Справа №589/92/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1142/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 17 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у м. Шостка та Шосткінському районі Сумської області, Державної казначейської служби України, третя особа Шосткінське управління Державної казначейської служби України Сумської області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до УПФ України в м. Шостка та Шосткінському районі Сумської області про стягнення майнової шкоди, завданої несвоєчасним призначенням пенсії за вислугу років, несвоєчасним призначенням та виплатою пенсії відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних у сумі 25 819,06 грн. та моральної шкоди у сумі 30 000 грн.

Ухвалою Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 17.04.2015 року провадження у справі в частині вимог про стягнення 6828 грн. 77 коп . майнової шкоди, завданої несвоєчасним призначенням і несплатою пенсії відповідно до Закону України « Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» було закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України. ( а.с. 71-73)

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 17.04.2015 року скасувати, розглянути його позовні вимоги по суті та задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження по справі у частині позовних вимог , суд першої інстанції виходив із того, що позовна вимога про відшкодування майнової шкоди, завданої несвоєчасним призначенням і несплатою пенсії відповідно до Закону України « Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» у сумі 6 828,77 грн. є фактично вимогою про стягнення вказаної пенсії за період з 13.07.2012 року по 03.10.2014 року і тому підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Однак з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17; далі - КАС), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12; далі - ГПК), Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК) або Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого то своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Приписам наведеної норми кореспондують положення частини четвертої статті 21 КАС, згідно з якими вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

В правових позиціях, висловлених в Постанові Верхового Суду України від 18 червня 2013 року по справі № 21-204а-13, зазначено, що аналіз припису ч.4 ст. 21 КАС України дає підстави для однозначного висновку про те, що адміністративними судами можуть розглядатися вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватись шкоди, завданої лише суб'єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднанні з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

У відповідності до ст. 8 Конституції України особа має право звернутись до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Зі змісту позову вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення шкоди завданої несвоєчасним призначенням та виплатою пенсії відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» у зв'язку з тим, що управління Пенсійного фонду України в м. Шостка та Шосткінському районі виплатило йому пенсію за період з липня 2012 троку по жовтень 2014 року лише у листопаді 2014 року , а відтак вважає, що він має право на компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії.

Таким чином, позов спрямований на відновлення порушеного цивільного права позивача , відповідач у справі не є суб'єктом владних повноважень і вказані позовні вимоги не поєднані із вимогою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Проте, суд першої інстанції закриваючи провадження у справі , в порушення вимог п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, залишив поза увагою вищенаведені обставини та дійшов помилкового висновку про те, що даний спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів і підлягає розгляду за правилами КАС України..

Доводи апеляційної скарги стосовно розгляду апеляційним судом позовних вимог по суті є безпідставними, оскільки після скасування ухвали про закриття провадження по справі, справа направляється для нового розгляду її судом першої інстанції, який і повинен розглянути справу по суті заявлених позовних вимог і ухвалити відповідне судове рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції скасуванню на підставі ст.311 ЦПК України з направленням справи для продовження її розгляду до того ж суду першої інстанції. . Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Павловича- задовольнити частково.

Ухвалу Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 17 квітня 2015 року про закриття провадження у справі в частині заявлених позовних вимог про стягнення майнової шкоди у розмірі 6828,77 грн.- скасувати і справу у цій частині направити до того ж суду для продовження її розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -