначила, що 20.10.2014 року відбувалися публічні торги з продажу належної їй квартири АДРЕСА_1. За результатами торгів відповідач прийняв протокол № 7624 проведення електронних торгів від 20.10.2014 (Реєстраційний номер лота: 6652). Вона випадково дізналася про проведення електронних торгів із продажу належної їй квартири 07.10.2014 року з сайту https://torgi.minjust.gov.ua/.

Початкова вартість квартири на торгах становила 148473,50 грн., хоча відповідно до експертної оцінки її вартість була значно вищою, тому вважає, що була здійснені уцінка квартири у зв'язку з тим, що попередні торги не відбулися. Ні державний виконавець ні відповідач не повідомили її про уцінку квартири. Вважала, що уцінка майна взагалі не проводилася, оскільки державний виконавець не повідомляв про проведення уцінки (повторної уцінки) та не направляв копію відповідного акту до регіонального органу державної виконавчої служби.

Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, не відбулися. Таку постанову вона мала право оскаржити, якщо постанова порушує її права, або іншим чином негативно може вплинути на перебіг реалізації арештованого майна.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про будь-які дії державних виконавців або інших службових осіб відділу ДВС Бердянського МРУЮ, направлені на прийняття рішень з уцінки майна, яке було передано на реалізацію.

Протокол результатів торгів повинен містити всі істотні умови договору купівлі-продажу. Однак в порушення цієї норми, протокол не відповідає загальним вимогам, що ставляться до правочинів цього виду.

Виходячи з наведеного, прилюдні торги , як договір можна визнати недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Таким чином, якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом ДВС договору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником ВДВС, то стороною такого договору є останній. Якщо ж, спеціалізована організація виступає від власного імені, на підставі договору комісії, укладеного з ВДВС, то стороною такого договору є спеціалізована організація.

Підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна.

Порушенням порядку організації торгів може слід вважати неповідомлення боржника чи стягувача про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, стартову ціну реалізації майна (п. 3.11 Тимчасового положення).

У зв'язку з зазначеним, позивач просила суд визнати недійсними прилюдні торги з реалізації житлової квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, в тому числі недійсним укладеного на торгах договору купівлі-продажу із застосуванням наслідку такої недійсності - повернення сторін договору до первісного стану.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що за договором дарування від 29.12.2003 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. Це право зареєстровано за нею (а.с.16,17).

Постановою державного виконавця від 04.01.2013 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 24567,95 грн. (а.с.15)

За актом експертної оцінки майна від 19.03.2014 року вартість майна складала 212 105 , 00 гривень.

Актом від 11.09.2014 року у зв'язку із тим, що арештоване майно не було реалізоване, знижена вартість арештованого майна шляхом уцінки вартості, визначеної експертом на 30 %. Загальна продажна вартість майна, що передано на реалізацію складає 148473,50 грн. 50 коп. (а.с. 56).

Листом від 12.09.2014 року акт про зниження вартості арештованого майна направлено ОСОБА_2

Згідно протоколу №7624 проведення електронних торгів від 20.10.2014 року квартира АДРЕСА_1 була виставлена на реалізацію за стартовою ціною 148 473,50 грн. Переможцем торгів став учасник №2 ОСОБА_3, який запропонував найвищу цінову пропозицію 198 954,49 грн. (а.с.53-54).

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції дійшов висновку проте, що на момент проведення прилюдних торгів 01.09.2014 року та на момент його уцінки 11.09.2014 року акт експертної оцінки майна від 19.03.2014 року був дійсним, а тому не має підстав для задоволення позову. 12.09.2014 року державний виконавець направив ОСОБА_2 акт про уцінку майна, а тому позивач була повідомлена про результати уцінки.

Крім того пред'являючи позовні вимоги до відповідача ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, суд не встановив у діях відповідача неправомірних дій, а відносно вимог про визнання паровичну недійним та застосування наслідків недійсності правочину у вигляді повернення сторін у первісний стан, позивач не залучив відповідачами сторони правочину - організатора торгів ВДВС та покупця - переможця торгів ОСОБА_3, (а.с.54)

За доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 суд помилково дійшов висновку проте, що сторонами правочину є організатор торгів ВДВС, а на думку позивача ним є торгова організація ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, яка правильно визначена в якості відповідача у справі.

Між тим з такими доводами не можна погодитися виходячи із наступного.

Відповідно до ст.ст. 650, 656 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. До договору купівлі-продажу на аукціонах ( публічних торгах ) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Позивачем оспорюється прилюдні торги, що здійснені у електронній формі, тому підставами для визнання договору, який укладено на них недійсним є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Розділом Х Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів передбачено, що спори, пов'язані з реалізацією майна, вирішуються в судовому порядку.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України, встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, за яким визначення відповідачів, як осіб, до яких пред'являється позов, є виключним правом позивача.

За змістом ст. 3,11,30,33 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка притягується судом до відповіді за позовом, тому що на неї вказує позивач, як на порушника свого права. Позивач вільно обирає спосіб захисту та відповідача на свій розсуд. Суд не має право замінювати відповідача, або залучати співвідповідачем у справі без клопотання позивача.

Відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення у справі може постановлюватися лише щодо сторін.

Позивач ОСОБА_2 як в суді першої інстанції так і в апеляцій скарзі наполягає на тому, що нею заявлені вимоги до належного відповідача ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем клопотання про заміну відповідача або про залучення співвідповідача не заявлялось, а провадження у справі було закінчено ухваленням рішення з тим складом осіб, як було вказано позивачем у позові.

Статтями 11, 303 ЦПК України встановлені межі розгляду справи апеляційним судом, який перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.04.2014 року №332-р «Про проведення експерименту із запровадження реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» було затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів.

За пунктом 4 наказу Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було уповноважено на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених Тимчасовим порядком.

Згідно розділу І Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів визначено значення термінів, що вживаються у ньому:

- прилюдні торги - це продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну;

- учасник електронних торгів - це фізична особа, що має повну дієздатність, та юридична особа в особі представника, уповноваженого виступати від її імені, яка сплатила гарантійний внесок та допущена організатором до участі в електронних торгах відповідно до вимог цього Порядку;

- організатор - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим порядком.

За розділом VІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, після закінчення електронних торгів автоматично формується протокол електронних торгів до якого вноситься інформація, яка містить всі істотні умови договору купівлі-продажу. Не пізніше наступного робочого дня після надходження від переможця електронних торгів підписаного протоколу його копія направляється організатором до відповідного органу державної виконавчої служби.

Під час проведення електронних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої є покупець з однієї сторони та продавець з іншої сторони. Покупцем може бути фізична або юридична особа, яка придбала майно, а продавцем - Відділ державної виконавчої служби, оскільки останній уповноважений законом на примусове відчуження майна боржника з метою примусового виконання рішення суду.

Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 №656/5 ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України уповноважене на організацію та проведення торгів. Судом встановлено, що між цим підприємством та Відділом державної виконавчої служби не укладено угоди за якою ДП «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України виступав би від імені Відділу державної виконавчої служби або від власного імені як комісіонер. За таких обставин відсутні підстави вважати що ДП «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України витупає продавцем при здійсненні прилюдних торгів, що здійснюються в електронній формі.

Отже протокол, який формується за результатами торгів є договором купівлі-продажу.

ОСОБА_2 зазначила відповідачем по справі ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України і визначила статус у справі Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області як третю особу, що не відповідає вимогам ст. 30, 213, 215 ЦПК України.

На підставі викладеного, суд дійшов правильного висновку проте, що покупцем за прилюдними торгами, що здійснені в електронній формі за протоколом №7624 від 20.10.2014 року є ОСОБА_3, а продавцем Відділ державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області, тому позивач оспорюючи правочин та вимагаючи застосування наслідків недійсності правочину для вирішення спору мав визначити сторони правочину в якості відповідачів, між тим позивач визначив відповідачем ДП «Інформаційний центр» Міністерства Юстиції України, в діях якого при проведені торгів , суд не знайшов неправомірних дій, а тому у суду не було підстав для задоволення позовних вимог, які визначені позивачем на свій розсуд.

Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України у постановах за наслідками розгляду справ за №6-116цс12, №6-76цс13 та №6-148цс13, які, у відповідності до положень ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для судів України.

Заявляючи позов ОСОБА_2 посилалась на порушення Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року та на порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, який затверджено наказом Міністерства юстиції України 27.10.1999 року.

Суд правильно дійшов висновку проте, що оскільки позивачем оспорюються прилюдні торги, що здійснені в електронній формі, до спірних правовідносин, тому слід перевірити чи відповідає зміст оспорюваного правочину Тимчасовому порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року.

За твердженням ОСОБА_2 посилається на те, що її не повідомили про виставлення спірної квартири на торги, але таке повідомлення не передбачено Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року.

Доводи ОСОБА_2 проте, що виконавчі дії по уцінці майна взагалі не проводились, та її не повідомили про уцінку майна чим порушено п. п. 2, 4 розділу VІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року, ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 49 ЗУ «Про іпотеку», спростовуються актом про зниження вартості арештованого майна (а.с.56) та листом на її адресу про зниження вартості арештованого майна (а.с.55)

Пунктом 2 розділу VІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року передбачено, що уцінка майна проводиться відповідно до ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження».

За ч. 3 ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження», майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

Позивачем не надано доказів невиконання державним виконавцем вимог п. 4 розділу VІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014 року.

Не доведено позивачем і відсутність у протоколі прилюдних торгів, що здійснені в електронній формі усіх істотних умов договору купівлі-продажу.

Відповідач у справі ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України не порушував прав позивача і діяв виключно у спосіб та у межах, прямо визначених законодавством України, тому просив у задоволенні позову відмовити. Позивачем не доведено, у чому саме полягає незаконність дій відповідача ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, а також у чому саме полягає невідповідність дій відповідача чинному законодавству України.

Суд першої інстанції дав належну правову оцінку правовідносинам у справі, а також дослідив надані сторонами докази і відповідно їх оцінив, вірно застосував норми матеріального права та порушень процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи при розгляді апеляційної скарги не виявлено.

За таких обставин, судова колегія не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позову, як проте вимагає ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 грудня 2014 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді