Справа № 369/3344/15-ц
Провадження № 2/369/1824/15
УХВАЛА

Іменем України

20.04.2015 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.,

за участю секретаря Ткачук Н.М.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 Казімєжа Владіславовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 Казімєжа Владиславовича до товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський Квартал», ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами ОСОБА_4», закритий не диверсифікований венчурний пайовий інвестиційний фонд «Нерухомість України» про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

26.03.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський Квартал», ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами ОСОБА_4», закритий не диверсифікований венчурний пайовий інвестиційний фонд «Нерухомість України» про стягнення заборгованості за договором позики.

Позивач просив суд вжити заходів забезпечення позову в порядку ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), а саме: накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії СН № 413602, виданий 25.02.1997 року Шевченківським РВ УМВС України у м. Києві, зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2); накласти арешт на все рухоме і нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2); заборонити Державній реєстраційній службі України вчиняти дії по реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, оскільки позивач зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мають власних коштів для повернення боргу, а отримані від позивача в борг кошти були реалізовані на придбання майнових прав на квартиру, а відтак єдиним способом забезпечення виконання рішення суду, у разі його задоволення, є вжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 Казімєжа Владіславовича про забезпечення позову у вищезазначеній цивільній справі слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити в подальшому неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст.152 ЦПК України передбачено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов'язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали та обставини справи, доводи викладені у заяві позивача про забезпечення позову, суддя не вбачає підстав для задоволення вищезазначеної заяви на даній стадії судового процесу, оскільки не надано доказів, які підтверджують, що за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстроване будь-яке рухоме та нерухоме майно на яке необхідно накласти арешт, також не надано доказів, які підтверджують, що квартира АДРЕСА_1, належить на праві власності ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 та зареєстрована за будь-ким із відповідачів, і що останні мають намір відчужити спірне майно.

Крім того, позивачем не обґрунтовано причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, необґрунтовано необхідності застосування саме такого виду забезпечення позову. Відтак, дана заява підготовлена формально, не містить будь-якого обґрунтування та переліку майна, на яке слід накласти арешт, що позбавляє можливості суд позитивно вирішити питання про забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, з врахуванням також того, що зазначені у заяві підстави для обрання виду забезпечення позову, не дають можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Проте, позивач вправі повторно звернутися з даною заявою до суду після надання доказів, які підтверджують обсяг і вартість майна, що належить відповідачевам на праві власності.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 Казімєжа Владіславовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 Казімєжа Владиславовича до товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський Квартал», ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами ОСОБА_4», закритий не диверсифікований венчурний пайовий інвестиційний фонд «Нерухомість України» про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Волчко А.Я.