Провадження № 2/734/381/15 Справа № 734/940/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
07 липня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Бараненко С.М.,
при секретарях Москалюк О.Є. та Дідовець М.І.
за участю позивача та представника позивача
представників відповідача
представника третьої особи
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсною довідки,-
До суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсною довідки звернулась ОСОБА_1 , мотивуючи позов тим, що вона ОСОБА_2 в період з 01.08.1985 року по 16.04.1997 року працювала у військовій частині НОМЕР_1 на посаді лікаря-стоматолога та відповідно обрала даний період для обрахунку її пенсіїї, в зв`язку з цим подала до органів Пенсійного фонду довідку про заробітну плату від 23.07.2004 року № 272, видану військовою частиною НОМЕР_1 .
20.02.2015 року вона подала до Управління заяву з проханням повідомити на підставі якої довідки про заробітну плату для обчислення пенсії мені здійснюється нарахування та виплата пенсії та надати завірену копію даної довідки.
При цьому дані щодо її заробітної плати, відображені в довідках від 23.07.2004 року № 272, та від 19.10.2011 року № 945/фс є різними.
На час видачі довідки від 24.10.2011 року № 945/фс в військовій частині НОМЕР_1 згідно Акта від 28 грудня 2007 року були знищені відомості до яких входили доплати до заробітної плати службовців і працівників, а тому дані зазначені в ній не відповідають дійсності.
В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі і до викладеного в позовній заяві додала, що при здачі документів до Пенсійного фонду, їх працівник ретельно перевіряв всі документи, претензій не було. Вона про оскаржувану довідку дізналась тільки 07 червня 2012 року в судовому засіданні, а руках тримала тільки в 2015 році. В 2011 році вона про існування оскаржуваної довідки нічого не знала.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та до викладеного в позовній заяві надав суду письмові пояснення.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. У 2004 році позивачу було видано довідку № 272, в подальшому у військовій частині проводилась перевірка і було виявлено порушення при вказанні сум в довідці № 272 і тому 19.10.2011 року було видано іншу довідку № 945/фс. Позивач 29.12.2011 року знала про існування оскаржуваної довідки, але не зверталась до суду і звернулась до суду більш чим через три роки і тому в задоволенні позову необхідно відмовити у звязку з пропуском строків позовної давності.
Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.
Представник третьої особи Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області заперечував проти задоволення позову. Оскаржувана довідка надана по формі з гербовою печаткою, відповідає всім вимогам. У 2011 році перевірялись пенсії працюючих пенсіонерів, у позивача згідно довідки суми були завищені і сильно кидались в очі. Це в них поодинокий випадок, інші особи, що проходили службу у цій військовій частині в той же період не звертались до них щодо недостовірності відомостей.
Заслухавши пояснення учасників процесу показання свідків та дослідивши докази по справі суд приходить до наступних висновків.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання, що з позивачем вони бувші сослуживці, інших учасників процесу вона не знає. Заробітна плата наскільки вона памятає виплачувалась не вчасно. Була основна відомість і десь і десь 15-18 додаткових. Вона працювала в 1993-1997 роках. Були вападки, що за січень місяць доплата виплачувалась в лютому-березні. Юридичний статус як основних так і додаткових відомостей одинаків.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дав показання, що з позивачем він знайомий по роботі, інших учасників процесу не занає. Після розпаду Союзу почались проблеми з виплатою заробітних плат, почалась інфляція. Заробітна плата виплачувалась не своєчасно. В травні наприклад, міг прийти наказ про доплату за лютий і вони робили доплати. З 1 січня міг бути один оклад а з 15 січня вже інший оклад. Відомості зберігаються 75 років.
Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, а саме позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ст. 261 ч.1 ЦК України - перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Як було встановлено в судовому засіданні, позивач дізналась про порушення свого права не пізніше 12.12.2011 року, тобто в день, коли звернулась з відповідною заявою до Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю, так-як в той час в неї вже була оскаржувана довідка, яку вона вказала як додаток до заяви та зазначила зокрема в заяві, що згідно довідки № 945/фс від 19.10.2011 року їй зменшено пенсію з 2480 до 1070./а.с. 76-79/.
До суду позивач з даним позовом звернулась 10.04.2015 року /а.с.15/., тобто після сплину трьохрічного строку визначеного ст. 257 ЦК України.
Що стосується клопотання позивача про визнання поважною причину пропуску строку позовної давності для захисту її порушеного права та просить суд поновити строк на подання позову про визнання недійсною виданої оскаржуваної довідки, то воно задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Як було встановлено в судовому засіданні позивач пояснила суду, що про оскаржувану довідку вона вперше дізналась тільки 07 червня 2012 року в судовому засіданні, а в руках тримала тільки в 2015 році. В 2011 році вона про існування оскаржуваної довідки нічого не знала.
В ході судового розгляду, судом було задоволено клопотання представника відповідача та витребувано в Північно-Східного територіального управління внутрішнього аудиту та фінансового контролю копію заяви ОСОБА_1 від 12.12.2011 року, копію Акту від 29.12.2011 року № 234/1/31/203 документальної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.1993 року по 0105.1997 року, з 01.07.2004 по 31.07.2004 року та з 01.10.2011 по 28.12.2011 роки та копія відповіді від 30.12.2011 року № 234/1/1121.
Під час дослідження копії заяви ОСОБА_1 від 12.12.2011 року було зокрема встановлено, що у вказаній заяві позивач зазначила, що довідка № 945/фс стала підставою для прерахунку їй пенсії в звязку з виявленими неточностями, які були вчинені працівниками фінансово-економічного відділу військової частини НОМЕР_1 . Ці неточності Пенсійний фонд рахує як надання недостовірних даних в довідці про заробітну плату № 272 від 23.07.2004 року. В результаті цього їй зменшено пенсію з 2480 до 1070. Як один з додатків до вказаної заяви позивач зазначає довідку № 945/фс від 19.10.2011 року /а.с. 76-79/.
Згідно акту Північно-Східного контрольно-ревізійного управління контрольно-ревізійного департаменту міністерства оборони України від 29.12.2011 року № 234/1/31/203 зокрема зазначено ревізією в частині розбіжностей між сумами заробітної плати, що відображалась у роздавальних відомостях на виплату заробітної плати за 1993-1997 роки та у до довідці від 19.10.2011 року № 945/фс, встановлено, що до довідки від 19.10.2011 року № 945/фс була не включена сума доплати до заробітної плати ОСОБА_2 216,91 грн. (нарахована), яка відображалась у роздавальній відомості № 60 як доплата за період з серпня 1996 по квітень 1997 року. /а.с. 80-87/.
Позивачем після ознайомлення з вказаними документами було надано суду клопотання про визнання поважною причину пропуску строку позовної давності для захисту її порушеного права та просить суд поновити строк на подання позову про визнання недійсною виданої оскаржуваної довідки. В даному клопотанні позивач посилалась на ст. 264 ЦК України, зокрема зазначаючи, що 27 квітня 2012 року вона подала до Козелецького районного суду Чернігівської області позов до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області (справа № 2а-2508/3970/12), предметом якого була частина вимог щодо невідповідності даних довідки № 945/фс від 19.10.2011 року. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2013 року залишено без змін рішення суду першої інстанції, та встановлено, що відповідачем не надано доказів недійсності довідки від 23.07.2004 року № 272, якій суперечать дані довідки № 945/фс від 19.10.2011 року. Таким чином з 27 квітня 2012 року по 24 жовтня 2013 року йшов розгляд справи в суді щодо даних відображених в спірних довідках, що підпадає під дію ч. 2 ст. 264 ЦК України./а.с. 92-93/.
Також ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2013 року було залишено без змін судове рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07червня 2012 року по справі № 2а-2508/3970/12. В даній ухвалі взагалі не зазначено про не надання відповідачем доказів недійсності довідки від 23.07.2004 року № 272, якій суперечать дані довідки № 945/фс від 19.10.2011 року, як про це у своєму клопотанні зазначає позивач. /а.с.23-24/.
Згідно ст.. 264 ч.1,2 ЦК України :
-перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку;
-позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
Отже аналізуючи вище вказані судові рішення, предметом розгляду взагалі не була частина вимог щодо невідповідності даних довідки № 945/фс від 19.10.2011 року, та про не надання відповідачем доказів недійсності довідки від 23.07.2004 року № 272, якій суперечать дані довідки № 945/фс від 19.10.2011 року, як про це зазначає позивач в своєму клопотанні, тому під дію ст. 264 ЦК України не підпадає і тому клопотання позивача про визнання поважною причину пропуску строку позовної давності для захисту її порушеного права та поновлення строку на подання позову про визнання недійсною виданої довідки, задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
На підставі вищевикладеного та зважаючи на те, що позивачем було пропущено строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права, а представник відповідача наполягає на застосуванні позовної давності, суд вважає, що є підстави застосування наслідків пропуску строку та застосування позовної давності, відмовивши у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 256,257, 261,264, 267 ЦК України, ст.ст. 209, 215 ЦПК України, суд, -
В задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання недійсною виданої військовою частиною НОМЕР_1 довідки № 945/фс від 19.10.2011 року про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_8 - відмовити у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Козелецький суд до апеляційного суду Чернігівської області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Головуючий суддя: С.М. Бараненко