Справа № 202/2387/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

/з а о ч н е/

29 липня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої-судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання Котули А.М., представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, яка дії в особистих інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4, та до ОСОБА_5, третя особа орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення без надання іншого житла, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним позовом та уточнивши свої позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» зазначає, що 28 листопада 2012 року року між Публічним акціонерним товариством Светбанк та Факторинговою компанією Вектор Плюс укладено договір факторингу, відповідно до п. 2.1, 2.2 якого банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, укладеним боржниками, право на вимогу якої належить банку. Цього ж дня, 28 листопада 2012 року між Факторинговою компанією Вектор Плюс та ТОВ Кредитні ініціативи був укладений договір факторингу, відповідно до п.п. 2.1, 2.2. якого клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, укладеним з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. Внаслідок укладення вищевказаних договорів ТОВ Кредитні ініціативи набуло статусу нового кредитора за договором № 0301/0708/71-150 від 31.07.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_3. Відповідно до умов даного кредитного договору банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 99000 доларів США, а відповідач зобов'язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом у сумі, строки та на умовах, визначених договором. Також 31.07.2008 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений іпотечний договір № 0301/0708/71-150-Z-1, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 2915, відповідно до якого відповідач передала в іпотеку квартиру № 100, яка знаходиться в будинку № 84 по вул. Калиновій в місті Дніпропетровську. Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання. 10 вересня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 вчинено виконавчий напис на договорі іпотеки, укладеному в забезпечення зобов'язань за кредитним договором, але після відкриття виконавчого провадження з'ясувалося, що в квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстровані мешканці, включаючи малолітню дитину. Згідно довідки про реєстрацію та склад сім'ї в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. У зв'язку з неналежним виконання відповідачем ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 15.06.2015 року вона має прострочену заборгованість: за кредитом 94600 доларів США, за відсотками 63028,03 доларів США, з пені 116410,96 доларів США. За наведених підстав ТОВ Кредитні ініціативи просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру № 100, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Калинова, 84 та належить ОСОБА_3, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0301/0708/71-150 від 31.07.2008 року, яка станом на 15.06.2015 року складає 5770940,23 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України Про виконавче провадження, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна. Виселити відповідачів з вищевказаної квартири без надання іншого житла та стягнути витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, явку свого представника також не забезпечила, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Відповідач надала суду заяву про відкладення судового розгляду у зв'язку з неможливістю явки до суду, але її неявка в судове засідання визнана судом неповажною.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання також не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений.

У зв'язку з неявкою відповідачів у судове засідання та відсутністю їх заперечень проти позову, справу розглянуто судом на підставі наявних у ній даних та доказів у відсутності відповідачів у заочному порядку.

З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що 16 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Светбанк та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 0301/0708/71-150, відповідно до якого банк надав їй кредит у розмірі 99000 доларів США на строк з 31 липня 2008 року по 20 липня 2038 року включно на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, 31 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Светбанк та відповідачем ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір № 0301/0708/71-150-Z-1, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 2915. Відповідно до цього іпотечного договору відповідач передала в іпотеку квартиру № 100, яка знаходиться в будинку № 84 по вул. Калиновій в місті Дніпропетровську.

28 листопада 2012 року року між Публічним акціонерним товариством Светбанк, яке є правонаступником Відкритого акціонерного товариства Светбанк, та Факторинговою компанією Вектор Плюс був укладений договір факторингу, відповідно до п. 2.1, 2.2 якого банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, укладеним боржниками, право на вимогу якої належить банку. В свою чергу 28 листопада 2012 року між Факторинговою компанією Вектор Плюс та ТОВ Кредитні ініціативи був укладений договір факторингу, відповідно до п.п. 2.1, 2.2. якого клієнт відступив фактору свої права вимоги заборгованості по кредитним договорам, укладеним з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. Внаслідок укладення вищевказаних договорів ТОВ Кредитні ініціативи набуло статусу нового кредитора за договором № 0301/0708/71-150 від 31.07.2008 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_3.

Так, відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом також встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач ОСОБА_3 свої зобов'язання не виконує, внаслідок чого має прострочену заборгованість за кредитним договором.

Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, її заборгованість за кредитним договором складає 274038,99 доларів США, з яких: 94600 доларів США - заборгованість за кредитом, 63028,03 доларів США - заборгованість за відсотками, 116410,96 доларів США пеня, що в загальній сумі еквівалентно 5770940 грн. 23 коп.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 11 іпотечного договору від 31.07.2008 року передбачено, що іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання іпотекодавцем основного зобов'язання повністю або частково, у т. ч. якщо іпотекодавець не поверне іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та/або випливають з основного зобов'язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов'язанням та цим договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов'язання.

За вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду; у безпірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса /п. 12 іпотечного договору/.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 був вчинений виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2 та за рахунок коштів, отриманих від реалізації даної квартири, задовольнити вимоги ТОВ Кредитні ініціативи.

Проте постановою державного виконавця від 15.05.2014 року виконавчий документ повернуто стягувачеві, у зв'язку з реєстрацією в спірній квартирі неповнолітньої дитини боржника.

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 статті 41 Закону України Про іпотеку реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України Про виконавче провадження, з дотриманням вимог цього Закону.

Враховуючи наведене, у зв'язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором, суд вважає позов ТОВ Кредитні ініціативи в частині звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтованим та на предмет іпотеки - квартиру № 100, яка розташована в будинку № 84 по вулиці Калиновій у місті Дніпропетровську та належить ОСОБА_3 необхідно звернути стягнення на користь ТОВ Кредитні ініціативи у рахунок погашення її заборгованості за кредитним договором № 0301/0708/71-150 від 31.07.2008 року станом на 15.06.2015 року в розмірі 274038,99 доларів США, що еквівалентно 5770940,23 грн., з яких: 94600 доларів США - заборгованість за кредитом, 63028,03 доларів США - заборгованість за відсотками, 116410,96 доларів США пеня, шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з визначенням початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації - на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

При цьому, суд звертає увагу, що Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 7 червня 2014 року та згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України Про іпотеку, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку, носить тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання про особливості погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості. За своїм змістом вказаний Закон встановлює порядок вирішення спорів щодо примусового звернення стягнення на предмети іпотеки, а саме: визначає, що за певних умов та протягом певного проміжку часу таке стягнення не проводиться. Оскільки Законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення в судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в захисті порушеного права (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-58цс15).

Щодо позовних вимог ТОВ Кредитні ініціативи про виселення відповідачів без надання іншого житла, то дані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне:

Згідно з частиною 2 статті 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Крім того, частиною 1 статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Частина 3 статті 109 ЖК України регулює порядок виселення громадян.

За змістом ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК України після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЖК України громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Відтак, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення ст. 40 цього Закону, так і норма ст. 109 ЖК України.

Судом встановлено, що житлове приміщення було придбано відповідачем ОСОБА_3 за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла, та малолітня дитина відповідача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, була зареєстрована у вказаному житловому приміщенні вже після передання його в іпотеку.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» в частині виселення відповідача ОСОБА_3 разом з її малолітньою дитиною ОСОБА_4 без надання іншого житла підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині виселення відповідача ОСОБА_5 зі спірного житлового приміщення без надання іншого житла, оскільки відповідно до матеріалів справи він набув право користування спірною квартирою, яка є предметом іпотеки, ще в 22.11.2001 року, тобто до придбання відповідачем ОСОБА_3 даного житлового приміщення та передання його в іпотеку, та в матеріалах справи відсутні докази щодо його відмови добровільно звільнити житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Оскільки згідно з довідкою Обслуговуючого кооперативу «ЖБК № 98 «Дніпро-2» ОСОБА_5 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Калінова, 84/100 зареєстрований, але не мешкає, останній після набрання законної сили рішенням про звернення стягнення на житлове приміщення може бути за позовом іпотекодержателя або нового власника визнаний у судовому порядку таким, що втратив право користування цим житловим приміщення.

Отже позовні вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ТОВ Кредитні ініціативи витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 грн., понесені при зверненні до суду з цим позовом.

Керуючись ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, яка дії в особистих інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4, та до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення без надання іншого житла задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 31.07.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованим у реєстрі за № 2915, а саме: квартиру № 100, яка розташована в будинку № 84 по вулиці Калиновій у місті Дніпропетровську та належить ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на підставі договору купівлі - продажу квартири від 31.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого у реєстрі за №2909, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (, п/р 2001 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346, юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 14) у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 0301/0708/71-150 від 31.07.2008 року, укладеним між нею та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», яка виникла станом на 15.06.2015 року в розмірі 274038 (двісті сімдесят чотири тридцять вісім) доларів США 99 центів, що еквівалентно 5770940 (пять мільйонів сімсот сімдесят тисяч девятсот сорок) грн. 23 коп. (з яких: 94600 доларів США - заборгованість за кредитом, 63028,03 доларів США - заборгованість за відсотками, 116410,96 доларів США пеня), шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з визначенням початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації - на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_3 без надання іншого житла.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Ю. Марченко