22-ц/775/616/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Дзюба М.В.
Категорія 24 Доповідач Ігнатоля Т.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого Ігнатоля Т.Г.,

суддів Попової С.А., Пономарьової О.М.

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» (далі ККП «Маріупольтепломережа») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією,

за апеляційною скаргою ККП «Маріупольтепломережа» на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією. В обґрунтування вимог посилався на те, що здійснює подачу теплової енергії у будинок відповідача, який проживає та є власником квартири АДРЕСА_1. У вересні 2006 року відповідач самовільно відключив квартиру від мережі централізованого теплопостачання. За особовим рахунком ОСОБА_1 НОМЕР_1 за період з 01 червня 2006 року по 01 грудня 2014 року утворилася заборгованість у сумі 12 061,29 грн., 3% річних від простроченої суми становить 1085,40 грн., інфляційні втрати - 2 925,31 грн. Оскільки підстави для звільнення від оплати послуг теплопостачання відсутні, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати у звязку зі зверненням до суду.

Під час розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог та остаточно просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за користування тепловою енергією за період з 01 серпня 2008 року по 01 грудня 2014 року в сумі 11 235,63 грн., штрафні санкції в сумі 4233,78 грн., витрати на оплату судового збору.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2015 року в задоволені позову ККП «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією в сумі 11235,63 грн. та штрафних санкцій в сумі 4233,78 грн. відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ККП «Маріупольтепломережа» в повному обсязі. Зокрема, позивач зазначає, що висновок суду про відсутність підстав для стягнення заборгованості у звязку з відключенням ОСОБА_1 квартири від централізованого опалення у вересні 2006 і неотримання послуг з теплопостачання, є необгрунтованим,оскільки відключення споживачів від мереж ЦО та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж ЦО забороняється. Власник квартири не має права самовільно змінювати систему опалення та здійснювати відключення від мереж централізованого опалення. Єдиною підставою для зняття споживача з обліку є акт про відключення, затверджений відповідною комісією та встановлення альтернативного джерела опалення. Відключення, проведене без дотримання відповідної процедури, є самовільним. Відповідач, в своїй заяві від 28 вересня 2009 року до ЖКП-2 вказував, що батареї були демонтовані тимчасово на час ремонту і будуть встановлені нові. Актом обстеження від 23 грудня 2015 року встановлено, що радіатори опалення демонтовано, проте стояки в робочому стані, не теплоізольовані. Оскільки з 2006 року не має актів про відсутність системи опалення в квартирі відповідача, не має доказів, що відповідач з серпня 2008 року по грудень 2014 року не користувався послугами центрального теплопостачання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ККП « Маріупольтепломережа» Ястребової І.Г.,яка підтримала доводи скарги та просила її задовольнити, заперечення проти скарги ОСОБА_1,який просив скаргу відхилити,а рішення суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ККП «Маріупольтепломережа» забезпечувало теплопостачання у квартиру АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_1

Згідно з розрахунком заборгованості та випискою з особового рахунку ОСОБА_1 має за період з 1 серпня 2008 року по 1 грудня 2014 року заборгованість за послуги з теплопостачання -11235,63 грв. Інфляційні втрати та 3% річних, нараховані на підставі ст.625 ЦК України, складають відповідно 1109,58 грв. та 3124,20 грв., а всього 4233,78 грн. (а.с.39-42).

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення зі ОСОБА_1 суми заборгованості за послуги з теплопостачання, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пред'явлені вимоги щодо стягнення заборгованості за не надані та не отримані послуги, оскільки з вересня 2006 року відповідачем була відключена квартира від централізованого опалення.

Проте, з даними висновками погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають з встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Вказане судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно з заявами ОСОБА_1 на адресу директора ЖКП-2 у Приморському районі м. Маріуполя від 28 вересня 2006 року та на адресу начальника Приморського відділення ККРП « Маріупольтепломережа» від 24 жовтня 2006 року, відповідач повідомив вказані служби про те, що батареї у квартирі ним відрізані 12 вересня 2006 року у звязку з тим, що проржавіли; що він має намір замінити їх на нові ( а.с. 16-18).

2 листопада 2006 року на адресу ОСОБА_1 директором ЖКП №2 Приморського району м. Маріуполя була дана відповідь, згідно з якою запропоновано у строк до 15 листопада 2006 року поновити у теплопостачання у квартирі або вирішити питання про встановлення альтернативного джерела опалення квартири і узгодити питання демонтажу опалювальних приладів в установленому законом порядку ( а.с. 19).

Актом про обстеження квартири АДРЕСА_1, встановлено, що опалювальні прилади демонтовані. Трубопроводи закольцовані та не заізольовані (а.с.24).

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачання, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Це право не є абсолютним, воно може бути реалізоване за певних умов.

Питання відключення від мережі централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 ( далі Правила №630 від 21 липня 2005 року), в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до п. 25 зазначених Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пунктом 26 цих Правил передбачено, що відключення споживачів від системи здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування, відповідно до Закону України "Про теплопостачання", схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціювання, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22 листопада 2005 року із змінами, внесеними наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №169 від 6 листопада 2007 року ( далі Порядок), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Згідно даного Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання (в редакції постанови КМ України №169 від 6 листопада 2007 року) для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п.2.1); Комісія розглядає надані документи за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних технічних умов для виготовлення проектної документації (п.2.2).

Оскільки відповідачем не було дотримано порядок відключення квартири від мережі центрального опалення, то відсутні підстави для зняття його з обліку, як споживача послуг теплопостачання.

Суд зазначене не врахував і дійшов помилкового висновку про те, що відповідач мав підстави не сплачувати за послуги з теплопостачання у період з 01 серпня 2008 року по 01 грудня 2014 року. Та обставина, що відповідач не користується послугами позивача, не є підставою для звільнення його від оплати послуг з теплопостачання.

За таких обставин, рішення суду як таке, що не відповідає вимогам ст. ст. 213,214 ЦПК України та положенням ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 25, 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ККП «Маріупольтепломережа», тобто, стягнення з ОСОБА_1 на користь ККП «Маріупольтепломережа» заборгованості з теплопостачання за період з 1 серпня 2008 року по 1 грудня 2014 року в сумі 11235,63 грн. та штрафних санкцій сумі 4233,78 грн. Сума заборгованості та період, за який вона стягується, позивачем не оспорюються та спростовані належними і допустимими доказами.

У відповідності з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі зазначеного, зі ОСОБА_1 на користь ККП «Маріупольтепломережа» підлягають стягненню витрати позивача на оплату судового збору при подачі позову - 243,60 грв. та 121, 80 грв. за подачу апеляційної скарги, а всього 365,40 грв.

Керуючись ст. ст. 307, 309,313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа», задовольнити.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2015 року скасувати.

Позов Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1, 1963 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» заборгованість по оплаті послуг з теплопостачання за період з 01 серпня 2007 року до 01 грудня 2014 року в сумі 11235,63 (одинадцять тисяч двісті тридцять пять) грн. 63 коп. та штрафних санкцій в сумі 4233 (чотири тисячі двісті тридцять три) грн. 78 коп. А всього 15469 (п'ятнадцять тисяч чотириста шістдесят девять) грн. 41 коп.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ККП «Маріупольтепломережа» у відшкодування витрат на оплату судового збору - 365,40 грв.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.Г.Ігнатоля

Судді: С.А.Попова

О.М.Пономарьова