Провадження №2/760/3627/15
Справа №760/6582/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ГУ ДМС України в м. Києві про виселення без надання іншого житлового приміщення, скасування реєстрації місця проживання суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд виселити відповідача з житлового приміщення, яке знаходиться в АДРЕСА_1 та скасувати реєстрацію місця проживання відповідачки за вказаною адресою.

Посилається в позові на те, що вона є співвласником будинку АДРЕСА_1. Будинок складається з однієї квартири і, відповідно, одного входу до житлового будинку.

Вказує, що вона зареєстрована у вказаному будинку разом з двома синами.

Зазначає, що 04.02.2015р. збираючи пакет документів для органів соціального захисту, несподівано для себе дізналася, що у житловому будинку у якому вона мешкає та є його співвласником, зареєстровано відповідача.

Також вказує, що відповідачка мешкає у вказаному будинку разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_3, який є іншим співвласником вказаного будинку, і постійно влаштовує сварки з позивачем та її синами з приводу того, хто має право, а хто не має права знаходитись на території домоволодіння будинку.

Вважає реєстрацію місця проживання відповідачки у вказаному приміщенні незаконною, та враховуючи викладене просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, просили у позові відмовити. Надали суду письмові заперечення, в яких просили в позові відмовити повністю, з огляду на його необґрунтованість.

У запереченнях на позов відповідачка вказала, що вказаний житловий будинок було поділено в натурі рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30.06.2011р. між її чоловіком ОСОБА_3 та позивачем.

Зазначила, що вона вселилася у вказаний будинок зі згоди свого чоловіка, який є власником ? частини даного будинку, а тому необхідності на отримання згоди позивача на її реєстрацію за вказаною адресою не було.

На підставі цього просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив розглядати справу у його відсутність.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Позивачка звертаючись до суду з позовом вказує, що вона на даний час є співвласником майна, а саме: домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та на підставі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співласниками за їх згодою. Посилається, що відповідачку, без її згоди, в порушення норм чинного законодавства, зареєстровано у спірному будинку.

Вказує, що на виконання ч.5 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» постановою Кабінету Міністрів України № 985 від 28.07.2004 року «Про затвердження зразків документів, необхідних для реєстрації місця проживання в України, що була чинна на 10.07.2012 року затверджено зразок заяви та інших документів, необхідних для реєстрації місця проживання особи, при цьому отримання згоди співвласника житла та членів його сім»ї на реєстрацію місця проживання заявника було обов'язковим.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Судом встановлено, що у вказаному спірному будинку за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач - ОСОБА_1, її сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також відповідач - ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3, що підтверджується довідкою форми №3, виданою КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» №433 від 04.02.2015р. //а.с. 20//. Відповідачка зареєстрована - 10.07.2012 року.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 20.06.2008р.//а.с. 57//.

Також судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 та ОСОБА_3, чоловік відповідачки, в рівних долях на підставі договору дарування будинку від 11.07.2005 року, посвідченого державним нотаріусом дев»ятої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим № 7- 975 та договору дарування земельної ділянки від 11.07.2005 року, посвідченого державним нотаріусом дев»ятої Київської державної нотаріальної контори за реєстровим №7 - 977 отримали в дар будинок та земельну ділянки за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується матеріалами справи і не заперечувалось сторонами. //а.с. 13-19//.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 5.12.2005 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею ? від 0,0804 га, що розташована на АДРЕСА_1.

Крім того, рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30.06.2011р. у справі 2-798/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ в натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, яке набрало законної сили, домоволодіння та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 поділені між сторонами шляхом виділення сторонам приміщень житлового будинку та частин земельної ділянки в межах визначених згідно з варіантом «1 таблиці №3 висновку № 061 судової будівельно- технічної експертизи від 01.04.2011 року. Крім того, у зв»язку з тим, що частка ОСОБА_3 після виділу в натурі житлового будинку та господарських будівель і споруд стане більшою за ідеальну зобов»язано його виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 13396 грн. . //а.с. 52//.

Як пояснив у судовому засіданні представник позивачки вказане рішення виконано в частині поділу, позивачкою отримано компенсацію за зменшення її частки в спірному домоволодінні.

Відповідно до ст.. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи з вищевикладеного, право спільної часткової власності між позивачкою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 припинилося.

Як встановлено вище, відповідачка була зареєстрована та вселилася у спірне приміщення 10.07.2012 року після набрання рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 30.06.2011р. у справі 2-798/10 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ в натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності законної сили та за згодою власника ОСОБА_3

Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.. 3 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивач, пред'являючи позов обґрунтовує його тим, що відповідачка, вселившись у вказаний будинок, порушила її суб'єктивні права, оскільки позивач, як співвласник будинку не давала згоду на її вселення та реєстрацію за зазначеною адресою.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано доказів того, що відповідачкою при реєстрації за спірною адресою та вселенні були порушенні її права та це суперечило вимогам чинного законодавства.

Проаналізувавши позовні вимоги на відповідність їх нормам матеріального права, приймаючи до уваги межі заявлених вимог, в обгрунтування підстав для виселення відповідачки без надання їй іншого жилого приміщення та скасування реєстрації за спірною адресою суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Доводи позивача про те, що при вселенні відповідача в домоволодіння її чоловіка були порушені права та охоронювані законом інтереси позивача в розумінні вимог ст.. 3 ЦПК України не надано.

Таким чином вимоги позивача стосовно виселення відповідача, який проживає у зазначеному житловому приміщенні, без надання іншого житлового приміщення та скасування реєстрації місце проживання відповідача за вказаною адресою, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 319, 367 ЦК України , ст.ст. 3, 10, 57-58, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ГУ ДМС України в м. Києві про виселення без надання іншого житлового приміщення, скасування реєстрації місця проживання відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: