Справа № 464/3037/15-ц
пр.№ 2/464/1029/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2015 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого- судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третьої особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання недійсним договору іпотеки №800003722-И, укладеним між ним та відповідачем ПАТ «Альфа-Банк». Обґрунтовує позов тим, що 29.08.2008 укладено кредитний договір за загальну суму 57648 доларів США. На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 29.04.2008 між позивачем та відповідачем укладено іпотечний договір. Згідно з п.3.1 цього договору предметом іпотеки є майнові права на обєкт інвестування, будівництво якого не завершено та яке стане власністю іпотекодавця в майбутньому, що знаходиться у житловому будинку, що будується за адресою м.Львів, вул.Пасічна, 133-2 з наступними характеристиками: квартиру №187, поверх 2, підїзд №9, загальна проектна площа 92,5 кв.м, житлова площа 53,19 кв.м.

Однак майнові права на обєкт незавершеного будівництва віднесені до предмета іпотеки лише законом України від 25.12.2008 №800 IV «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до Закону України «Про іпотеку».

Просить позов задовольнити, оскільки майнові права на відповідну квартиру у незавершеному будівництвом жилому будинку відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не могли бути предметом іпотеки до 14.01.2009. Наполягає, що вказані майнові права неправомірно передані в іпотеку, і за даних обставин оспорюваний договір є недійсним в силу статей 203, 215 ЦК України як такий, що укладений з порушенням вимог статті 5 закону України «Про іпотеку». Покликається в підтвердження позову на правову позицію судової палати Верховного суду України у справі №6-100цс13, постанов Верховного Суду України від 15.05.2013 у справі №6-36цс13, №6-8цс13.

Представник позивача ОСОБА_4, що діє згідно довіреності (а.с.18) позов підтримала з аналогічних підстав, наведених у позовній заяві. Просить позов задовольнити. В останнє судове засідання не прибула, відповідною заявою просить розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ПАТ «Альфа-Банк» явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки представника не повідомив. Від ПАТ «Альфа-Банк» надійшло заперечення на позов від 15.05.2015, в якому просить відмовити у задоволені позову покликаючись на його безпідставність, оскільки при укладенні договору іпотеки сторонами дотримано всіх умов ч. 1-5, 6 ст.203 ЦК України, без суперечностей ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Зазначає, що позивач і відповідач при укладенні договору іпотеки мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення позивача були вільними і відповідали його внутрішній волі. Правочин вчинений у формі, встановленій законом, спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Додатково зазначає, що ст.5 Закону України «Про іпотеку», в редакції що діяла на час укладення договору іпотеки, ні прямо, ні опосередковано не заборонено на укладення договору іпотеки, предметом якої є майнові права. Просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася. Відповідною заявою від 04.06.2015 повідомляє, що при посвідченні вказаного договору дотримано всіх вимог законодавства щодо форми даного виду правочину. Просить розглядати справу у відсутності.

Оскільки в судове засідання учасники судового розгляду не прибули, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінюючи зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно, повно, обєктивно і безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 29 квітня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 800003722. За умовами кредитного договору Банк надав ОСОБА_2 кредит в розмірі 57648 доларів США зі сплатою 13,30% річних з кінцевим терміном погашення до 29 квітня 2023 року. Відповідно до п. 2.4. договору кредит надається позичальнику для оплати/часткової оплати вартості двохкімнатної квартири за №187, що знаходиться на 2 му поверсі житлового будинку №133-2, що будується у Сихівському районі м.Львова по вул..Пасічна, 133-2 та стане власністю позичальника в майбутньому відповідно до умов Договору №187-28-03/08 про участь у фонді фінансування будівництва від 28.03.2008, укладеному між позичальником ТзОВ «Інвестиційно-Фінансова Компанія» та ЗАТ «Житлово-Будівельна Компанія «Ваш дім» (а.с.6-9).

В забезпечення виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору того ж дня 29.04.2008 між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір, за яким іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю майнові права на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (пункт 3.1. договору) (а. с. 12-17).

Як вбачається з п.3.1 укладеного між сторонами договору іпотеки, предметом іпотеки є майнові права на квартиру АДРЕСА_2, будівництво якої не завершене і яка в майбутньому стане власністю іпотекодавця - до оформлення правовстановлюючих документів та належної реєстрації права власності на вищевказану квартиру, яка після оформлення правовстановлюючих документів та належної реєстрації права власності стане забезпеченням зобов'язань іпотекодавцем за кредитним договором. Майнові права іпотекодавця на вказану квартиру належать на підставі Договору про участь у Фонді Фінансування Будівництва №187-28/03/08 від 28.03.2008, Свідоцтва про участь у ФФБ до Договору про участь у Фонді фінансування виду «А» №187-28/03/08 28.03.2008, видане 03.04.2008.

Пунктом 3.4 вищезазначеного іпотечного договору передбачено, що після завершення будівництва обєкта інвестування оформлення та реєстрації права власності на нього у встановленому законодавством порядку обєкт інвестування залишається предметом іпотеки відповідно до умов договору збудована нерухомість продовжує бути Предметом іпотеки. При цьому, нотаріус накладає заборону відчуження обєкту інвестування, який є предметом іпотеки.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Ст. 583 ЦК України передбачено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, які належить майнове право, а також особа, які власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на час укладення спірного іпотечного договору) предметом іпотеки можуть бути один або декілька об'єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об'єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом іпотеки також може бути об'єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладення іпотечного договору.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», у редакції, що діяла станом на момент укладення договору іпотеки - іпотека виникає відповідно до цього Закону та Закону України «Про іпотеку» щодо нерухомого майна, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено.

За умовами кредитного договору, кредитні кошти ОСОБА_2 були надані ЗАТ «Альфа-Банк» як часткова оплата вартості житла як фінансування будівництва (інвестування) відповідно до договору № 187-28/03/08 від 28.03.2008, що укладений між позичальником ТзОВ «Інвестиційно-Фінансова компанія» та ЗАТ «Житлово-Будівельна компанія «Ваш дім». Так як кредитний договір ОСОБА_2 уклав з метою виконання своїх зобов'язань за договором на інвестування квартири, будівництво якого не було завершене, він з метою забезпечення виконання своїх зобов'язань по кредитному договору, передав в іпотеку майнові права на незакінчену будівництвом двокімнатну квартиру АДРЕСА_2.

Таким чином, суд вважає, що предмет іпотеки відповідає ст. 5 Закону України «Про іпотеку», у зв'язку з чим підстави для визнання іпотечного договору від 29.04.2008 недійсним відсутні.

Посилання позивача на правову позицію, висловлену Верховним Судом України при розгляді справи N 6-8цс13, враховуючи обставини даної справи є помилковим, так як в справі, яку розглядав Верховний Суд України було передано в іпотеку тільки майнові права на незавершені будівництвом квартири особою, з якою договір на пайову участь у будівництві квартир було розірвано та фінансування будівництва спірних квартири здійснили інші особи - позивачі в справі.

ОСОБА_1 того у постановах від 30 січня 2013 р. у справі № 6-168цс12 і від 4 вересня 2013 р. у справі № 6-51цс13 Верховний Суд України детально сформулював визначення майнового права як предмета іпотеки. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Дією, що підтверджує набуття майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва, слід, зокрема, вважати виконання замовником свого грошового зобов'язання за договором будівельного підряду (наприклад, повна сплата вартості об'єкта будівництва) (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 15 травня 2013 р. у справі № 6-36цс13) чи виконання грошових зобов'язань за інвестиційною угодою або договором пайової участі у фінансуванні будівництва житлового будинку, а саме повна сплата вартості об'єкта інвестування (стовідсоткова передоплата) (постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України: від 3 квітня 2013 р. у справі № 6-21цс13; від 12 червня 2013 р. у справі № 6-45цс13; від 4 вересня 2013 р. у справі № 6-72цс13; від 25 вересня 2013 р. у справі № 6-70цс13; від 2 жовтня 2013 р. у справі № 6-98цс13).

Саме передача в іпотеку майнових прав на об'єкт будівництва без згоди особи (зокрема, інвестора), яка вчинила необхідні дії, спрямовані на набуття майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва, або для набуття права власності на кінцевий об'єкт будівництва, порушує її права та не відповідає вимогам ст. 583 ЦК України і ст. 5 Закону України «Про іпотеку» № 898-ІV (постанови Верховного Суду України: від 25 вересня 2013 р. у справі № 6-91цс13, від 25 вересня 2013 р. у справі № 6-85цс13, від 2 жовтня 2013 р. у справі № 6-98цс13). Проте в даній справі такі обставини відсутні.

В силу приписів ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Отже, для задоволення позовних вимог про визнання недійсним іпотечного договору від 29.04.2008, укладеного між позивачем та відповідачем немає правових підстав.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судовий збір, сплачений позивачем, не підлягає стягненню на його користь

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 15, 575, 576, 583 ЦК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третьої особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Ю. Горбань