Єдиний унікальний номер 2-1719/12
Номер провадження 6/725/26/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Войтун О. Б.

при секретарі Ільєвській О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку предявлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Черніевцької міської ради про звернення стягнення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання частини договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ

Заявник звернувся до суду з вище вказаною заявою та в обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 25.11.2013 року Першотравневим районним судом м.Чернівці була розглянута вказана вище цивільна справа та з метою примусового виконання рішення суду було видано виконавчі листи, які предявленні до виконання.

Однак, ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17.12.2014 року виконавчий лист №2-1719/12 про виселення було визнано таким, що не підлягає виконанню з підстав відсутності у виконавчому листі усіх задоволених позовних вимог, у звязку з чим стягувачем було повторно отримано виконавчі листи про звернення стягнення та виселення відповідачів, які належним чином оформленні відповідно до вимог законодавства, проте строк предявлення їх до виконання закінчився 22.01.2015 року.

У звязку з наведеним, вважає, що стягувачем з поважних причин пропущено строк предявлення вказаних виконавчих листів до виконання, а тому посилаючись на норми процесуального права, проси вказаний строк поновити.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, від представника заявника надійшла заява про розгляд заяви у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, решта осіб про причини своєї неявки суд не повідомили.

Частиною другою ст. 371 ЦПК України передбачено, що неявка осіб, які беруть участь у справі не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали справи № 2-1719/12, вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці, від 25.11.2013 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 22.01.2014 року, задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про звернення стягнення, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернено стягнення на предмет іпотеки та виселено відповідачів з квартири АДРЕСА_1 (предмет іпотеки), стягнуто з відповідачів судові витрати на користь банку, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання частини договору недійсним відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Так, з метою примусового виконання вказаного вище рішення суду Першотравневим районним судом м.Чернівці було видано виконавчі листи, які були звернуті стягувачем до виконання, проте ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17.12.2014 року визнано виконавчий лист, виданий Першотравневим районним судом м.Чернівці 14.03.2014 року по цивільній справі №2-1719/12 про виселення ОСОБА_2 з зняттям з реєстраційного обліку таким, що не підлягає виконанню. Внесено виправлення до виконавчого листа по цивільній справі №2-1719/12 визначивши в ньому датою прийняття рішення судом «25 листопада 2013 року» замість «25 січня 2013 року».

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається зі змісту вказаної вище ухвали оскаржуваний виконавчий лист не відповідав вимогам встановленим ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та в ньому не в повному обсязі вказана резолютивна частина рішення.

У звязку з наведеним 06.04.2015 року державним виконавчем було винесено постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчих листів по вказаній вище цивільній справі про виселення відповідачів та зняття з реєстраційного обліку.

На підставі заяви стягувача 24.04.2015 судом було видано виконавчі листи по вказаній вище цивільній справі, оформлені відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа, строк предявлення виконавчого документу до виконання становить один рік, вказаний строк відраховується з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Як вбачається зі змісту виданих стягувачу виконавчих листів, строк предявлення їх до виконання закінчився 22.01.2015 року, проте виконавчі листи були виданні лише 24.04.2015 року.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Вказані норми права також дублюються в ст. 371 ЦПК України, відповідно до якої стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 22.02.2005 року, ухваленого у справі «Шаренок проти України», було встановлено порушення ст.6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції. При цьому, Суд зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобтоправо порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що стягувачем з поважних причин пропущено строк предявлення вказаного вище виконавчого документу до виконання, оскільки виданні судом виконавчі документи не відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а тому пропуск строку предявлення виконавчих листів до виконання виник не звини ПАТ КБ «ПриватБанк», крім того відсутність у ПАТ КБ «ПриватБанк» можливості домогтися виконання рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване першим реченням частини першої статті 1 Протоколу № 1, а тому пропущений строк слід поновити.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 22, 24 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.60,61, 103,105,106,208-210, 293, 371 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Поновити ПАТ КБ «ПриватБанк» строк предявлення до виконання виконавчих листів №2-1719/12, виданих Першотравневим районним судом м. Чернівці 24.04.2015 року з метою примусового виконання рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25.11.2013 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Черніевцької міської ради про звернення стягнення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання частини договору недійсним.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун