АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Пікуль А.А., Усика Г.І.

при секретарі: Дрозд Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Кохановського Вадима Сергійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «АК Промінвестбанк», про стягнення заборгованості,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/5090/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Кицюк В.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року відмовлено в задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі по тексту - ТОВ «Кредитні ініціативи») до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство «АК Промінвестбанк» (далі по тексту - ПАТ «АК Промінвестбанк»), про стягнення заборгованості.

Не погодившись із таким рішенням суду, Кохановський В.С. в інтересах ТОВ «Кредитні ініціативи» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості скасувати. Зазначає, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 15 червня 2011 року ОСОБА_2 не виконано, дія кредитного договору не припинилася, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що зобов'язання останнього мали припинитися 17 червня 2013 року. Також зазначає, що суд першої інстанції безпідставно застосував позовну давність в один рік до вимог про стягнення пені, оскільки відповідно до п. 6.10 кредитного договору сторони домовилися про збільшення позовної давності до 10 років по всім нарахуванням кредитора, в тому числі, і щодо нарахування пені.

В суді апеляційної інстанції Маранда В.О. в інтересах ТОВ «Кредитні ініціативи» апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечувала, вважала, що спір вирішений судом правильно.

Особисто ОСОБА_2, ОСОБА_3 а також представник ПАТ «АК Промінвестбанк» в судове засідання не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, ОСОБА_2 забезпечив явку в судове засідання свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 18 червня 2007 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» (банк) та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено кредитний договір №1163, відповідно до п. 2.1. якого банк надав позичальнику кредит в сумі 63 000,00 доларів США на умовах, передбачених цим договором. В перерахунку на національну валюту сума кредиту становить 318 150,00 грн. по курсу НБУ станом на 18 червня 2007 року (а.с.8-15).

Згідно з п. п. 2.2., 2.3. кредитного договору за користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 12 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 17 червня 2013 року.

Пунктом 2.5. договору встановлено, що погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до встановленого графіку, який є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 6.3. кредитного договору передбачено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, та нараховується за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 6.4. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником строку погашення одержаного ним кредиту, він сплачує проценти в розмірі 15 % річних від простроченої суми, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

В забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором 18 червня 2007 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» (кредитор) та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №1165 (а.с.16-18).

В лютому 2011 року ПАТ «АК Промінвестбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 1163 від 18 червня 2007 року.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 червня 2011 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 1163 від 18 червня 2007 року, яка станом на 08 лютого 2011 року становить 42 649,26 доларів США - заборгованість за кредитом, 1 225,38 доларів США - заборгованість за процентами та 210,07 доларів США - пеня, що еквівалентно 350 253,02 грн. (а.с.19-24).

17 грудня 2012 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого банк відступив, а позивач як новий кредитор прийняв кредитний портфель, а саме: сукупність усіх прав вимоги, які передаються первісним кредитором новому кредитору за цим договором. Відповідно до реєстру позичальників, який є додатком до договору відступлення прав вимоги, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 1163 від 18 червня 2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_2

У вересні 2013 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1163 від 18 червня 2007 року, яка станом на 30 червня 2013 року дорівнює 50 610,77 доларів США, що по курсу НБУ становить 404 531,88 грн. та яка складається з заборгованості: за кредитом - 38 390,79 доларів США, по відсотках - 10 493,48 доларів США, та пені - 1 726,50 доларів США.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2013 року, яке набрало законної сили, було відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с.76-82).

У вересні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» в черговий раз звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором, яка станом на 30 червня 2014 року складається з простроченої заборгованості за процентами в сумі 15 558,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 183 947,62 грн., та пені в сумі 9 224,91 доларів США, що за курсом НБУ становить 109 069,30 грн., а всього 293 016,92 грн. (а.с.2-4).

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи».

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суд першої інстанції в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення простроченої заборгованості по процентах та пені з ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що з моменту набрання законної сили заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 15 червня 2011 року право кредитора на отримання процентів за кредитним договором припинилось. Також, суд зазначив про те, що вимоги про стягнення пені були заявлені зі спливом спеціальної позовної давності, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦК України.

Разом з тим, такі висновки суперечать положенням чинного законодавства та не відповідають умовам укладеного сторонами договору.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Ці підстави зазначені в статтях 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, в яких не передбачено такої підстави припинення зобов'язання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора.

За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності та не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін.

Як було встановлено, ОСОБА_2 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав.

Згідно з п. 3.2. кредитного договору нарахування банком процентів за користування кредитом починаються з дати його видачі по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом.

Відтак, суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про припинення права кредитора на отримання процентів за кредитним договором.

Також, згідно з ч. 1 ст. 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Укладаючи договір, сторонами було передбачено збільшення позовної давності за будь-якими спорами, що можуть виникнути при виконанні умов цього договору, до 10 років (п. 6.10 договору).

Вказані умови договору є результатом домовленості сторін а тому, згідно з ст. 628 ЦК України є обов'язковими для них до виконання.

Враховуючи викладене, суд дійшов помилкового висновку про безпідставність вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, проценти за користування кредитом були обраховані ТОВ «Кредитні ініціативи» за період з 30 вересня 2012 року по 30 червня 2014 року, пеня за прострочення сплати кредиту та процентів - за період з 20 квітня 2013 року.

Однак, як було встановлено, вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення простроченої заборгованості по процентах та пені за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_2 станом по на 30 червня 2013 року вже були предметом судового розгляду. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 грудня 2013 року в задоволенні вказаних вимог було відмовлено.

Отже, з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає стягненню заборгованість за процентами, нарахованими за кредитним договором, та пеня лише за період з 30 червня 2013 року по 30 червня 2014 року.

В суді апеляційної інстанції представник ТОВ «Кредитні ініціативи» зазначив, що заборгованість по процентах за кредитним договором за вказаний період становить 6 230 доларів США 72 центи, що становить 73 667 грн. 96 коп., пеня - 8 069 доларів США 53 центи, що становить 95 408 грн. 85 коп., а всього 14 300 доларів США 25 центів, що становить 169 076 грн. 71 коп., які він і просив стягнути з ОСОБА_2 Наведені представником позивача розрахунки представником ОСОБА_2 спростовані не були.

Відтак, з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає стягненню прострочена заборгованість за кредитним договором № 1163 від 18 червня 2007 року, а саме: проценти за користування кредитними коштами за період з 30 червня 2013 року по 30 червня 2014 року в розмірі 6 230 доларів США 72 центи, що становить 73 667 грн. 96 коп., пеню за визначений період у розмірі 8 069 доларів США 53 центи, що становить 95 408 грн. 85 коп., а всього 14 300 доларів США 25 центів, що становить 169 076 грн. 71 коп.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржене, а тому колегія суддів згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України не вбачає підстав для перегляду правильності висновків суду в цій частині.

Таким чином, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Також, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, враховуючи вимоги пропорційності, з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 690,77 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Кохановського ВадимаСергійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити частково.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» прострочену заборгованість за кредитним договором № 1163 від 18 червня 2007 року, а саме відсотки за користування кредитними коштами за період з 30 червня 2013 року по 30 червня 2014 року в розмірі 6 230 (шість тисяч двісті тридцять) доларів США 72 центи, що становить 73 667 (сімдесят три тисячі шістсот шістдесят сім) грн. 96 коп., пеню за визначений період у розмірі 8 069 (вісім тисяч шістдесят дев'ять) доларів США 53 центи, що становить 95 408 (дев'яносто п'ять тисяч чотириста вісім) грн. 85 коп., а всього 14 300 (чотирнадцять тисяч триста) доларів США 25 центів, що становить 169 076 (сто шістдесят дев'ять тисяч сімдесят шість) грн. 71 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з Обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» судовий збір у розмірі 1 690 (одна тисяча шістсот дев'яносто) грн. 77 коп.

В решті залишити рішення без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: А.А. Пікуль

Г.І. Усик