СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №306/2052/15-ц
Провадження №2-н/306/43/15
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.15 року м. Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області області ОСОБА_1, розглянувши заяву Комунального підприємства виробниче управління комунального господарства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виробниче управління комунального господарства звернулося в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 4722,73 грн. заборгованості за спожиті послуги у витратах на утримання будинку та прибудинкової території.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказаного провадження», наявність спору про право є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою про видачу судового наказу, якщо з доданих документів вбачається пропуск позовної давності така вимога може бути розглянута тільки у позовному провадженні.

Як вбачається з довідки про проведення начислення заборгованості за спожиті послуги, станом на серпень 2012 року борг ОСОБА_2 становив 3044,50 грн., остання оплату з цього часу не проводила, а вказана сума включена до загального розміру заборгованості, яку просить стягнути заявник.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином заявник звернувся з вимогою про стягнення заборгованості за період за межами позовної давності.

З положень ч. 3 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржника щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржником не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, він буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

За таких обставин, приходжу до висновку, що в даному випадку вбачається наявність спору про право у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись п. 2 ч. 3 ст. 100, ст. 101 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства виробниче управління комунального господарства про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги у витратах на утримання будинку та прибудинкової території.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п»ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Свалявського

районного суду ОСОБА_1