Номер провадження: 22-ц/785/5606/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кварталова А. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого судді - Кварталової А.М.,

суддів Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

при секретарі Томашевської К.В.,

за участю: представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року,-

встановила:

02 березня 2015р. ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 29449,35 грн., моральну шкоду 20000 грн., а також понесені судові витрати.

Свої вимоги мотивувала тим, що 23 листопада 2014р. ОСОБА_4, керуючи автомобілем Hyndai Н200, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, у м. Одесі по вул. Затонського в районі буд. № 4, під час руху заднім ходом та виїзді з прилеглої території не врахував дорожні обставини, не впевнився у безпечності руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Форд Фієста реєстраційний номер НОМЕР_2 під її керуванням, після чого з місця дорожньо-транспортної пригоди зник. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, що належить ОСОБА_3, отримав механічні пошкодження, а вона отримала тілесні ушкодження.

13 лютого 2015р. постановою Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Згідно висновку експерта № 5308, сума матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу, становить 25204,67 грн. Крім того, вона понесла наступні витрати: на проведення експертного дослідження 600 грн., на відправлення телеграми 91,98 грн., збереження автомобіля на стоянці 900 грн. До того ж, їй були заподіяні тілесні ушкодження, що потягло за собою необхідність відновлення стану здоровя, під час лікування нею було витрачено 2213,11 грн.

Також діями відповідача їй була заподіяна моральна шкода, яка полягала в тому, що пошкодження автомобіля викликало у неї стійкі моральні переживання, у неї почалися нервові розлади, підвищився кровяний тиск, її сімя відчувала незручності, повязані з цим, двох малолітніх дітей вона через відсутність автомобіля не має можливості возити на заняття, зі сторони родини втрачено довіру до неї як водія, почалися сварки, їй постійно дорікають, що принижує її в очах членів родини. Моральну шкоду вона оцінила у 20000 грн.

У судовому засіданні позивачка та її представник наполягали на задоволенні позовних вимог та пояснили, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. До теперішнього часу відповідач не відшкодував заподіяну шкоду, у звязку з чим позивачка була змушена звернутися до суду з позовом.

Відповідач у судовому засіданні позовну заяву визнав частково та пояснив, що дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) сталася з його вини, згоден відшкодувати матеріальну шкоду за пошкодження автомобіля 15000 грн., за експертне дослідження 600 грн., витрати на телеграму 91,98 грн., витрати за збереження автомобіля на стоянці - 900 грн., а також моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Згодом до судового засідання відповідач не зявився, але від його представника надійшла заява, в якій він позовну заяву визнав частково, а саме: матеріальну шкоду у розмірі 14681,06 грн., документально підтверджені витрати, а також моральну шкоду 5000 грн., в іншій частині позовних вимог просив відмовити.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2015р. позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Судом стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 17586,15 грн., моральну шкоду у розмірі 7000 грн., а також судовий збір у розмірі 616,30 грн., а всього 25202,45 грн.

В іншій частині позовну заяву ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 22 квітня 2015р. виправлено помилку в рішення суду від 15 квітня 2015р., а саме суд вважав правильним, що у другому абзаці резолютивної частини рішення від 15 квітня 2015р. вказати «Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 18486,15 грн., моральну шкоду у розмірі 7000 грн., а також судовий збір у розмірі 616,30 грн., а всього 26102,45 грн.».

В апеляційній скарзіОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 просить рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2015р. змінити, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, яка відповідає розміру відновлювального ремонту автомобіля, у звязку з ДТП у розмірі 25204 грн., а також стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на придбання ліків у розмірі 2652 грн., в іншій частині рішення суду залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, сповіщений належним чином про слухання справи, про що в матеріалах є докази(а.с.78-80). Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, така неявка сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, мотиви і доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 з врахуванням виправленої описки, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ст. ч. 2 ст. 1187 ЦК України, ст. 21, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, особа несе відповідальність, встановлену законом. Оскільки ОСОБА_4 визнано винним у дорожньо транспортній пригоді, яка сталася 23 листопада 2014р. під час керування ним автомобілем Hyndai Н200, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, тому з ОСОБА_4 необхідно стягнути заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 14681,06 грн., тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу, витрати за стоянку автомобіля у розмірі 900 грн., витрати в звязку з відправленням на адресу відповідача про його виклик на експертне дослідження телеграми у розмірі 91,98 грн., придбання ліків у звязку з лікуванням у розмірі 2213,11грн., витрати за проведене експертне дослідження автомобіля у розмірі 600 грн., а всього у розмірі 18486 грн.15 коп.

При вирішенні питання щодо розміру шкоди, спричиненої позивачці, суд виходив з того, що згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження розмір заподіяної матеріальної шкоди, тобто вартість відновлювального ремонту, визначена з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу, спричиненої власникові автомобіля марки Форд Фієста, яка становить 14681,06 грн. та підлягає задоволенню в цій частині.

Крім того, у звязку з дорожньо-транспортною пригодою ОСОБА_3 були заподіяні тілесні ушкодження, вона погано себе почувала, зверталася до лікарні, пройшла курс лікування, оскільки їй був встановлений діагноз гостра закрита черепно-мозкова травма, а тому, виходячи із засад виваженості, розумності, справедливості, суд оцінив моральну шкоду у розмірі 7000 грн.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Судом встановлено, що 23 листопада 2014р., ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_3, з явними ознаками алкогольного спяніння, у м. Одесі по вул. Затонського в районі будинку № 4, під час руху заднім ходом та виїзді з прилеглої території не врахував дорожні обставини, не впевнився у безпечності руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Форд Фієста реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, після чого з місця дорожньо-транспортної пригоди зник. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Форд Фієста реєстраційний номер НОМЕР_2, який належить позивачці ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження, а вона сама отримала закриту черепно-мозкову травму.

Дорожньо-транспортна пригода(надалі ДТП) сталася з вини ОСОБА_4, що підтверджується постановою Біляївського районного суду Одеської області від 13 лютого 2015р.(а.с.33).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 5308 від 18 січня 2015р., сума матеріальної шкоди, заподіяної позивачці ОСОБА_3 внаслідок пошкодження автомобіля Форд Фієста реєстраційний номер НОМЕР_2, становить 14681,06 грн., вартість відновлювального ремонту складає 25204 грн. (а.с. 9-26).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, Форд Фієста реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ОСОБА_3О.(а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на автомобіль Hyndai Н200, реєстраційний номер НОМЕР_1 відсутній. Докази виплати страхових відшкодувань будь-якими страховими компаніями сторонами не надані.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для часткової відповідальності за цивільно правові наслідки в звязку з ДТП.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія ОСОБА_4, який керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння.

Під час розгляду справи суд правильно стягнув з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду у розмірі 14681,06 грн., тобто вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту зносу транспортного засобу, витрати за збереження автомобіля на стоянці у розмірі 900 грн.; витрати в звязку з відправленням на адресу відповідача про виклик його на експертне дослідження телеграми у розмірі 91,98 грн.; придбання ліків у розмірі 2213,11грн. у звязку з лікуванням; витрати за проведене експертне дослідження автомобіля у розмірі 600 грн., а всього у розмірі 18486 грн.15 коп.

Доводи апелянта про те, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути вартість відновлювального ремонту у розмірі 25204 грн., що підтверджено актом виконаних робіт(а.с.69) до уваги колегії суддів не приймається, оскільки роботи які зазначені в акті виконаних робіт суперечать довідці про механічні пошкодження автомобіля Форд Фієста, реєстраційний номер НОМЕР_2,2008 року випуску, в які й зазначено що автомобіль отримав пошкодження у вигляді деформації правого переднього крила, правої передньої дверці, правого переднього колеса, указника правого переднього повороту(а.с.8).

Вказані пошкодження автомобіля не зазначені в акті виконаних робіт щодо ремонту автомобіля та відновлювальних робіт, які були проведені позивачем 11 березня 2015р. Тобто, виконані роботи, які зазначені в акті виконаних робіт щодо ремонту автомобіля не відповідають довідці щодо пошкодження автомобіля під час ДТП(а.с.69).

Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу позивач ОСОБА_3 повинна була довести в судовому засіданні обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про відшкодування вказаних витрат.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, колегією суддів було запропоновано представнику ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 проведення судової авто - технічної експертизи щодо встановлення дійсної вартості відновлювального ремонту автомобіля Форд Фієста, але представник позивача відмовився від проведення експертизи, а тому колегія суддів розглядає справу на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду щодо стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2213 грн. 11 коп., які були витрачені позивачем під час лікування на придбання ліків, що підтверджено відповідними квитанціями, довідкою лікаря, листом лікарських призначень під час лікування позивача, які надані позивачем до суду першої інстанції(а.с. 29,55).

Доводи апелянта про стягнення повної суми витрат на лікування у розмірі 2652грн.70 коп., а саме 439 грн.70 коп., які не були стягнуті судом є необґрунтованими, оскільки, розглядаючи справу, суд першої інстанції стягнув на користь позивача витрати на лікування, які підтверджено призначеннями лікаря та відповідними квитанціями(а.с.29). Однак витрати за квитанцією у розмірі 439 грн.60 коп.(а.с.29) не зазначені у призначеннях лікаря, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вони задоволенню не підлягають.

Доказів про те, що вказаний медичний препарат у розмірі 439,60 грн. був призначений лікарем позивачу ОСОБА_3 у звязку з отриманням тілесних ушкоджень під час ДТП, позивачем не надано.

Розмір моральної шкоди сторонами не оскаржується.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів, розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, тому мають бути відхилені.

Підстав для ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,307 п.1ч.1,308,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року(з врахуванням ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 22 квітня 2015р. про виправлення помилки) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7