ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/302/15-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Шабас О. С.,

при секретарі Цилюрик Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Золочівського районного суду Харківської області з вказаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 2/3 квартири АДРЕСА_1, відступивши від засади рівності часток з огляду на те, що з нею проживає та знаходиться на її утриманні малолітня донька ОСОБА_3.

Свої вимоги позивач та її представник мотивувала тим, що за період шлюбу подружжям було придбано вказане майно, проте добровільно поділити його відповідач відмовляється.

В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з вказаних мотивів.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за його відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів за відсутності відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17 грудня 2004 року у ОСОБА_3 народилася у родині ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації народжень відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області 05 січня 2005 року вчинено актовий запис №01 та 05 березня 2005 року видано відповідне свідоцтво серії 1-ВЛ №001357.

19 лютого 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що того дня був зареєстрований Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області, та у книзі реєстрації шлюбів вчинено напис №02. Після одруження подружжя обрало спільне прізвище ОСОБА_2.

24 березня 2005 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, даний договір того ж дня посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7 Золочівського районного нотаріального округу Харківської області, реєстровий №238.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ЦК України, Сімейного Кодексу України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 61 СК України передбачає, об'єкти права спільної сумісної власності. Так, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статті 63,70 СК України коментують здійснення подружжям права спільної сумісної власності, та розмір часток у цьому майні. Так, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Статті 10, 59, 60 ЦПК України передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак судом встановлено, що спірне майно, а саме квартира АДРЕСА_3, придбані подружжям ОСОБА_6 за час їхнього шлюбу, в звязку з чим у розумінні положень ст. 61 CК України є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а відповідно до положень ст.ст. 63,70 того ж кодексу- належить їм в рівних частках.

В позовній заяві позивач просить визнати за нею право власності на 2/3 частини спірної квартири, проте законом встановлені певні умови для відступу від засад рівності часток. Так, зокрема, згідно положень ч.,ч.2,3 ст. 70 СК України для зменшення її частки особа має не дбати про матеріальне забезпечення сім'ї, приховувати, знищувати чи пошкодити спільне майно, витрачати його на шкоду інтересам сім'ї, а для збільшення частки особи розмір отриманих нею аліментів на непрацездатних осіб має бути недостатнім для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відтак, оскільки позивачем в порушення положень ст.ст. 10,59,60 ЦПК України доказів наявності вказаних обставин не надано, на даному етапі відсутні підстави для відступлення від засад рівності часток, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги частково.

Керуючись вказаними положеннями матеріального закону та положеннями та ст., ст. 10,11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

2.Визнати квартиру АДРЕСА_3 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що належить кожному з них в рівних частках по ? частині кожному.

3.В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду в десятиденний термін з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: Шабас О. С.,

.