17.03.2015 Справа № 363/4470/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді Чіркова Г.Є.,
при секретарі Бариш А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Правління СТ «Риболов», ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю прокурора Вишгородського району Київської області, про визнання противними дій правління по відключенню від енергопостачання та зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому, посилаючись на протиправні дії відповідача ОСОБА_4 та правління СТ «Риболов» по відключенню її садового будинку (АДРЕСА_1) від електропостачання, порушує питання про визнання неправомірними дій та рішень СТ «Риболов» та електрика ОСОБА_4 стосовно постійного відключення її садового будинку від електропостачання.

Також просить:

визнати незаконним рішення відповідачів щодо прокладання нової самостійної підземної лінії електропостачання від трансформатора до її будинку за її рахунок;

зобов'язати електрика ОСОБА_4 компенсувати їй витрати понесені нею на прокладання лінії електропередач в сумі 4 900 грн.;

зобов'язати відповідачів відновити попередню трасу кабельної лінії електропостачання, що проходила по земельній ділянці ОСОБА_4, згідно раніше існуючої схеми електропостачання.

Крім того, посилаючись на загрозу фізичної розправи, моральне приниження та знущання, просить відшкодувати заподіяну їй відповідачем ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

В суді ОСОБА_3 позов підтримала. На задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди не наполягала, від них відмовилася і не підтримувала.

Пояснила, що з 1990 року вона постійно володіє вказаним садовим будинком та є власником земельної ділянки під ним. В садовому будинку вона щорічно відпочиває у весняно-літній період. З того часу вона приймала дольову участь в будівництві трансформатора і її будинок постійно був підключений до електропостачання по кабельній лінії, що згідно існуючої та технічно правильної схеми, проходить по земельній ділянці відповідача ОСОБА_4

З грудня 2013 року ОСОБА_4, який є її сусідом та правління СТ «Риболов» систематично відключає її будинок від електропостачання, що позбавляє її можливості регулярно користуватися електроенергією. При цьому наполягала, що ОСОБА_4 на ґрунті вживання алкогольних напоїв влаштовує їй сварки, має з нею неприязні стосунки, ображає та принижує її, відключає її від електропостачання, а в березні 2014 року перебив електрокабель під'єднаний до її будинку.

Внаслідок тиску правління СТ «Риболов» та відповідачів в березні 2014 року вона змушена була за власний рахунок здійснити прокладання кабельної лінії електропередач в обхід земельної ділянки ОСОБА_4, у зв'язку з чим викопувалася траншея, придбавався новий кабель, здійснено оплату роботи.

Оскільки перенесення кабельної лінії сталося з ініціативи відповідачів, просила компенсувати їй вказані втрати, які вона неправомірно понесла.

Після підключення до нової кабельної лінії виявилося, що в будинку слабка електронапруга, світло мерехтить, часто зникає, а відтак вона не отримує електропостачання належної якості.

Вважає, що причиною цього є протиправні дії відповідачів та прокладання нової кабельної лінії в обхід земельної ділянки ОСОБА_4, що є технічно невірним рішенням.

В суді позивачка погодилася, що після підключення до нової кабельної лінії, з квітня 2014 року від електропостачання її будинок не відключався.

Вважаючи свої права порушеними, просила зобов'язати відповідачів забезпечити їй постійне, регулярне електропостачання до будинку, шляхом прокладання кабельної лінії по земельній ділянці відповідача, згідно схеми електропостачання її будинку до трансформаторної підстанції, що існувала з 1990 року.

Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим, на основі доказів невмотивованим, який на матеріалах справи та вимогах Закону не ґрунтується.

Так, пояснення позивачки свого підтвердження в суді не знайшли, які є недоведеними і спростовуються взаємоузгодженими поясненнями відповідачів, сукупністю матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_4 в суді обставини позову повністю заперечив. Пояснив, що він є постійним користувачем сусідньої земельної ділянки садового будинку №19 в СТ «Риболов». Земельну ділянку в 2002 році він подарував своїй дочці ОСОБА_5, яка з того часу є власником земельної ділянки згідно державного акту серії Я.А. №411930 виданого 08 липня 2005 року.

Кабельна лінія електропередач проходить їхньою земельною діяльною до будинку позивачки, яку прокладено на неналежній глибині 30 см. самовільно, без дотримання проекту та інших схем електропідключення. Такі документи ніким не розроблялися та в СТ «Риболов» відсутні. Проти такого прокладання кабелю він довгий час не заперечував і ніяких складнощів щодо цього не виникало. Кабель прокладено тимчасово, без будь-якого погодження технічних умов і з порушенням техніки безпеки.

Однак, останнім часом (декілька років тому) у позивачки виникли проблеми з електропостачанням, яка не є членом СТ «Риболов», членські внески не сплачує, а відтак її лінію електропостачання ніхто не обслуговує. Відтак в них виникли неприязні стосунки, оскільки позивачка стала постійно звинувачувати його в умисному відключенні її кабелю від електропостачання, його пошкодженні, тощо. Це відбувалося систематично й навіть коли світло відключалося по всьому СТ «Риболов».

Так, через підвищену пожежну небезпеку, факти пожеж на території СТ «Риболов» за рішенням товариства електропостачання не здійснюється в період з 15 жовтня по 15 березня (осінньо-зимовий період). Є й інші випадки, коли в товаристві відключалося електропостачання з тих чи інших причин.

Не дивлячись на це, позивачка постійно скаржиться в правоохоронні органи, звинувачує його в умисному пошкодженні її кабелю, хоча він електропостачання до її будинку ніколи не відключав.

Зокрема, в березні 2014 року він за скаргами ОСОБА_3 самостійно виявив обрив її кабелю, який мав місце за межами його земельної ділянки. Дозволу на прокладання кабелю лінії електропередач своєю земельною ділянкою він не давав, не давала його й відповідачка ОСОБА_5, і на таке використання їхньої земельної ділянки позивачкою вони не погоджувалися.

Крім того, розміщення кабелю на їхній земельній ділянці спричиняло небезпеку ураження струмом, заважало проведенню земельних робіт на самій ділянці, унеможливлювало будівництво гаражу.

Також його постійно турбували працівники міліції, які систематично виїжджали на звернення позивачки, перевіряли її скарги на відключення електропостачання.

Внаслідок цього в квітні 2014 року за сприяння і втручання начальника Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області, позивачці за допомогою будівельної техніки вирито траншею для прокладання кабелю електропостачання в обхід його земельної ділянки з метою уникнення будь-яких непорозумінь та конфліктів з позивачкою з приводу відключення електропостачання від її будинку. На даний час будинок позивачки підключено до нової лінії електропостачання.

Ці обставини повністю підтвердила своїми поясненнями в суді й голова правління СТ «Риболов» Бойко Г.Г. та відповідачка ОСОБА_5

При цьому Бойко Г.Г. зазначила, що правлінням СТ «Риболов» ніколи не приймалося рішення щодо прокладання нового кабельного вводу до садового будинку позивачки та ніколи не відключало останню від електропостачання.

Рішенням від 15 березня 2014 року (протокол №1) сторонам конфлікту запропоновано звернутися за вирішенням спору до правоохоронних органів.

Відповідачка ОСОБА_5 підтвердила вказані обставини і зазначила, що на розміщення електрокабелю на її земельній ділянці вона не погоджується і це порушує її права як власника земельної ділянки.

Дані обставини підтверджуються також наступними доказами:

· висновком ДІМ Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області від 24 березня 2014 року;

· супровідними листами Прокуратури Київської області та Вишгородського району від 10 жовтня 2013 року та 31 березня 2014 року;

· протоколом №1 правління СТ «Риболов» від 15 березня 2014 року;

· актами Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії в Київській області від 18 квітня 2014 року та 06 березня 2015 року.

Отже судом встановлено, що кабель електропостачання до будинку позивачки прокладався земельною ділянкою відповідача ОСОБА_4 і експлуатувався позивачкою до квітня 2014 року без будь-яких правових підстав, за відсутності розробленого та затвердженого проекту, без дотримання і погодження технічних умов уповноваженими на то посадовими особами.

При цьому вказана лінія електропередач прокладалася і експлуатувалася по земельній ділянці, власником якої є ОСОБА_5 як без дозволу останньої так і без дозволу попереднього власника ОСОБА_4

Вирішуючи вказаний спір суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 3 ст. 373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Відповідно до ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Разом з тим користування чужою земельною ділянкою (прокладання та експлуатація ліній електропередач) може мати місце лише при отриманні права земельного сервітуту в порядку передбаченому ст.ст. 98-101 ЗК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Відповідно до п. в) ст. 99 ЗК України власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельних сервітутів на право прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій.

Згідно ч. 1 ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Таким чином позовна вимога щодо підключення лінії електропередач на земельній ділянці відповідачки ОСОБА_5 призведе до порушення права власності останньої, зазначеним вище вимогам Закону не відповідає, коли позов про встановлення земельного сервітуту згідно Глави 16 ЗК України на розгляд суду ОСОБА_3 не подавала.

Згідно вимог статей 10, 58-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов'язок доказування і подання належних, допустимих і достатніх доказів покладається на сторони.

Позивачка на основі належних, допустимих і достатніх доказів обґрунтованість свого позову та викладені в ньому обставини на його підтвердження не довела.

Так, подані нею листи Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 12 квітня 2014 року, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії в Київській області від 05 травня 2014 року та Держенергонагляду від 24 квітня 2014 року містять посилання на обставини, які свого підтвердження у суді не знайшли і встановленим фактичним обставинам справи не відповідають.

Доводи позивачки про систематичне відключення відповідачами її будинку від електропостачання є бездоказовими.

Не доведено в суді й те, що внаслідок протиправних дій відповідачів позивачка позбавилася електропостачання належної якості, як і сам факт того, що електропостачання на даний час здійснюється до її будинку неналежним чином і таке відбувається з вини відповідачів.

Подана позивачкою схема електропостачання її будинку до трансформатора від січня 1990 року є неналежним і недопустимим доказом, що являє собою лише плани земельних ділянок.

Не доведено в суді й посилання позивачки на вчинення відповідачами щодо неї протиправних дій пов'язаних з правовідносинами електропостачання та з діяльністю СТ «Риболов», а також те, що позивачці відповідачами заподіяно моральну шкоду внаслідок неправомірної поведінки щодо неї.

Не встановлено також в суді і правових підстав для компенсації витрат позивачки на прокладання лінії кабелю електропередач за рахунок відповідачів. З поданих доказів та спірних правовідносин сторін не можна дійти висновку, що відповідач ОСОБА_4 має нести цивільну відповідальність та оплачувати такі витрати ОСОБА_3

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позов є необґрунтований та недоведений, який вимогам Закону не відповідає та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя