Справа № 686/3120/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2015

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - Заворотної О.Л.

секретаря судового засідання - Дякович О.О., Шклярука М.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу

встановив:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, в обгрунтування якого вказала, що в 2006 році позивач та відповідачі вирішили придбати квартиру, для чого позивач оформить кредит на купівлію квартири і буде його самостійно погашати, а придбану квартиру було вирішено оформити на брата ОСОБА_2, в подальшому після погашення кредиту відповідачі погодились або переоформити квартиру на позивача або повернути суму кредиту із сплаченими відсотками. У звязку з чим 22.09.2006 року позивач та ПАТ «УкрСиббанк» уклали кредитний договір № 0, відповідно до ямов якого ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 69000 доларів США на купівлю квартири АДРЕСА_1. В цей же день кошти отримані в банку ОСОБА_1 передала своєму брату ОСОБА_2 в присутності його дружини ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_2 передав кошти продавцям квартири, за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 виступив покупцем. В подальшому відповідач ОСОБА_2 написав розписку про отирмання коштів від позивачки та зобовязання повернути кредит сплачені проценти, інші платежі (штрафи, пеню, комісії). 27.09.2006р. відповідач ОСОБА_2 надав позивачці довіреність на право розпоряджатись квартирою № 32 по вул. Гагаріна, 1 в м. Хмельницькому строком на 50 років. В подальшому шлюб відповідачів розпався, і відповідач ОСОБА_4 при розподілі майна подружжя подала нотаріально посвідчену заяву за якою дала згоду на розпорядження на власний розсуд спірною квартирою відповідачу ОСОБА_2 Проте на даний час відповідач ОСОБА_4 ініціювала судовий процес щодо поділу майна подружжя, за яким просить поділити майно подружжя, в тому числі і квартиру АДРЕСА_1. Оскільки відповідач ОСОБА_4 вважає спірну квартиру спільним майном подружжя, то відповдіно у відповідачів виникає зобовязання щодо поверення коштів, отриманих в борг на придбання квартири, а тому позивач просить сягнути з відповідачів в рівних частках з кожного кредит в сумі 69000 доларів США та сплачені проценти 49128,53 долари США та 22624,44грн. (6999,00грн. комісії банку, 11591,44грн. витрат за договорами страхування кредиту, 200грн. за видачу довідок про стан заборгованості по кредиту) витрат понесених з обслуговування кредиту та судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, надав суду пояснення в яких вказав, що дійсно за кредитні кошти, які його сестра позивач по справі ОСОБА_1 отримала за кредитним договором з ПАТ «УкрСиббанк», було придбано квартиру АДРЕСА_1. У вказаній квартирі фактично з часу придбання проживає позивач зі своєю неповнолітньою донькою. При посвідченні договору купівлі-продажу спірної квартири дійсно була написана розписка, за якою він та його на той час дружина ОСОБА_4 зобовязались повернути суму кредиту, відсотки за користування кредитним коштами та інші платежі по договору. ОСОБА_4 була обізнана, що квартира придбавається за кошти, які позивач отримала в кредит, оскільки давала згоду на укладення договору поруки, а також договору іпотеки спірної квартири.

Представник відповідача діючи в інтересах ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав, вказав, що ОСОБА_4 не знала про існування боргової розписки, вказана розписки була написана відповідачем ОСОБА_2 пізніше, згоди на укладання договору позики не давала, а спірна квартира була придбана за кошти подружжя, просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

22.09.2006 року ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» уклали кредитний договір № 0, відповідно до умов якого, ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в розмірі 69000 доларів США, що еквівалентно 348450,00грн., на строк до 21 вересня 2027 року, зі сплатою 10,8 % річних за користування кредитними коштами, на придбання квартири АДРЕСА_1 (п. 1.1., 1.2.2, 1.3.1., 1,4 кредитного договору). Згідно заяви на видачу готівки № 30 від 22.09.2006 року ОСОБА_1 22.09.2006 року видано з поточного рахунку 69000 доларів США що еквівалентно 348450,00грн.

Також 22.09.2006 року між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір поруки, за яким поручитель зобовязався відповідати за виконання усіх зобовязань позичальника в повному обсязі, що виникли з договору про надання споживчого кредиту від 22.09.2006 року № 0. Відповідач ОСОБА_4 надала банку письмову згоду на укладення вказаного договору поруки.

Згідно розписки складеною власноручно ОСОБА_2, останній за згодою своєї дружини ОСОБА_4 взяв в борг у ОСОБА_1 69000 доларів США на придбання квартири АДРЕСА_1, які зобовязався повернути зі всіма нарахуваннями передаченими кредитним договором (відсотки, банківські комісії, нарахування, пеня, штраф).

В цей же день 22.09.2006 року ОСОБА_2 уклав договір купівлі-продажу, за яким придбав квартиру АДРЕСА_1 за 348450,00грн., що еквівалетно 69000 доларів США.

Крім того, 22.09.2006 року ОСОБА_2 передав квартиру АДРЕСА_1 в іпотеку ПАТ «УкрСиббанк» за договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу ОСОБА_5, з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за договором кредиту від 22.09.2006 року № 0.

З 17.10.2006 року ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_6 зареєстрували місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою Хмельницької житлово-експлуатаційної контори № 2 від 11.02.2014 року № 434.

За період з вересня 2006 року по травень 2015 року ОСОБА_1 сплачено 49128,23 доларів США процентів за користування кредитними коштами, що підтверджується довідкою банку та квитанціями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Вказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором купівлі-продажу, договором поруки, заявою на видачу готівки, договором іпотеки, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно з ч. 2 ст. 73 СК України стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом установлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і одержане за договором використано на її потреби.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 57-59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку що спірна квартира АДРЕСА_1 придбана за кошти, які ОСОБА_1 отримала в кредит згідно кредитного договору від 22.09.2006 року № 0, при цьому суд відхиляє заперечення представника відповідача щодо придбання спірної квартири за кошти подружжя, оскільки належних та допустимих доказів цього не надано, не здобуто таких доказів і судом. Щодо відсутності згоди ОСОБА_4 на укладення договору позики, то судом враховано, що в день придбання спірної квартири, відповідач дала згоду на укладення відповідачем ОСОБА_2 договору поруки та договору іпотеки, як забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором, тобто була обізнана про джерело коштів для придбання спірної квартири.

Крім цього, суд відхиляє також заперечення представника відповідача щодо часу написання боргової розписки, оскільки договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України у справі № 6-79 цс 14 від 02.07.2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок.

Якщо інше не встановлено договором або законом (наприклад, якщо договір позики відповідає ознакам безпроцентного договору), позикодавець має право на одержання ще і процентів від суми позики. У разі коли договором не встановлено їх розмір, розмір процентів визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст. 1048 ЦК України).

Отже, виходячи з наведених норм закону розписка, в якій зазначено сторони, сума переданих в борг грошей, особисті підписи є доказом укладення між позивачем і відповідачем договору позики, тому вимога позивача про повернення таких коштів є обґрунтованою.

При цьому, зміст розписки свідчить, що ОСОБА_2 за згодою своєї дружини ОСОБА_4 не тільки позичив у ОСОБА_1 гроші, що тягне за собою виконання зобовязання, що виникло між ним і позивачем та повернення гроші саме ій, а також зобовязалася сплачувати відсотки за кредитним договором, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 та виконувати інші зобовязання за цим договором перед банком.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Бориско підлягають задоволенню частково, а саме сума позики в розмірі 69000 доларів США та сплачені проценти в розмірі 49128,53 долари США, а всього 118128,53 підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках з кожного по 59064,26 доларів США з кожного.

В частині вимог щодо стягнення 18790,44грн., в т.ч. 6999,00грн. комісії банку, 11591,44грн. витрат за договорами страхування кредиту, 200грн. за видачу довідок про стан заборгованості по кредиту належить відмовити, оскільки вказані кошти в борг не передавались.

Згідно із п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, що станом на 25.05.2015 року 118128,53 доларів США еквівалентно за офіційним курсом НБУ 20,83грн. за 1 долар США 2460617,28 (два мільйони чотириста шістдесят тисяч шістсот сімнадцять гривень 28 коп.).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягенню судові витрати пропорційно до задоволених вимог. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 3654,00грн. та 180,00 за публікацію оголошення про виклик відповідача до суду. Таким чином, з відповідачів підлягають стягненню судові втирати : ціна позову 2483241,72 грн., сума задоволених позовних вимог 2460617,28грн.; 3834 грн. х 2460617,28грн. : 2483241,72 грн. = 3798,72 грн.:2=1899,36грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-59, 60, 61, 88, 209, 212, 214-216 ЦПК України, ст.ст. 526, 1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 65,73 СК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в рівних частках по 1230308,64 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по 1899,36грн. з кожного.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: