Номер провадження: 22-ц/785/6031/15
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

22 липня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, та після його уточнень просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 294934, 28 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 295747,47 грн., а також судовий збір у справі.

Свої вимоги мотивував тим, що 15 грудня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», яке з 21.12.2009 року змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, згідно умов якого банк надав йому кредитні кошти у розмірі 269000 доларів США, з розрахунку 09,50 % річних (далі Кредитний договір). Відповідач - ОСОБА_3 зобов'язався не пізніше 15 грудня 2027 року повернути наданий кредит в повному обсязі.

Відповідно до умов Кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, повернення суми кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 2470 доларів США в день сплати ануїтетних платежів.

25.09.2008р. між банком та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони домовились: змінити п.п. 1.2.2 та 1.3.3 Кредитного договору та встановити строк сплати відсотків з 01 по 15 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти.

15.12.2008р. між банком та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду №2 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони домовились перенести щомісячний строк сплати процентів, та встановити, що погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 25 число кожного місяця, наступного за тим, за які були нараховані проценти.

23.03.2009р. між банком та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду №2 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони домовились змінити кінцевий термін повернення кредиту, та позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 15.12.2032 року (а.с.35).

02.10.2009р. між банком та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду №3 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони домовились викласти додаток №1 до договору в новій редакції, що додається.

20.08.2010р. між банком та ОСОБА_3 укладено додаткову угоду №4 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони домовились змінити схему погашення кредиту та встановити день сплати ануїтетного платежу 25 числа кожного календарного місяця строку кредитування;

відсоткова ставка в період з 20.08.2010 року по 24.08.2011 року встановлюється у розмірі 06,5438% річних;

відсоткова ставка в період з 25.08.2011 року по 24.08.2013 року встановлюється у розмірі 07,744% річних;

відсоткова ставка в період з 25.08.2013 року до закінчення строку дії Кредитного договору встановлюється у розмірі 10,84%;

для ідентифікації Кредитного договору в системі обліку банку можуть використовуватись, як номер зазначений при його укладанні № 0 так і № 1;

розмір ануїтетного платежу в період з 25.09.2010 року по 25.08.2011 року становить 1810,00 доларів США;

розмір ануїтетного платежу в період з 25.09.2011 року по 25.08.2013 року становить 2000,00 доларів США;

розмір ануїтетного платежу в період з 25.09.2013 року до закінчення строку дії кредитного договору становить 2467,92 доларів США (а.с.59-60).

Посилаючись на те, що відповідач умови Кредитного договору не виконує, у зв'язку з чим станом на 25.03.2015 року заборгованість відповідача по поверненню коштів та сплати процентів за користування кредитом становить 294934,28 доларів США, позивач просив їх вимоги задовольнити та стягнути заборгованість яка складається з:

244839,11 доларів США - кредитна заборгованість;

50095,17 доларів США - заборгованість по процентам.

Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості на 25.03.2015 року у сумі 295 747, 47 грн., з яких:

60249,37 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом;

235498,10 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але подав заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 140).

Представник відповідача у судовому засіданні надав до суду заперечення на позов, в якому просив у позові відмовити (148-151).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «УкрСиббанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення їх позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду було ухвалено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Так, ухвалюючи оскаржуване судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ «УкрСиббанк» порушив умови Кредитного договору та в односторонньому порядку змінив процентну ставку нарахування відсотків за користування кредитом за порушення умов договору, що в свою чергу звільняє відповідача від виконання умов договору.

Однак, з таким висновком суду погодитись на можна, з огляду на наступні обставини.

Так, уклавши Кредитний договір, позивач виконав взяті на себе зобов'язання та надав кошти, на які розраховував відповідач ОСОБА_3

У подальшому, за домовленістю сторін до Кредитного договору укладались додаткові угоди, які підписані сторонами.

В свою чергу, відповідач всупереч умов укладеного Кредитного договору не виконував взятих на себе зобов'язань, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за Кредитним договором.

Що стосується процентної ставки, яка збільшена вдвічі, ніж встановлено Кредитним договором, та з посиланням на яку суд відмовив в задоволенні позовних вимог, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, у відповідності до п. 10.2 Кредитного договору позивач не пізніше ніж за 14 календарних днів повинен повідомити відповідача шляхом направлення поштового рекомендованого листа про збільшення процентної ставки за кредитом на адресу відповідача, що вказана в розділі 13 Кредитного договору. Такий розмір процентної ставки починає застосовуватись з дати, що буде вказана у повідомленні позивача до відповідача, без укладання сторонами відповідної додаткової угоди про внесення змін.

Як вбачається з матеріалів справи, у вказаній справі відбулось три судових засідання, а саме 23.02.2015 р., 30.03.2015 р. та 09.04.2015 р. Під час перших двох судових засідань відповідач не заперечував про факт отримання ним повідомлення про підняття відсоткової ставки вдвічі на прострочену суму основного боргу. Тобто, вказані дії відповідача свідчили про визнання тієї обставини, що збільшена вдвічі відсоткова ставка на прострочену суму основного боргу є правомірної та справедливою по відношенню до нього.

У зв'язку з цим, позивачем не надавався доказ направлення відповідачу повідомлення про підняття відсоткової ставки вдвічі на прострочену суму основного боргу у відповідності до п. 10.2 Кредитного договору, оскільки сторона (Відповідач) визнала дану обставину, яка у відповідності до ч. 1 чт. 61 УПК України, не підлягала доказуванню.

Однак, в подальшому відповідач почав заперечувати зазначені обставини, і суд без належного з'ясування цих обставин і перевірки їх доказами, безпідставно відмовив в задоволенні позову.

Тобто таким чином, суд першої інстанції, безпідставно позбавив позивача права скористатись нормами ст. 15 ЦПК України щодо захисту своїх порушених прав та інтересів та надати відповідні докази, проти яких почав заперечувати відповідач.

З цих підстав, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, апелянт ПАТ «УкрСиббанк» надав суду апеляційної інстанції докази направлення на адресу відповідача повідомлення про підняття відсоткової ставки за користування кредитними коштами вдвічі.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Так, з метою дотримання вимог п. 10.2 Кредитного договору щодо повідомлення відповідача про новий розмір процентної ставки, позивач направив на адресу відповідача лист за вих. №183784 від 22.02.2008 р., відповідно до якого позивач проінформував відповідача про те, що у разі порушення останнім умов Кредитного договору, зокрема, неналежного виконання умов Кредитного договору, позивач з дати виникнення простроченої суми основного боргу, нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти, а саме в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу (а.с.175).

Направлення вищевказаного листа підтверджується Споском згрупованих рекомендованих відправлень №2949 від 25.02.2008 р. (а.с.176).

Отримання даного листа підтверджується зворотнім повідомленням №254 від 28.02.2008 р.. відповідно до якого лист було отримано особисто відповідачем (а.с.177).

Таким чином, факт законності встановлення нової процентної ставки за користування кредитними коштами, її розмір та дата початку дії такої ставки повністю знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Також хибним є висновок суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки грошові кошти за Кредитним договором відповідачем були отримані і підлягають поверненню в установленому законом порядку, враховуючи, що згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за користування.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань (неналежне виконання).

Також відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, розділом 12 Кредитного договору встановлюється порядок дострокового повернення кредиту позивачу, умови якого повністю виконанні позивачем.

Таким чином, оскільки із матеріалів справи вбачається і не заперечується сторонами, що у відповідача існує заборгованість за Кредитним договором перед позивачем, то ця заборгованість має бути погашена.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача також підтвердив, що грошові кошти за Кредитним договором мають бути повернуті, однак на даний час між сторонами йдуть перемовини щодо порядку погашення кредитної заборгованості, шляхом продажу нерухомості відповідача.

Тобто, ні відповідачем, ні його представником фактично не заперечується обов'язок щодо погашення кредитної заборгованості. Разом з тим, представник відповідача посилався на те, що у зв'язку з кризою в Україні, на даний час погасити зазначену кредитну заборгованість не представляється можливим з об'єктивних причин.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що вказані обставини не є підставою для відмови в позові, а є підставою для вирішення питання щодо погашення кредитної заборгованості на стадії виконання судового рішення.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що зазначене рішення суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк».

Часткове задоволення апеляційної скарги полягає у тому, що вимоги, які в ній викладені, не відповідають уточненим позовним вимогам, які надавались ПАТ «УкрСиббанк» суду, та які були предметом судового розгляду (а.с.115-116).

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлений у суді першої інстанції.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів позбавлена можливості задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України колегія суддів також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 3654 грн., та в суді апеляційної інстанції - в сумі 1827 грн., а всього у сумі 5481 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п.4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 09 квітня 2015 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «Укрсиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750), заборгованість у розмірі 294 934,28 (двісті дев'яносто чотири тисячі дев'ятсот тридцять чотири долари США, двадцять вісім центів), з яких:

244 839,11 (двісті сорок чотири тисячі вісімсот тридцять дев'ять доларів США, одинадцять центів) - кредитна заборгованість;

50 095,17 (п'ятдесят тисяч дев'яносто п'ять доларів США, сімнадцять центів) - заборгованість по процентам.

295 747, 47 грн. (двісті дев'яносто п'ять тисяч сімсот сорок сім тисяч гривень 47 копійок) -заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості, станом на 25.03.2015 року, із яких:

60 249,37 грн. (шістдесят тисяч двісті сорок дев'ять гривень 37 копійок) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом;

235 498,10 грн. (двісті тридцять п'ять тисяч чотириста дев'яносто вісім гривень 10 копійок) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «Укрсиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750), судовий збір у сумі 5 481 грн. (п'ять тисяч чотириста вісімдесят одну гривню).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко