Справа №672/657/15-ц
Провадження №2/672/217/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2015 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Сакенова Ю.К.

секретаря Ратушняк Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю жінки та чоловіка без реєстрацію шлюбу з ОСОБА_5 та про зміну черговості в отриманні права на спадщину за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача для захисту своїх прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 червня 2014 року помер ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема, на 1/2. частину домоволодіння, розташованого у м.Городок, провул.Лісний, 1З, а також - на автомобіль, грошові вклади на рахунках і банківських установах, інше нерухоме майно.

Позивач вчасно подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 Розпорядження на випадок своєї смерті на перелічене вище майно спадкодавець не зробив, тобто, має місце спадкування за законом.

Починаючи із січня 2005 року позивач та спадкодавець проживали як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу у органах РАЦСу.

Згідно чинного законодавства, що регулює спадкові правовідносини, особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, віднесені до четвертої черги спадкоємців за законом (ст.1264 ЦК України) і можуть успадковувати майно при відсутності спадкоємців першої-третьої черги або неприйняття ними спадщини (ч. 1 ст.1258 ЦК України).

Однак, відповідно до п.п.4.21 постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», проживання однієї сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є піставою для виникненя у них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі сг. 1261 ЦК України, а тому позивач звернулась до суду з вимогами про зміну черговості одержання права на спадкування.

Відповідно до правової норми ч.2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцем тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Пленумом Верховного Суду України у п.6 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування....» розяснив, що безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворбою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Факт спільного проживання із спадкодавцем як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу доводиться наступним.

Позивач спільно проживала разом із ОСОБА_6 у придбаному ними житловому будинку, вели господарство, мали спільний бюджет, спільно вирішували сімейні проблеми, були повязані спільним побутом та мали взаємні права та обовязки подружжя, аж до смерті, та фактично, і після неї - позивач похоронила спадкодавця повністю за свій рахунок, а після похорон належним чином, згідно християнських заповідей, відправила девятину, сороковину.

Все життя позивач належним чином виконувала свої обовязки дружини: готувала для чоловіка, прала, доглядала його у тяжкий для нього період хвороби, турбувалась про нього.

Спадкодавець довго та тяжко хворів, про що свідчить довідка Городоцької ЦРЛ від 18.12.2014 року №832. ОСОБА_6 був поставлений на облік лікарем-терапевтом з приводу гіпертонічної хвороби II ст. З ст. ризик високий, лікарем-офтальмологом, лікарем-травматологом з приводу подагричного артриту з ПФС ІІ-ІП ст.. з 2000 року та потребував постійного довготривалого лікування та догляду, оскільки, перелічені хвороби, особливо в період їх загострення, викликали безпорадний стан, який обумовлював нагальну потребу у наданні сторонньої допомоги, адже, окрім нестерпного, жахливого болю, який мусив терпіти чоловік, потрібно було створити та забезпечити побутові умови, які мали бути специфічними: готування саме дієтичної їжі, особистої гігієни (чоловік не міг самостійно ні поїсти, ні переміщатись, лягти чи встати, ні, нарешті, справити фізіологічні потреби), виконання призначень лікаря, різних процедур і інше, про що без сторонньої допомоги не могло бути і мови. Всі ці важкі проблеми лягли тільки на плечі позивача. Окрім всього, що було повязано із лікуванням, доглядом та побутом хворого, позивач вчиняла всі покупки, сплачувала платежі, здійснювала цілий ряд інших повсякденних функцій для забезпечення життєдіяльності чоловіка. Відповідач не надавав жодної, допомоги батькові при житті, не брав жодної участі у похованні покійного.

На підставі викладеного позивач просить задовольнити позов.

Представник відповідача позов визнав частково і пояснив, що не заперечує щодо встановлення факту проживання позивача із ОСОБА_6 однією сімєю, однак заперечує щодо зміни черговості позивача в отриманні права на спадщину за законом, що відкрилась 26.06.2014 року після смерті ОСОБА_6, оскільки позивачем не доведено у суді, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ОСОБА_3 в період з 01.08.2005 року по 26.06.2014 року проживала однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6, який помер 26.06.2014 року. Дана обставина підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 01.08.2005 року за яким ОСОБА_6 та ОСОБА_3 спільно придбали житловий будинок по пров.Лісному,13 в м.Городок, який відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.08.2005 року перебував у їх спільній сумісній власності.

Також факт спільного проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_6 підтвердили у суді свідки: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 Тому позов в частині встановлення факту проживання позивача однією сімєю як жінки та чоловіка без реєстрацію шлюбу з ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

В задоволенні позову в частині зміни черговості в отриманні права на спадщину за законом, що відкрилась 26.06.2014 року після смерті ОСОБА_6 слід відмовити.

Так згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ПК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом зі спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Однак позивач не довела у суді факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Відповідно до довідки Городоцької ЦРЛ від 18.12.2014 року №832. ОСОБА_6 був поставлений на облік лікарем-терапевтом з приводу гіпертонічної хвороби II ст. З ст. ризик високий, лікарем-офтальмологом, лікарем-травматологом з приводу подагричного артриту з ПФС ІІ-ІП ст.. з 2000 року.

Допитаний як свідок лікар-травматолог Городоцької ЦРЛ ОСОБА_12 пояснив, що дійсно ОСОБА_6 мав подагричний артрит з ПФС ІІ-ІП ст. з приводу якого проходив курс лікування. Дана хвороба у ОСОБА_6 загострювалась 2-3 рази на рік і проходила в залежності від вчасності звернення хворого до лікаря та дотримання ним відповідної дієти.

Крім того згідно пояснень позивача ОСОБА_6 отримував пенсію в сумі 1800 грн. і мав кошти на своє утримання.

Наявні в матеріалах справах докази свідчать про те, що спадкодавець хворів, але сам по собі факт наявності хронічних захворювань не може свідчити про його безпорадний стан, оскільки за медичними показаннями міг сам забезпечувати свої потреби, в безпорадному стані не перебував та постійного стороннього догляду не потребував.

Відповідно до ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином у суда немає підстав для зміни позивачу черговості в отриманні права на спадщину за законом, що відкрилась 26.06.2014 року після смерті ОСОБА_6.

Керуючись ст..1258,1259,1261,1264 ЦК України ст.10, 57, 60, 88, 209, 213, 214, 215, 294, 256 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період з 01.08.2005 року по 26.06.2014 року проживала однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6, який помер 26.06.2014 року.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну черговості в отриманні права на спадщину за законом, що відкрилась 26.06.2014 року після смерті ОСОБА_6 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя