Справа №484/3997/14-ц 22.06.2015 22.06.2015 22.06.2015
Провадження №22-ц/784/1553/15
Головуюча першої інстанції: Максютенко О.А.
Категорія - 50 Доповідач апеляційного суду: Галущенко О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 червня 2015 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної Н.В.

Серебрякової Т.В.

із секретарем: Богуславською О.М..

за відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.11.2014 р. у справі за

позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,

встановила:

30.09.2014 р. ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позивач зазначав, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачкою має доньку: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. нар.

Відповідачка, яка є матір'ю дитини проживає окремо і ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.05.2012 р. постановлено про стягнення з неї аліментів на утримання доньки у розмірі 800 грн. на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів його доходу починаючи з 06.04.2012 р.

Боржниця ухиляється від сплати аліментів внаслідок чого виникла заборгованість за період з квітня 2012 по червень 2014 р., яка відповідно до розрахунку державного виконавця, станом на 01.08.2014 р. складає 22240 грн. 00 коп.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідача неустойку, передбачену положеннями ч. 1 ст. 196 СК України, з квітня 2012р. по червень 2014 р. у розмірі 104211 грн. 20 коп.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.11.2014 р. постановлено про задоволення позовних вимог частково.

На користь позивача з відповідачки стягнуто неустойки у розмірі 97380 грн. 80коп.

Цим же рішенням відшкодовано 973 грн. 80 коп. витрат на судовий збір.

В апеляційній скарзі відповідачка ставить питання про скасування рішення та ухвалення нового про часткове задоволення позову, посилаючись на неправильний розмір заборгованості по аліментам, відсутність її вини у простроченні сплати аліментів та необгрунтованність розміру пені.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення суду в межах оскарження, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з приписами ч.1, ч.2 ст.196 Сімейного кодексу України, предметом доказування у справі про стягнення неустойки за порушення аліментного зобов'язання зокрема, являються обставини, які свідчать про невиконання боржником обов'язку щодо сплати аліментів, наявність заборгованості та його вини в її утворенні, а також обставини, які впливають на визначення остаточного розміру стягнення.

З аналізу цієї норми закону вбачається, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15. 05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК вiдповiдальнiсть платника алiментiв за прострочення їх сплати у видi неустойки (пені) настає лише за наявностi вини цiєї особи.

На платника алiментiв не можна покладати таку вiдповiдальнiсть, якщо заборгованiсть утворилася з незалежних вiд нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробiтної плати, затримкою або неправильним перерахуванням алiментiв банками.

В iнших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати алiментiв.

Суд може зменшити розмiр неустойки з урахуванням матерiального та сiмейного стану платника алiментiв, а за передбачених ст. 197 СК умов - повнiстю або частково звiльнити його вiд сплати заборгованостi.

При розглядi справ про стягнення алiментiв суд вiдповiдно до ч. 4 ст. 10 ЦПК повинен роз'яснювати сторонам їх вiдповiдальнiсть за прострочення сплати.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка є матір'ю малолітньої дитини, яка перебуває на утриманні позивача.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.05.2012 р. постановлено про стягнення з неї аліментів на утримання доньки у розмірі 800 грн. на місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів його доходу починаючи з 06.04.2012 р.

Судом встановлено, що боржниця ухиляється від сплати аліментів внаслідок чого виникла заборгованість за період з квітня 2012 по червень 2014 р., яка відповідно до розрахунку державного виконавця, станом на 01.08.2014 р. складає 22240 грн. 00 коп.

З пояснень представника боржниці видно, що вона знала про свій аліментний обов'язок.

Станом на початок жовтня 2014 р. заборгованість не погашена.

Саме цим терміном позивачка обмежує період прострочки.

Повно та всебічно з'ясувавши зазначені обставини справи та з врахуванням розрахунку державного виконавця, наявності доказів вини боржниці у виникненні заборгованості зі сплати аліментів, суд правильно визначив, що розмір неустойки за період прострочки, який складає 847 днів, має дорівнювати 97380 грн. 80 коп.

В той же час, суд залишив без уваги вимоги ч.2 ст. 196 СК щодо врахування матеріального стану боржника аліментів, які надають право суду зменшити розмір неустойки.

З матеріалів справи із зокрема, доводів апеляційної скарги, дозволу на роботу іноземному громадянину ( а. с.- 45) вбачається, що у зв'язку з кризовими явищами та поширенням безробіття в Україні, що відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України, є загальновідомою обставиною, боржниця вимушено працює за кордоном та знаходиться у тяжкому матеріальному становищі.

Встановлене є підставою для зміни рішення суду першої інстанції, відповідно до приписів ч.1 ст. 309 ЦПК України та зменшення розміру неустойки до 20.000 грн. ( двадцяти тисяч грн.)

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного розміру заборгованості не заслуговують на увагу, оскільки належними доказами не підтверджені.

Адже розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем.

Розрахунок державного виконавця боржниця в установленому законом порядку не оскаржувала.

З цих же міркувань суд обґрунтовано не прийняв до уваги квитанції про грошові перекази на адресу ОСОБА_5, адже остання не є отримувачем аліментів.

Посилання на відсутність вини у виникненні заборгованості також не можуть бути враховані, оскільки обставин, які б свідчили про те, що несплата аліментів утворилася з незалежних від боржниці причин підчас судового розгляду не встановлено.

Інші доводи також не заслуговують на увагу, оскільки висновків суду не спростовують.

Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України підлягає зміні і розмір судового збору, стягнутого на користь держави.

Керуючись ст. 303, 309, 316 ЦПК України, судова колегія

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.11.2014 р. - змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 20.000 грн. ( двадцять тисяч грн.) пені за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова