Справа № 308/4037/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Дергачової Н.В., при секретарі судового засідання Меркуловій Ю.П., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до першого відповідача - ОСОБА_2 та другого відповідача ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до першого відповідача - ОСОБА_2 та другого відповідача ОСОБА_3, за якою просить суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим будинком № 5 по вул. Мондока, що у м. Ужгороді.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до договору купівлі продажу будинку від 12.05.2005 він є власником зазначеного будинку.

У березні 2008 року на усне прохання ОСОБА_3 вона прописала його у будинку тимчасово для того щоб він міг (з його слів) отримати земельну ділянку. З 13 березня 2008 року по цей час він не проживав в будинку, місце його фактичного проживання їй невідоме.

У грудні 2008 року її будинок хотіла придбати родина ОСОБА_2 та ОСОБА_4, на що вони мали рішення кредитного комітету одного з комерційних банків м. Ужгорода. Купівля не здійснилася, однак їх усне прохання на прописку у будинку вона задовольнила раніше, розраховуючи на те, що будинок буде придбаний. ОСОБА_3 так само ні одного дня не проживали у будинку. Місце їх фактичного проживання їй невідоме.

01 квітня 2015 року за усним проханням ОСОБА_4 позивач зняла його з реєстрації. Можливості зняти з реєстрації інших осіб у неї відсутня по причині невідомого їх місця проживання.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити їх повністю.

Відповідачі в судове засідання не прибули, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином. Позивачем було здійснено публікацію оголошення у газеті «Урядовий Курєр» від 03.06.2015 № 97.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Договору купівлі продажу від 12.05.2005 року ОСОБА_1 придбала житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Ужгороді, вул. Мондока, 5.

Відповідно до витягу від 20.06.2005 № 7559251 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вищезазначений будинок зареєстрований за ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Відповідно до домової книги на будинок, розташований за адресою: м. Ужгороді, вул. Мондока, 5, в будинку зареєстровані серед інших: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26.07.2005 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 27.12.2008 року та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 13.03.2008.

Як зазначила позивач ОСОБА_3 з 13 березня 2008 року по цей час не проживав в будинку, місце його фактичного проживання їй невідоме.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 так само ні одного дня не проживали у будинку. Місце її фактичного проживання їй невідоме.

01 квітня 2015 року за усним проханням ОСОБА_4 позивач зняла його з реєстрації. Можливості зняти з реєстрації інших осіб у неї відсутня по причині невідомого їх місця проживання.

Зазначене було підтверджено у судовому засіданні 06.07.2015 свідком ОСОБА_5, а також вбачається з письмових пояснень ОСОБА_6.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦПК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися правом власності на свій розсуд.

Як зазначено у п. 34 постанови пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи вищевикладене, та те що перший відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 27.12.2008 року тобто з дня реєстрації ні одного дня не проживала у будинку., а також той факт, що другий відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 13.03.2008 року по цей час не проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 243,60 грн. сплаченого судового збору з кожного.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 391, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до першого відповідача - ОСОБА_2 та другого відповідача ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим будинком № 5 по вул. Мондока в м. Ужгороді.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим будинком № 5 по вул. Мондока в м. Ужгороді.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, м. Ужгород, вул. Мондока, 5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати із сплати судового збору у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, м. Ужгород, вул. Мондока, 5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, витрати із сплати судового збору у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 10.07.2015.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_7