Справа №784/1029/15-ц 20.07.2015 20.07.2015 20.07.2015
Провадження №22-ц/784/1705/15
Головуюча першої інстанції: Уманська О. В.
Категорія- Суддя-доповідач апеляційного суду: Галущенко О.І
У Х В А Л А

Іменем України

20 липня 2015 р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Галущенка О.І.

суддів: Самчишиної Н.В.

Серебрякової Т.В.

із секретарем: Гордійчук С.С.

з участю:

представників:

ДВС - Лашкова Б.А.

прокурора - Лукіна І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

начальника відділу ДВС Новобузького районного управління юстиції на ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 09.06. 2015 р., постановлену за скаргою прокурора Новобузького району в інтересах Державної екологічної інспекції в Миколаївській області на неправомірну постанову державного виконавця відділу ДВС Новобузького районного управління юстиції,

встановила:

25.05.2015 р. Прокурор Новобузького району звернувся зі скаргою на неправомірність постанови державного виконавця відділу ДВС Новобузького районного управління юстиції від 20.05.2015 р. про повернення виконавчого документа стягувачу.

Прокурор зазначав, що до повернення виконавчого листа державний виконавець не вжив усіх необхідних заходів для виявлення майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Вважаючи зазначену постанову неправомірною, прокурор просив про задоволення скарги.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 09.06. 2015 р. постановлено про часткове задоволення скарги та визнання неправомірною постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

При цьому суд врахував, що після повернення виконавчого документа та подачі прокурором скарги на неправомірність постанови, державним виконавцем повторно відкрито виконавче провадження з примусового виконання цього ж виконавчого листа.

В апеляційній скарзі начальник відділу ДВС ставить питання про скасування ухвали, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та вимогам закону.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з приписами ст. 31, 32, Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 р. ( далі - Закон № 606-XIV), виконавчі дії державного виконавця щодо примусового виконання рішень полягають у зверненні стягнення на кошти чи інше майно ( майнові права) боржника, у тому числі, якщо вони перебувають у інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату ( доходи); вилучення у боржника і передача стягувачу певних предметі; інші заходи, передбачені виконавчим документом.

У відповідності до ч. ч. 5, 6 зазначеної статті 12 Закону№ 606-XIV боржник зобов'язаний протягом трьох робочих днів після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження повідомити державного виконавця про повне або часткове самостійне виконання виконавчого документа, зміну місця проживання, перебування або місця роботи.

Боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання виконавчого документа; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця.

Державний виконавець відповідно до приписів ст. 11 Закону № 606-XIV має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та здійснювати вихід за місцем проживання боржника в порядку організації розшуку його майна, відповідно до правил ч.2 п.3.12 Інструкції з організації примусового виконання судових рішень.

В той же час, згідно з приписами ст. ст. 5, 55 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження, зокрема, має право звертатися до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника для перевірки його майнового стану, опису, арешту та вилучення належного йому майна.

Підставою для надання такого дозволу, відповідно до змісту цих норм закону, є наявність обставин, які свідчать про те, що боржник безпідставно чинить перешкоди для перевірки його майнового стану, опису, арешту та вилучення з квартири чи іншого житла, належного йому майна, що значно ускладнює чи робить неможливим виконання виконавчого документа.

Згідно з вимогами п.2 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" ( далі-Закон ), державний виконавець повертає виконавчий документ без виконання, лише тоді, коли незважаючи на усі передбачені законом заходи у боржника не виявлено майна, на яке може бути звернено стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця від 20.05.2015 р. постановлено про повернення виконавчого листа стягувачу зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення за виконавчим документом.

На підтвердження висновку про відсутність майна, або грошей у боржника у виконавчому провадженні ВП № 45455730, яке відкрито 13.11.2014 р., містяться відповіді філії Ощадбанку України, УДАІ УМВС України в Миколаївській області, ДПС України, Пенсійного Фонду України про відсутність у боржника рахунків у банках, автотранспортних засобів, пенсійних виплат та джерел отримання доходів.

Що стосується запиту до відділу Держземагенства про наявність у боржника земельних ділянок на праві власності чи володіння, то на час повернення виконавчого листа відповіді не отримано.

Запиту до відповідного органу державної реєстрації майнових прав не направлено.

На виклик до державного виконавця боржник не з'явився.

Але державним виконавцем його фактичне місце знаходження не перевірялось, виходу за місцем проживання боржника не здійснено, входження до житла чи інших приміщень боржника не здійснено.

Суд повно та всебічно дослідив встановлені обставини справи, дав належну юридичну оцінку наданим доказам, якими підтверджено факт недотримання державним виконавцем вимог закону, що передують поверненню виконавчого документа стягувачу, прийшов правильного і обґрунтованого наявними доказами висновку про неправомірність дій державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачу.

Доводи апеляційної скарги про правомірність поверненням виконавчого документа, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються відсутністю у виконавчому провадженні ВП № 45455730 доказів виконання державним виконавцем усіх необхідних дій, передбачених законом № 606-XIV для виконання судового рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, адже з матеріалів виконавчого провадження ВП № 519/1, відкритого повторно 26.05.2015 р. за цим же виконавчим документом, вбачається, що коли державним виконавцем були вжиті більш вичерпні заходи виконання, то була виявлена наявність у боржника декількох земельних ділянок , а 17.07.2015 р. ним сплачено борг за судовим рішенням у повному обсязі.

Встановлене не дає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу начальника відділу ДВС Новобузького районного управління юстиції - відхилити , а ухвалу Новобузького районного суду Миколаївської області від 09.06. 2015 р. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: О.І. Галущенко

Судді: Н.В. Самчишина

Т.В. Серебрякова