У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2015 Справа №607/6106/15-ц

10 квітня 2015 року

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності пенсійного посвідчення, посвідчення учасника війни та посвідчення до медалі,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з заявою про встановлення факту належності пенсійного посвідчення, посвідчення учасника війни та посвідчення до медалі.

Відповідно до ч.3 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України) та роз»яснень Постанови ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.1995р., зокрема п. 12 вбачається, що заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі військового квитка та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Крім того, із роз»яснень Постанови ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31.03.1995р., зокрема п. 2 абзацу 5, не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород.

Із роз»яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. та ч.4 ст. 256 ЦПК України вбачається, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тому, зважаючи на вище зазначене, для внесення змін, виправлень у пенсійне посвідчення, посвідчення учасника війни та посвідчення до медалі заявнику необхідно звернутись у орган який видавав вказані посвідчення.

Відповідно до ч.2 п.3 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, вважаю, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки заява не підлягає розгляду в суді в порядку окремого провадження.

Керуючись ч.2 п.3 ст.122, ч.3, ч.4 ст. 256 ЦПК України, п.2, п.3, п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р., -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності пенсійного посвідчення, посвідчення учасника війни та посвідчення до медалі.

Копію ухвали разом із заявою та всіма доданими до неї документами надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Дзюбич В.Л.