Справа № 202/4417/15-ц
Провадження № 2/202/3385/2015
02 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Мороза В.П.
при секретарі - Овечко А.С.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Дніпропетровська міська рада про зобов?язання вчинити певні дії,-
У травні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Дніпропетровська міська рада про зобов'язання вчинити певні дії.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка просила суд зобов?язати відповідача ОСОБА_2 повернути їй правовстановлюючі документи та оригінал технічного паспорту на кафе, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на кафе, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.
Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, на його задоволенні наполягала, посилаючись на обставини, викладені у позові.
Відповідач у судове засідання не з?явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник третьої особи у судове засідання не зя?вився, про час і місце його проведення повідомлявся належними чином, причини неявки суду не повідомив.
Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що Позивачем ОСОБА_1 та Відповідачем було укладено договір будівельного підряду, згідно п.1.1 договору Відповідачем було взято на себе зобов'язання щодо реконструкції будівлі кафе літ. А-1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та оформлення правовстановлюючих документів. Проте до теперішнього часу Відповідач зобов'язання не виконав.
Відповідач ОСОБА_2 відповідно п. 4.1. договору будівельного отримав першу частину коштів в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок за реконструкцію будівлі кафе літ. А-1, що розташований за адресою АДРЕСА_1 та взяв на себе зобов'язання щодо оформлення правовстановлюючих документів на будівлю про що передбачено п.п. 5.2.2. договору будівельного підряду, однак Відповідач не виконав своє зобов'язання щодо оформлення правовстановлюючих документів на право власності Позивачем на спірне нерухоме майно, отриманні кошти позивачу так не повернула.
Технічний паспорт, правовстановлюючі документи щодо визнання права власності на нерухоме майно Відповідач у відповідних установах не оформив, у зв'язку з чим не виконав взяті на себе зобов'язання передбачені пунктом 1.1. Договору
Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Згідно ст. 875 Цивільного кодексу України Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.
Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Згідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
З наданих Позивачем пояснень вбачається, що Позивачем, як власником спірного майна була проведена реконструкція металевої будівлі кафе, за наслідками якої була створена нова річ, а саме: будівля кафе літ. А-1, загальною площею 115,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та складається з № 1 - коридор, площею 2,7 кв.м.; № 2 - банкетний зал, площею 90,9 кв.м.; № 3 - туалет, площею 2,6 кв.м.; № 4 - умивальня, площею 2,5 кв.м.; № 5 - кухня, площею 16,6 кв.м.
Відповідно до ст. 332 ЦК України переробкою є використання однієї речі, в результаті чого створюється нова річ.
Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.
Також, суд враховує висновок за результатами проведеного технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта будівлі кафе літ. А-1, загальною площею 115,3 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1, складений експертом ОСОБА_3, згідно якого за результатами проведеного технічного обстеження об?єкта - будівля кафе літ. А-1, загальною площею 115,3 кв.м.,, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 - відповідають вимогам надійності і безпечної експлуатації і його безпечна експлуатація можлива.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права власності підлягають задоволенню, а позовні вимоги щодо зобов'язання вчинити певні дії та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та позивачкою не надано жодного доказу на їх підтвердження.
Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 319, 376 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Дніпропетровська міська рада про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право власності на будівлю кафе літ. А-1, загальною площею 115,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та складається з № 1 - коридор, площею 2,7 кв.м.; № 2 - банкетний зал, площею 90,9 кв.м.; № 3 - туалет, площею 2,6 кв.м.; № 4 - умивальня, площею 2,5 кв.м.; № 5 - кухня, площею 16,6 кв.м.
В решті позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Дніпропетровська міська рада про зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П. Мороз