Справа № 697/887/15-ц
№ пров. 2/697/422/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Семеняки О.М.

за участю секретаря Дашковської Н.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Каневі Черкаської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що за усним договором найму з лютого 2011 року по 17 березня 2015 року орендував гараж по вул. Енергетиків, 42 в м. Каневі, власником якого є відповідач. За цей час завіз в гараж свої особисті речі: диван розкладний, вартістю 350 грн., булерьян для обігріву приміщення, вартістю 1550 грн., задні фари автомобіля МАЗДА-626, на суму 5000 грн., дошки для оглядової ями, розміром 450 х 1000 мм. 10 шт., вартістю 500 грн., коробка з інструментами, вартістю 100 грн. В період оренди домовився з відповідачем про купівлю орендованого гаража та в жовтні 2014 року передав їй 16000 грн. для оформлення договору купівлі-продажу гаража, але в березні 2015 року відповідач змінила своє рішення, пояснивши, що вартість гаража буде становити 110 000 грн. Позивач відмовився від купівлі гаража за такою ціною і після цього відповідач змінила замки на дверях гаража та не дає йому можливості забрати свої речі, а також відмовила в поверненні грошових коштів в сумі 16000 грн.

Позивач вважає дії відповідача ОСОБА_3 безпідставними та незаконними, що змусило його звернутися до суду за захистом своїх прав.

Просить постановити рішення, яким витребувати у відповідача перераховані речі та грошові кошти з її незаконного володіння та повернути їх йому.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, позов повністю підтримав та в його обґрунтування пояснив, що грошові кошти на придбання гаража позичав у своїх знайомих: ОСОБА_4 10000 грн., ОСОБА_5 6000 грн. в присутності ОСОБА_6, а передавав їх відповідачу приміщенні школи, де вона працює учителем.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнала та в судовому засіданні пояснила, що за погодженням з власником гаража ОСОБА_7, який проживає в м. Києві, передала його гараж в оренду ОСОБА_2 Вона не пропонувала позивачу купити гараж та не обговорювала з ним умови його купівлі-продажу, оскільки не є його власником. Влітку 2013р. ОСОБА_3 зустрічався з ОСОБА_2 і вони обговорювали умови купівлі-продажу гаража. З липня 2014 року позивач перестав сплачувати плату за оренду гаража, постійно просив відтермінувати дату продажу гаража, пояснюючи це відсутністю коштів. На прохання власника гаража ОСОБА_3 вона повинна була повідомити йому про намір ОСОБА_2 купити гараж для того, щоб він міг приїхати і за один день оформити договір купівлі-продажу. Виявивши в гаражі будівельне сміття, поставила вимогу позивачу звільнити гараж, хоча він продовжував наполягати на його оренді до покупки. Потім замінила замки на дверях та наполягла на вивозі майна. В один із днів, в березні 2015р. вранці зустрілися біля гаража. Позивач з незнайомим йому чоловіком виніс з гаража своє майно, пояснивши, що залишив піч та диван, оскільки не було чим перевезти дані речі. Ніяких перешкод позивачу в поверненні належного йому майна не чинила, в даний час не чинить та не буде чинити, а навпаки постійно наполягає, щоб він його забрав.

Ніяких грошових коштів від позивача, як завдаток в рахунок оформлення договору купівлі-продажу гаража, не брала і не могла брати, оскільки не є власником гаража і тому не могла його продати.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи надані в судовому засіданні пояснення позивача ОСОБА_2 про протиправне утримання відповідачем його майна в гаражі та неповернення грошових коштів, пояснення відповідача ОСОБА_3 про те, що майно позивача у гаражі незаконно не утримує, а навпаки надавала йому можливість його забрати та постійно наполягає на цьому і не отримувала від нього ніяких грошових сум в якості завдатку за гараж, пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, суд вважає, що позивач ОСОБА_2 не надав суду докази протиправного утримання відповідачем його майна.

Так, суд критично оцінює оглянуті в судовому засіданні розписки від 21.10.2014р. про отримання позивачем ОСОБА_2 в борг грошових коштів від ОСОБА_4 10000 грн. та ОСОБА_5 6000 грн., оскільки позивачем не надано ніяких доказів передачі зазначених коштів відповідачу ОСОБА_3

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, належить вчиняти у письмовій формі.

Статтею 218 ЦК України передбачено, що заперечення однієї із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

З урахуванням зазначених положень Цивільного кодексу суд не приймає як доказ у справі пояснення ОСОБА_8, яка є дружиною позивача, та яка в судовому засіданні підтвердила пояснення пояснення позивача ОСОБА_2 щодо передачі відповідачу грошових коштів в сумі 16000 грн. та утриманні відповідачкою його майна в гаражі про що їй стало відомо зі слів позивача.

Пояснення відповідача ОСОБА_3 в частині відсутності будь-яких перешкод з її сторони у вивезенні позивачем з гаражу належного йому майна об»єктивно підтверджуються поясненнями допитаного в судовому засідання свідка ОСОБА_5, який пояснив, що весною 2015 року допомагав ОСОБА_2 виносити його майно з орендованого гаража. При цьому була присутня відповідач ОСОБА_3, яка не чинила ніяких перешкод позивачу в його вивезенні та копіями наданих відповідачем документів технічного паспорту реєстровий номер 40/324 від 20.05.2004р. ( а.с. 24-25) із якого вбачається, що власником гаража по вул. Енергетиків, 42 в м. Каневі є ОСОБА_10.

Свідок ОСОБА_9 не підтвердила розмову між позивачем і відповідачем в приміщенні школи про продажу останньою гаража та отримання нею за це від позивача в якості авансу грошових коштів в сумі 16000 грн.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем ОСОБА_3 не порушені передбачені ст.ст. 317, 319-320 ЦК України право позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном, тобто здійснення ним права власності на своє майно.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_2 і як таких, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10-11, 209, 214-215, 217-218, 295 ЦПК України, ст.ст. 208, 218, 317, 319-320 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О . М . Семеняка