Справа № 521/8730/15-ц
Провадження № 2/521/4053/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мазун І.А.,
за участю секретаря - Бурдейного В.О.
розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До Малиновського районного суду м.Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Як вказувала позивачка, 22.12.2009р. між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів, різні погляди на життя, як наслідок, втрата почуття любові та взаємоповаги. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім»ї є неможливим. З 01.12.2012р. по сьогоднішній день сторони не проживають разом та не ведуть спільне господарство. Позивачка вказує, що з січня 2013р. вона проживає з іншим чоловіком, з яким побудувала нову сім»ю.
Посилаючись на викладене, позивачка просила розірвати шлюб з відповідачем.
Позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити у її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, про що надала письмову заяву.
Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщений належним чином.
За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 22 грудня 2009 року позивачка та відповідач уклали шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 22.12.2009р. Виконавчим комітетом Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 12.
Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.
При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини.
Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України).
Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Під час реєстрації шлюбу позивачкою було залишено її дівоче прізвище «ОСОБА_1». Позивачка просить надалі після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «ОСОБА_1». Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. З врахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу та встановлює порядок виконання рішення суду у відповідній частині.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 208-209, 212, 214-215, 217-218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 24 Сімейного кодексу України, суд -
Шлюб, зареєстрований 22 грудня 2009 року Виконавчим комітетом Дивізійської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 12, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.
Встановити порядок виконання рішення відповідно до якого воно після набрання ним законної сили є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб про його розірвання органом державної реєстрації актів цивільного стану (відповідно до ст. 15 Закону України „Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 115 СК України) зі збереженням прізвища позивачки „ОСОБА_1".
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення, позивачем - в загальному порядку.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН