Справа № 383/117/15-ц
Номер провадження 2/383/95/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді - Фур І.П.,

при секретарі - Одінцовій Н.Г.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судового засідання Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання угоди міни автомобілями ВАЗ-21150, державний номер НОМЕР_1 і DAEWOO SENS АХ 5126 АІ, укладеного 24.09.2014 р. ОСОБА_2 і ОСОБА_1 недійсним і про витребування транспортного засобу,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання угоди міни автомобілями ВАЗ-21150 д/н АВ 6781ВМ і DAEWOO SENS д/н АХ 5126АІ, укладеного 24.09.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 недійсним і про витребування від відповідача на користь позивача автомобіля ВАЗ-21150 д/н АВ 6781ВМ. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_4 є власником транспортного засобу ВАЗ-21150 держ. номер НОМЕР_1 2002р. випуску. 20.10.2012 р. ОСОБА_3 передав даний автомобіль у використання по довіреності ОСОБА_1, залишаючись власником цього автомобіля. На підставі прав, наданих ОСОБА_1, викладених у довіреності, він вирішив помінятися із відповідачем автомобілями, але дану угоду належним чином сторони не оформили, внаслідок чого їх домовленість про обмін автомобілів не вступила в юридичну силу.

ОСОБА_1, намагався повернути переданий ним по нездійсненій угоді автомобіль НОМЕР_2 відповідачу, але ОСОБА_2 від зустрічі з ОСОБА_1 ухилявся, на телефонні дзвінки не відповідав, на письмове звернення про повернення автомобіля відповіді не дав. Дані обставини змусили позивача та його представника звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, зазначивши, що автомобіль купив у м. Кривий Ріг, в органах ДАІ його не реєстрував. Відповідач зазначив, що повідомляв ОСОБА_1, що автомобіль зареєстрований на фірму «Міраж». Він надав представнику позивача дані автомобіля для перевірки в органах ВРЕР УДАІ. Відповідач зазначив, що автомобіль перепродав, автомобіль розбитий і не підлягає ремонту. (а.с. 50)

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до розписки, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 обмінялись автомобілями Sens АХ 5126АІ та автомобілем ВАЗ 2115, з обміном сторони згоді, претензій один до одного не мають (а.с. 8).

Згідно листа управління Державної автомобільної інспекції управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, власником транспортного засобу DAEWOO SENS номерний знак НОМЕР_3 є ТОВ «Міраж», яке знаходиться у Київському районі м. Харкова. Відповідно даного листа, транспортний засіб DAEWOO SENS номерний знак НОМЕР_3, оголошений в розшук згідно постанови про розшук майна боржника від 05.02.2014 року за виконавчим провадженням № 41533603 (а.с. 6).

Згідно листа від 24.04.205 року центру надання послуг повязаних з використанням атотранспортних засобів по Бобринецькому та Компаніївському районів, власником автомобіля НОМЕР_4 2002 р.в., зареєстрований 17.05.2012 року Липовецьким МРЕВ Вінницької області є ОСОБА_3 (а.с.51).

Згідно довіреності від 22.05.2014 року, наданої на запит суду приватним нотаріусом ОСОБА_5, ОСОБА_6, діючий від імені власника автомобіля ОСОБА_3 уповноважив, крім інших осіб, ОСОБА_1 розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду, позичку) автомобілем ВАЗ 21150, 2002 року випуску. (а.с. 99).

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_2 попросив його, щоб він був присутній при обміні автомобіля з ОСОБА_1. За словами свідка зустріч була на дорозі. Обидві сторони подивились автомобілі та погодились на обмін добровільно. Відповідач ОСОБА_2 пропонував перевірити машину у МРЕВ. Зі сторони позивача було присутні три чоловіка, а з сторони відповідача два. Свідок пояснив, що мова про розшук автомобіля не йшла.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 пояснив, що був присутній при обміні автомобілями за проханням представника позивача ОСОБА_1 Свідок зазначив, що з другим свідком були на вулиці, обміну документами особисто свідок не бачив. Він бачив, що представник позивача та відповідач приїхали на автомобілях. Свідок зазначив, що з відповідачем було двоє людей. Свідок зазначив, що його запросив ОСОБА_1 поїхати з ним обміняти автомобіль, автомобіль міняли на дорозі між м. Миколаїв та м. Бобринець. Свідок відповідача знаходився з ними і не міг бачити передачу документів. Розмов про перевірку машини свідок не чув.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 пояснив, що до нього підійшов представник позивача і запропонував йому поїхати з ним і бути присутнім при обміні автомобілів. Десь через 2 дні вони поїхали, сторони обдивились автомобілі, сіли в автомобіль і щось там писали. Момент передачі документів свідок не бачив. Машина на якій вони приїхала, була представника позивача ОСОБА_1 по нотаріально завіреній довіреності. Про те, щоб перевірити машину в ДАІ за словами свідка мова не йшла.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 715 ЦК України визначено, що за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору міни.

Згідно ст. 716 до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За положеннями ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У розумінні ст. 387 ЦК України позивач повинен довести, а суд встановити факти, які не тільки доводять право власності позивача на майно, а і його право на витребування цього майна; вибуття майна з володіння позивача і знаходження його у відповідача; незаконність володіння відповідачем майном позивача; відсутність між позивачем і відповідачем зобов'язально-правових відносин щодо спірного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Правомочність володіння розуміють як передбачену законом (тобто юридично забезпечену) можливість мати (утримувати) в себе певне майно (фактично панувати над ним, зараховувати на свій баланс і под.).

Правовомочність користування означає передбачену законом можливість використовувати, експлуатувати майно, отримувати від нього корисні властивості, його споживання.

Правомочність розпорядження означає юридично забезпечену можливість визначення і вирішення юридичної долі майна шляхом зміни його належності, стану або призначення (відчуження за договором, передача у спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

У сукупності ці правомочності вичерпують усі надані власнику можливості. Причому інколи всі разом або деякі з них можуть належати і не власнику, а іншому володільцю майна, наприклад, довірчому власнику майна, орендатору тощо. На відміну від прав власника, правомочності іншого законного володільця, навіть зі схожими правомочностями власника, не тільки не виключають прав самого власника на це майно, а й зазвичай виникають із його волі і в передбачених ним межах (наприклад, договір найму, договір управління майном).

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 237 ЦК України визначене поняття та підстави представництва, а саме, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Статтею 239 ЦК України визначено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Враховуючи той факт, що позивач ОСОБА_3, користуючись на власний розсуд своїм правом власності відносно автомобіля ВАЗ 21150, через третю особу ОСОБА_6, уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду, позичку) автомобілем ВАЗ 21150, 2002 року випуску, строк дії довіреності до 20.10.2022 року, а також, той факт, що між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 відсутні будь-які цивільно-правові відносини стосовно зазначеного транспортного засобу, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення позову до ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання угоди міни автомобілями ВАЗ-21150 д/н АВ 6781ВМ і DAEWOO SENS д/н АХ 5126АІ, укладеного 24.09.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 недійсним і про витребування автомобіля ВАЗ-21150 д/н АВ 6781ВМ відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд Кіровоградської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя І. П. Фур