Номер провадження: 22-ц/785/1196/15
Головуючий у першій інстанції Ледньова Т.В.
Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Сегеди С.М., Артеменко І.А.,

при секретарі - Желєзнові В.В.

у відкритому судовому засіданні у присутності ОСОБА_2, його представника по довіреності, ОСОБА_3, її двох представників, діють по довіреностям,

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10.10.2013р.

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2

про встановлення факту родинних відносин, визнання актових записів недійсними, визнання права власності на спадкове майно,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області, Іллічівської міської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3

про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

01.03.2005р. позивач ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_2 з позовом про визнання права власності на спадкове майно, розділ майна. В первісному позові позивач ОСОБА_3 просила визнати за нею право власності на ? частину спадкового майна, розділити спадкову масу між нею і ОСОБА_2 в рівних частках(а.с.2-4,т1).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3. помер її батько, ОСОБА_4. Після смерті спадкодавця залишилося нерухоме і рухоме майно.

В подальшому, позивач ОСОБА_3, уточнив позовні вимоги, просила визнати за нею право власності на нерухоме і рухоме майно в порядку спадкування за законом, що залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_4 з посиланням на те, що вона є єдиним спадкоємцем, відповідач є сторонньою особою і чинить їй перешкоди як спадкоємцю (а.с.2-4,16-18,т1).

Після смерті батька ОСОБА_4 вона звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, правовстановлюючи документи на спадкове майно їй не були видані у зв'язку з тим, що в її свідоцтві про народження вказане дівоче прізвище «ОСОБА_3»: батько «ОСОБА_4». В свідоцтві про смерть батька вказано прізвище батька - «ОСОБА_4». 24 листопада 1984р. позивач ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, після реєстрації шлюбу набула прізвище « ОСОБА_3.». До первісної позовної заяви позивача ОСОБА_3 була приєднана копія рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.02.2005р. за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин(а.с.31,т1). На підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 06.04.2006р. за апеляційною скаргою ОСОБА_2 рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.02.2005р. скасовано. Заява ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин залишена без розгляду (а.с.143,т1). Підставою для залишення заяви ОСОБА_3 без розгляду стало те, що виник спір про право.

Підтримав заявлений позов позивач ОСОБА_3 просила визнати факт родинних відносин, встановити, що вона, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. н. є донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_2 уточнений позов не визнав, посилався на те, що після смерті батька ОСОБА_4 він у передбачений законом строк звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини оскільки є сином спадкодавця, має право на спадкове майно..

В матеріалах справи є копія спадкової справи №378/2004 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_4 (а.с.41 - 65,т1). В спадковій справі є заява позивача ОСОБА_3 і заява відповідача ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4.

Першим рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27.01.2012р. позов ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі.

Суд визнав, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суд визнав за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 (а.с.257-265,т6).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.05.2012р. апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 відхилена, рішення місцевого суду від 27.01.2012р. залишено без змін(а.с.337-338,т 6).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.02.2013р. касаційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 27.01.2012р., ухвала апеляційного суду Одеської області від 15.05.2012р. скасовані, матеріали справи передані до суду 1 інстанції на новий розгляд(а.с.468-470,т6).

Після повернення матеріалів справи до суду 1 інстанції позивач ОСОБА_3 уточнила позовні вимоги (а.с.51- 62,т. 7).

Позивач ОСОБА_3 просила:

визнати, що вона, ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2;

визнати недійсним актовий запис №15 про встановлення батьківства ОСОБА_4 відносно відповідача ОСОБА_2 від 22.07.1977р. та анулювати цей актовий запис;

визнати недійсним актовий запис №95 про народження «ОСОБА_2» ( російською мовою) від 22.07.1977р. в частині внесених відомостей про батька, виключити прізвище «ОСОБА_4» і повернути прізвище, яке було записано на початку - «ОСОБА_2»;

зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області внести відповідні зміни у актовий запис про народження №95 від 22.07.1977р. та анулювати актовий запис про встановлення батьківства №15 від 22.07.1977р.;

визнати недійсним свідоцтво про народження «ОСОБА_2» (виданий на російській мові) серія НОМЕР_9 від 20. 12.1979 та зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області внести відповідні зміни у актовий запис про народження №95 від 22.07.1977р.;

визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, на:

1)
квартиру АДРЕСА_1, Одеської області1.

2) нежитлове приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_5», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

3) гараж НОМЕР_10, ряд №10 гаражного товариства « Портовик-1» за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, 7-а;

4) земельну ділянку по АДРЕСА_3 з недобудованою будівлею загальною площею 0,06га, що знаходиться в садівницькому товаристві « Чайка» в с. Доброолександрівка, Овідіопольського району Одеської області;

5) автомобіль ІЖ 2715, державний номер НОМЕР_1, 1989р.в;

6) автомобіль ВАЗ21063, державний номер НОМЕР_3, 1989р.в;

7) грошові кошти, які знаходяться в Філії - Іллічівське відділення Ощадного банку України, а саме в операційному відділі №8126/00: рахунок НОМЕР_4 в сумі 0,01грн. та компенсаційний рахунок НОМЕР_8 в сумі 100,80грн.;

у ТВБВ №8126/06: компенсаційні рахунки НОМЕР_5 в сумі 5737,35грн.; НОМЕР_6 в сумі 21468,00грн. та рахунки НОМЕР_7 в сумі 1,48грн.; №7 в сумі 3,98грн., НОМЕР_11 в сумі 0,39грн., НОМЕР_15 в сумі 0,38грн.;

1)
рухоме майно, що належало ОСОБА_4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яке згідно з актом опису нотаріуса від 01.03.2005р. складається:

- крісло коричневого кольору

· стіл роздвіжний темного кольору;

· диван розкладний темно - коричневого кольору полуторний;

· стінка, яка складена з п'яти секцій темно - коричневого кольору;

· відеомагнітофон « PHILIPS» ;

· килим вовняний різнокольоровий 2х3;

· кондиціонер БК-2900»;

· пилосос « Ракета» 1990р.в;

· люстру трьохлампову коричневого кольору;

· телевізор «SAMSUNG» з екраном 21см;

· газову плиту 4 комфортна;

· стіл кухонний нероздвіжний 0,7х1,20;

· кухонна антресоль1,0х1,10, 0,5х1,10;

· табуретку;

· холодильник «Норд»2000р.в;.

· крісло м'яке червоного кольору;

1)
на рухоме майно, яке належало ОСОБА_4 і знаходиться за адресою нежитлового приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_5» - АДРЕСА_2, яке відповідно до акту опису нотаріуса від 01.03.2005р. складається з наступного:

-компьютерний монітор « Самтрон»;

-системний блок у зборі;

-мишка( клавіатура);

-принтер «LEXMARK Z35»;

-джерела безперебійного живлення;

-колонки;

-стіл компьютерний коричневого кольору;

-крісло офісне чорного кольору;

-телевизор « Панасонік»;

-стільць полум'який зеленого кольору;

-стіл пластиковий темно- зеленого кольору;

зобов'язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійснені права власності спадковим майном;

зобов'язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_3 оригінали документів: свідоцтво про право власності від 29.05.1996р. на нежиле приміщення - майстерню ПП « ІНФОРМАЦІЯ_5», за адресою: АДРЕСА_2; технічний паспорт від 27.03.2002р. на квартиру АДРЕСА_1; членску книжку НОМЕР_12 садівничого товариства на земельну ділянку НОМЕР_16 розміром 0,06га; паспорт на гаражне місце НОМЕР_10, ряд №10; свідоцтва про реєстрацію права власності на спірні автомобілі; технічний паспорт від 16.04.2008р. на нежиле приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_5» за адресою: АДРЕСА_2(а.с.51-62,т7)..

Відповідач ОСОБА_2 і його представник позовні вимоги ОСОБА_3 не визнали.

В зустрічних позовних вимогах відповідач ОСОБА_2 просив:

визнати неправомірними дії відділу державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області щодо актового запису №37 від 19.12.1997р., дії відділу державної реєстраційної актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції в Одеській області щодо актового запису №293 від 21.07.1960р. , зобов'язати анулювати ці актові записи;

визнати нечинною заяву про прийняття спадщини, яка подана відповідачем ОСОБА_2 10 грудня 2004р. до Іллічівської міської державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим №812, в частині відомостей « Крім мене іншим спадкоємцем є донька померлого, ОСОБА_3»;

зобов'язати Іллічівську міську державну нотаріальну контору Одеської області видати ОСОБА_2 свідоцтво про власність на спадщину згідно заяви від 10.12.2004р. за реєстровим №812 (а.с.33-38,т.7).

Останнім рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 10.10.2013р. позов ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі.

В задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.78-89,т. 8).

По справі була також постановлена окрема ухвала від 10.10.2013р. на адресу прокурора м. Іллічівськ Одеської області(а.с.90,т8).

Апеляційні скарги на окрему ухвалу місцевого суду Одеської області від 10.10.2013р. подали відповідач ОСОБА_2 і ОСОБА_8

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.01.2014р. апеляційна скарга ОСОБА_8 на окрему ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 10.10.2013р. по вказаній справі визнана неподаною і повернута апелянту (а.с.153-154,т8).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.04.2014р. апеляційна скарга ОСОБА_2 на окрему ухвалу місцевого суду від 10.10.2013р. відхилена, зазначена окрема ухвала залишена без змін (а.с.43-44,т. 9)

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.04.2014р. апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 відхилена, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10.10.2013р. залишено без змін (а.с.46-52,т9).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014р. касаційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково.

Ухвала апеляційного суду Одеської області від 22.04.2014р. скасована.

Справа за вказаними позовами разом з апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення місцевого суду від 10.10.2013р. повернута до суду апеляційної інстанції

на новий розгляд (а.с. 118-121,т. 9).

В апеляційному суді апелянт ОСОБА_2, його представник доводи апеляційної скарги підтримали.

Позивач ОСОБА_3, її два представника доводи апеляційної скарги не визнали, вважають рішення законним і обґрунтованим.

На підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 08.06.2015р. були перевірені правовстановлюючи документи на нерухоме майно:

гараж НОМЕР_10, ряд №10 гаражного товариства « Портовик-1» за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, 7-а;

земельну ділянку по АДРЕСА_3 з недобудованою будівлею загальною площею 0,06га, що знаходиться в садівницькому товаристві « Чайка» в с. Доброолександрівка, Овідіопольського району Одеської області.

До матеріалів справи приєднані відповіді по яким встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_4 не набув право власності на ці об'єкти.

Всі сторони по справі, їх представники висловили позицію, що земельна ділянка з недобудованою будівлею, приміщення гаражу не входять до спадкової маси, ці об'єкти необхідно виключити ( копії відповідей відповідних органів приєднані до матеріалів справи)

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково з наступних підстав.

Місцевий суд, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_3 і відмовивши в зустрічному позові ОСОБА_2 виходив з того, що позивачем ОСОБА_3 надані докази тому, що вона є єдиною донькою спадкодавця ОСОБА_4,, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актові записи щодо батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2 були вчинені з порушенням вимог ст.ст.168, 189 КпШС України, який був чинним на час складання оспорюваних актів, а також Інструкції про порядок реєстрації актів громадянського стану в Українській РСР від 12.12.1970р. З урахуванням вказаного, місцевий суд визнав за позивачем право власності на нерухоме і рухоме майно, що залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_4

Відмовивши в зустрічних позовних вимогах ОСОБА_2 місцевий суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів в підтвердження своїх зустрічних позовних вимог.

Колегія не погоджується з вказаним висновком місцевого суду, вважає, що суд порушив вимоги матеріального і процесуального права. Незважаючи на те, що справа протягом тривалого часу розглядалася судами 1 інстанції, суд при повторному розгляді справи не визначився з нормами матеріального права, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, не перевірив, що входить до спадкової маси, не надав належну оцінку доказам, що зібрані по справі в дев'яти томах.

По матеріалам справи встановлено, що справа тривалий час перебувала в провадженні судів різних інстанцій.

Двічі законність рішень судів 1 інстанції перевіряв Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Скасовуючи перше рішення місцевого суду від 27.01.2012р. і ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15.05.2012р., повертаючи матеріали справи на новий розгляд до суду 1 інстанції в ухвалі колегії суддів судової палати з цивільних справ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.02.2013р. було звернуто увагу на те, що суди не розібралися, якою нормою матеріального права регулюються правовідносини, що виникли між сторонами, не дана оцінка доказам, що зібрані по справі (а.с.468-470,т.6).

Скасовуючи ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22.04.2014р., на підставі якої рішення місцевого суду від 10.10.2013р. було залишено без змін, повернувши матеріали справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, в ухвалі колегії суддів судової палати з цивільних справ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014р. звернута увага на те, що актовий запис про народження відповідача ОСОБА_2 був проведений в 1977році, тому спірні правовідносини регулюються КпШС України, який був чинний на той час. Також звернута увага на роз'яснення п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в судовій практиці по застосуванню Кодексу про шлюб та сім'ю» №6 від 15.06.1973року з наступними змінами і доповненнями, де зазначено, що « якщо особа, яка записана як батько або мати дитини, не оспорила вчинений запис, то інші особи ( крім фактичного батька дитини у разі смерті матері або позбавлення її батьківських прав) не вправі оспорити цей запис після її смерті». Вищим судом звернута увага, що спадкодавець ОСОБА_4 за своє життя не оспорював своє батьківство відносно сина ОСОБА_2, відповідача по справі (а.с.118-121,т9).

Судова колегія при новому розгляді справи в апеляційній інстанції перевірила всі докази, що зібрані по справі, визначилася з нормою права, якою мають бути врегульовані правовідносини, що виникли, звернута увага на доводи, що викладені в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по конкретній справі.

По матеріалам справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3. помер ОСОБА_4 (а.с.44,т1).

До матеріалів справи приєднана копія спадкової справи №378/2004 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, яка відкрита в Іллічівській міській державній нотаріальній конторі(а.с.41-65,т1).

По матеріалам спадкової справи встановлено, що 28.09.2004р. до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулася позивач ОСОБА_3

Звернута увага, що в своїй заяві до нотаріальної контори ОСОБА_3 вказала, що крім неї, іншим спадкоємцем є син померлого, ОСОБА_2.(відповідач).

В підтвердження родинних відносин з спадкодавцем ОСОБА_4 позивач ОСОБА_3 представила копію свідоцтва про своє народження, дата видачі 25.10.1962р.

Свідоцтво про народження видано на «ОСОБА_5» (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_4. народження, батьки: батько - «ОСОБА_4» (російською мовою), мати - «ОСОБА_11» ( російською мовою).

В матеріалах справи є копія свідоцтва про реєстрацію шлюбу 24 листопада 1984р. між ОСОБА_6 і ОСОБА_5, після реєстрації шлюбу прізвище позивача ОСОБА_3.(а.с.52,т1).

Таким чином, в свідоцтві про народження позивача ОСОБА_3 вказане прізвище при народженні «ОСОБА_3».

ІНФОРМАЦІЯ_3. помер спадкодавець - «ОСОБА_4».

Позивач ОСОБА_3 просила встановити факт родинних відносин між нею, ОСОБА_3 і спадкодавцем ОСОБА_4.

У відповідності з вимогами п1ч1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли це безпосереднє породжує юридичні наслідки.

Встановлення факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_3 і спадкодавцем ОСОБА_4 їй необхідно для визнання за нею права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судова колегія вважає, що вимоги ОСОБА_3 щодо встановлення факту родинних відносин обґрунтовані і підлягають задоволенню.

В матеріалах справи є достатньо доказів тому, що спадкодавець ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3, вказане підтверджується:

копією актового запису №70 про народження ОСОБА_5, який складений 25.10.1962р. Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області(а.с.106,т.5);

актовим записом ( копія) про зміну прізвища спадкодавцем ОСОБА_4 за своє життя на ОСОБА_4» №37 від 19 грудня 1977р. (а.с.68,т2, 288, 292-294 ,т.3);

в матеріалах справи є актовий запис про одруження батьків позивача ОСОБА_3 №7 від 17.02.1962р., актовий запис про розірвання шлюбу між батьками позивача №68 від 15.04.1970р.(а.с.3,т3);

в матеріалах справи є копія рішення народного Овідіопольського районного суду від 17.03.1970р. про розірвання шлюбу між батьками позивача, копія рішення вказаного суду від 04.11.1968р. про стягнення аліментів. У резолютивній частині рішення про стягнення аліментів призначено стягнення аліментів в розмірі ? частини заробітку з ОСОБА_4, 1943р.н., уродженець села Новоселівка Саратського району Одеської області в пользу ОСОБА_11 на утримання дитини, доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.н . Таким чином, спадкодавець ОСОБА_4 за життя, ще у 1968 році визнавав, що у нього є донька ОСОБА_3 і він сплачував на її утримання аліменти (а.с.10,11,т.3).

По матеріалам справи встановлено, що позивач ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. намагалася внести виправлення в своє дівоче прізвище «ОСОБА_3 на ОСОБА_3. Висновком начальника відділу РАЦС Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області від 05.01.2005р. їй було відмовлено в задоволенні заяви про внесення виправлень в свідоцтві про її народження (« ОСОБА_4» на «ОСОБА_4»), оскільки при народженні ОСОБА_3 в 1962р. її батько мав прізвище ОСОБА_4, зміна прізвища «ОСОБА_4» на ОСОБА_4 відбулася на підставі актового запису №37 від 19 грудня 1977р. (а.с.68,т2, 288, 292-294 ,т.3, а.с.9-9 зворотна сторона, т.4).

Факт родинних відносин позивача ОСОБА_3 із спадкодавцем ОСОБА_4 підтверджується показаннями численних свідків, це безпосередньо родичі: ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 які підтвердили, що ОСОБА_3 є рідною донькою спадкодавця, ОСОБА_4

Прийняв до уваги вимогам закону, положення ч1п1ст.256 ЦПК України, докази, що зібрані по справі, колегія дійшла висновку задовольнити вимоги ОСОБА_3 щодо встановлення факту родинних відносин.

Встановити, що ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4., місце народження с. Новоселівка, Саратського району Одеської області, Україна є рідною донькою ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоселівка, Саратський район, Одеська область, Україна.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. з заявою про прийняття спадщини у передбачений законом строк звернувся також відповідач ОСОБА_2

По матеріалам спадкової справи №378/2004 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, яка відкрита в Іллічівській міській державній нотаріальній конторі підтверджується, що 10.12.2004р. відповідач ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини( копія спадкової справи а.с.41-65,т1).

В підтвердження своїх родинних відносин, а саме те, що він є рідним сином спадкодавця ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_2 надав копію свідоцтва про народження (а.с.49а,т1).

Позивач ОСОБА_3 вважає себе єдиним спадкоємцем свого батька, ОСОБА_4, тому оспорює законність вимог відповідача на спадкове майно, а також оспорює законність документів, які він представив як доказ тому, що ОСОБА_4 є його батьком. Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_3 також просила:

визнати недійсним актовий запис №15 про встановлення батьківства від 22.07.1977р. та анулювати його ( актовий запис а.с.226,т.2)

визнати недійсним актовий запис №95 про народження ОСОБА_2 від 22.07.1977р. в частині внесених відомостей про батька, виключити призвище «ОСОБА_4» і повернути прізвище «ОСОБА_2» (актовий запис а.с.228,т2);

зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області внести відповідні зміни у актовий запис про народження №95 від 22.07.1977р. та анулювати актовий запис про встановлення батьківства №15 від 22.07.1977р.;

визнати недійсним свідоцтво про народження ОСОБА_2, серія НОМЕР_9 від 20. 12.1979 та зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області внести відповідні зміни у актовий запис про народження №95 від 22.07.1977р. (а.с.48а, т.1).

Перевіряючи доводи позивача і її представників в цій частині вимог, колегія встановила наступне.

Відповідач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6.

При народженні він отримав прізвище ОСОБА_2.

На час його народження його батьки в зареєстрованому шлюбі не перебували.

Шлюб між батьками відповідача, «ОСОБА_4», ІНФОРМАЦІЯ_1 и ОСОБА_21» ( актовий запис зроблено на російській мові) було зареєстровано 27.10.1981р. (актовий запис №468 від 27.10.1981р., а.с.25т.3 зворотна сторона).

Ще до реєстрації шлюбу з матір'ю дитини ОСОБА_4 визнав своє батьківство відносно дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6.

На а.с.226, в томі 2 є копія актового запису про встановлення батьківства №15 від 22 липня 1977р. З копії вказаного актового запису, який посвідчений у передбаченому законом порядку встановлено, що за спільною заявою батьків дитини, ОСОБА_4», ОСОБА_21 ( є їх підписи) «ОСОБА_4» (російською мовою ) визнав своє батьківство відносно сина ОСОБА_2 (російською мовою).

На а.с.47 в т. 2 є копія запису акту про народження №95від 22 липня 1977р. прізвище дитини «ОСОБА_2 ( російською мовою), який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 Батьками дитини записані : батько ОСОБА_4 ( російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_1., мати ОСОБА_21 ( російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_7

Таким чином, 22 липня 1977р. спадкодавець ОСОБА_4.( російською мовою записано ОСОБА_4 ) визнав себе батьком дитини ОСОБА_2 і 22 липня 1977р. в актовий запис про народження дитини ОСОБА_2 були внесені зміни в частині прізвища дитини - виправлено «ОСОБА_2» на « ОСОБА_2. ( російською мовою - ОСОБА_2), що підтверджується актовим записом №15 від 22 липня 1977р. про встановлення батьківства.

Колегія звертає увагу, що на час народження позивача ОСОБА_4, на час визнання свого батьківства відносно дитини ОСОБА_2 , оформлення актових записів діловодство в органах РАЦС проводилося російською мовою, прізвище дитини ОСОБА_2 було записано російською мовою « ОСОБА_2».

В ході розгляду справи позивач і її представники, посилаючись на шахрайські дії відповідача, стверджували, що відповідач для підтвердження своїх родинних відносин представив незаконні документи, а саме актовий запис про його народження №95 від 22.07.1977р. (а.с.83,т2), актовий запис про встановлення батьківства №15 від 22.07.1977р. ( ОСОБА_2 - ОСОБА_2)(а.с.226,т2), повторне свідоцтво про народження НОМЕР_14, яке видане 20.12.1979р.(а.с.263,т2). Тому позивач і її представники оспорюють вказані документи, просили їх визнати недійсними та анулювати.

Більш того, позивач посилалася на те, що мати позивача народила відповідача ОСОБА_2 не перебуваючи в шлюбі з спадкодавцем ОСОБА_4, раніше перебувала в зареєстрованому шлюбі з особою, прізвище якого було « ОСОБА_9», тому при народженні відповідач мав отримати прізвище « ОСОБА_9».

Колегія ретельно перевірила доводи позивача і її представників і дійшла висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

По матеріалам справи встановлено, і на ці обставини звертав увагу в своїх ухвалах Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що при своєму житті, з часу народження дитини «ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6. до самої свої смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_3., тобто протягом 27років ОСОБА_4 не оспорював своє батьківство відносно дитини ОСОБА_2.

Лише після смерті спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3. позивач ОСОБА_3 в 2005р. розпочала процедуру оспорювання актового запису про визнання батьківства ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_6.

Колегія звертає увагу, що на час народження відповідача ОСОБА_2, визнання свого батьківства відносно цієї дитини, внесення змін в актові записи був чинним і діяв Кодекс про шлюб та сім'ю УРСР.

СК України набрав чинності з 01.01.2004р. В п.1 Прикінцевих положень СК України 2004р. врегульовано, що цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004р. і за загальним правилом застосовується до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності.

У відповідності з вимогами ч.1ст.56 КпШС УРСР, особа, записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис. Якщо до цього часу, особа, записана як батько або як мати, була неповнолітньою, річний строк обчислюється з часу досягнення нею вісімнадцяти років.

На час дії вказаної норми КпШС УРСР була чинною постанова Пленуму Верховного Суду України « Про деякі питання, що виникли в судовій практиці по застосуванню Кодексу про шлюб та сім'ю» №6 від 15.06.1973р. ( вказана Постанова втратила чинність згідно з Постановою Верховного Суду України від 12 червня 1998р. №16).

В п. 11 постанови Пленуму №6 від 15.06.1973р. роз'яснювалося, що якщо особа, яка записана як батько або мати дитини, не оспорила вчинений запис, то інші особи ( крім фактичного батька дитини у разі смерті матері або позбавлення її батьківських прав) не вправі оспорити цей запис після її смерті.

В ході розгляду справи в апеляційному суді представники позивача посилалися на те, що недопустимо при вирішенні вказаного спору посилатися на норму права, а саме, на ст. 56 КпШС УРСР, яка на їх думку, не діє, а також на роз'яснення, що містяться в п.11 постанови Пленуму Верховного суду України №6 від 15.06.1973р., який втратив чинність.

Колегія не погоджується з вказаними доводами.

На час реєстрації актів цивільного стану на 1977р., діяв у часі КпШС УРСР, тому колегія виходить із норм закону, який діяв. В п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 15.06.1973р. роз'яснені положення ст.56 КпШС УРСР. Посилання на те, що вказана постанова втратила чинність, не дає підстав для висновку, що втрачена цінність тих роз'яснень, що підтверджується судовою практикою вищих судів.

Дав оцінку доказам, що зібрані по справі, вимогам законодавства, що діяло на час народження ОСОБА_2, на час визнання свого батьківства відносно вказаної дитини зі сторони ОСОБА_4, колегія дійшла висновку, що ОСОБА_3 не входить в коло осіб, яким надано право оспорювати батьківство ОСОБА_4 відносно ОСОБА_2

З урахуванням зазначеного, не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_3:

про визнання недійсним актового запису №15 про встановлення батьківства від 22.07.1977р., його анулювання; визнання недійсним актового запису №95 про народження ОСОБА_2 від 22.07.1977р. в частині внесених відомостей про батька, повернення прізвища «ОСОБА_2»; зобов'язання відділ реєстрації актів цивільного стану вносити відповідні зміни у актовий запис про народження №95 від 22.07.1977р., анулювання актового запису про встановлення батьківства №15 від 22.07.1977р.; визнання недійсним свідоцтва про народження ОСОБА_2, серія НОМЕР_9 від 20. 12.1979.

Колегія звернула увагу на те, що з самого початку спору щодо спадкового майна сторони по справі, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 визнавали право один одного на спадкове майно.

Після смерті ОСОБА_4 в вересні 2004р. ОСОБА_3 звертається до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, в якій зазначає, що крім неї «іншим спадкоємцем є ОСОБА_2».

В грудні 2004р. відповідач ОСОБА_2 також звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, також зазначив, що крім нього « іншим спадкоємцем є донька, ОСОБА_3.». Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи( а.с.41-66,т1).

В первісному позові, який був заявлений до суду 01.03.2005р. позивач ОСОБА_3 просила визнати за нею право власності на ? частину спадкового майна, розділити це майно в рівних частках між нею і ОСОБА_2.(а.с.2-4,т1).

В матеріалах справи є копія Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.02.2005р. за заявою ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин(а.с.31,т1). Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.04.2006р. рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.02.2005р. скасовано, заява ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин залишена без розгляду з підстав, що виник спір про право (а.с.143,т1). Незважаючи на те, що рішення місцевого суду від 11.02.2005р. скасовано, колегія звертає увагу, що в мотивувальній частині цього рішення за заявою ОСОБА_3 зазначено, що заінтересованою особою був залучений ОСОБА_2, який виступав в підтримку ОСОБА_3 і визнавав, що вона є донькою померлого ОСОБА_4

Колегією акцентується увага на тому, що ОСОБА_3 для підтвердження своїх родинних відносин із спадкодавцем ОСОБА_4 запрошувала відповідача в суд для підтвердження цього юридичного факту. Вказані вище факти спростовують доводи позивача і її представників, що про те, що ОСОБА_3 ніколи не було відомо про існування ОСОБА_2, він взагалі їй невідомий. Протягом розгляду справи позивач ОСОБА_3 змінила свої вимоги і дотримується позиції про те, що вона є єдиним спадкоємцем ОСОБА_4, що спростовується доказами, що зібрані по справі.

Спадкодавець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 На час смерті спадкодавця набув чинності ЦК України в редакції 2004р. за своє життя ОСОБА_4 заповіт не складав.

У відповідності з вимогами ч1ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності з вимогами ч1ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Колегія з урахуванням доказів, які зібрані по справі, встановила, що у спадкоємця ОСОБА_4 залишилося два спадкоємця, донька, позивач ОСОБА_3 і син, відповідач ОСОБА_2

Позивач і відповідач, діти спадкоємця, у передбачений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи, яка знаходиться в т. 1 а.с.41-65.

В спадкову масу, що залишилася після смерті ОСОБА_4 входить:

квартира АДРЕСА_1(свідоцтво про право власності а.с.142-143,т3);

нежитлове приміщення «ІНФОРМАЦІЯ_5», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (свідоцтво про право власності а.с.155,т.3);

автомобіль ІЖ 2715, державний номер НОМЕР_2, 1989р.в;

автомобіль ВАЗ21063, державний номер НОМЕР_3, 1989р.в. ( копія техничних паспортів на ім'я спадкодавця на а.с.51,т1);

грошові кошти, які знаходяться в Філії - Іллічівське відділення Ощадного банку України, а саме в операційному відділі №8126/00: рахунок НОМЕР_4 в сумі 0,01грн. та компенсаційний рахунок НОМЕР_8 в сумі 100,80грн.;

у ТВБВ №8126/06: компенсаційні рахунки НОМЕР_5 в сумі 5737,35грн.; НОМЕР_6 в сумі 21468,00грн. та рахунки НОМЕР_7 в сумі 1,48грн.; №7 в сумі 3,98грн., НОМЕР_11 в сумі 0,39грн., НОМЕР_15 в сумі 0,38грн.(довідка ВАТ «Державний ощадбанк України про рахунки а.с.69,т1);

рухоме майно, що належало ОСОБА_4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до акту опису нотаріуса від 01.03.2005р.(а.с.59-60,т1);

рухоме майно, яке належало ОСОБА_4 і знаходиться за адресою нежитлового приміщення «ІНФОРМАЦІЯ_5» - АДРЕСА_2, відповідно до акту опису нотаріуса від 01.03.2005р. (а.с.61-63,т1).

Сторони по справі, їх представники, не заперечували щодо вказаного об'єму спадкової маси.

Таким чином, позивач і відповідач, як діти спадкодавця ОСОБА_4 мають рівні права на спадкове майно, іх ідеальні часткі є рівними по ? частині у кожного після смерті спадкодавця, ОСОБА_4

При наявності другого спадкоємця, відповідача ОСОБА_2 за позивачем ОСОБА_3 визнається право власності на ? ідеальну частку спадкового майна, право власності на решту, ? ідеальну частку спадкового майна визнається за другим спадкоємцем, ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_3 просила зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди в користуванні спадковим майном.

Колегія вважає, що вказаний позов позивача ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Спадкове майно за висновком колегії належить спадкоємцям на праві спільної часткової власності, доля кожного визначена, але не виділена, тому відповідач не вправі чинити позивачу перешкоди у користуванні спадковим майном.

Вимоги позивача ОСОБА_3 про зобов'язання відповідача повернути правовстановлюючі документи на спадкове майно не підлягають задоволенню. Спадкове майно між сторонами не розділено, розділ майна не був предметом спору. При оформленні правовстановлюючих документів, або у разі реального розділу спадкового майна, спадкоємці зобов'язані будуть представити всі оригінали документів на спадкову масу.

Відмовляючи в зустрічному позові ОСОБА_2, місцевий суд виходив з того, що вимоги відповідача є недоведеними, тому не підлягають задоволенню.

З підставою відмови в зустрічному позові колегія не погоджується. У разі задоволення позову, або відмови в позові, суд у відповідності з вимогами ст. 212,213 ЦПК України зобов'язаний навести мотиви, чому він дійшов такого висновку.

Відповідач ОСОБА_2 просив визнати неправомірними дії відділу РАЦС реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області щодо актового запису №37 від 19.12.1997р., дії відділу РАЦС реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області щодо актового запису №293 від 21.07.1960р., зобов'язати анулювати ці записи; визнати нечинною свою заяву про прийняття спадщини, яка ним подана 10.12.2004р. до Іллічівської міської державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим №812, в частині відомостей « Крім мене іншим спадкоємцем є донька померлого, ОСОБА_3»; зобов'язати Іллічівську міську державну нотаріальну контору Одеської області видати ОСОБА_2 свідоцтво про право власністі на спадкове майно відповідно до його заяви від 10.12.2004р., за реєстровим №812.(а.с.33-38, т7).

В обґрунтування зустрічних позовних вимог відповідач ОСОБА_2 посилався на те, що він звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_4, але не може отримати документи на спадщину.

Колегія дійшла висновку, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню.

Щодо актових записів №293 від 21.07.1960р. , №37 від 19.12.1997р. встановлено наступне.

У відділі державної реєстраційної актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області є актовий запис про народження №293 від 21.07.1960р. на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В матеріалах справи є пояснення начальника Саратського районного управління юстиції в Одеській області. В поясненнях зазначено, що при первинній реєстрації актів цивільного стану про народження було порушено нумерацію актових записів. Помилка ( пропущена нумерація) була виявлена і виправлена з актового запису №292 на актовий запис №293.

24.12.1997р. були внесені зміни до актового запису про народження №293 на підставі актового запису №37 від 19.12.1997р. про зміну прізвища з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції та видано повторне свідоцтво про народження серія НОМЕР_13 після зміни прізвища.

Вказані дії працівників відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського управління юстиції в Одеській області є правомірними і відповідають вимогам ст. 5 розділу II «Правил державної реєстрації актів цивільного стану», затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000р. №52/5. Також встановлено, що актовий запис №292 не зареєстрований не на «ОСОБА_4», не на «ОСОБА_4», а відноситься зовсім до іншої особи - «ОСОБА_7», ІНФОРМАЦІЯ_8 народження, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції Одеської області (а.с.19, т. 9, а.с.80-81,т9). Аналогічні відповіді були надані за вимогою апеляційного суду Одеської області і приєднані до матеріалів справи. Тому відсутні підстави визнавати неправомірними дії відділів РАЦС щодо вказаних актових записів і анулювати актовий запис №293 від 21.07.1960р., актовий запис №37 від 19 .12.1997р. (а.с.68,т.2). Для відповідача ОСОБА_2, батьківство відносно якого за своє життя визнавав спадкодавець ОСОБА_4, вказані вище актові записи правового значення не мають.

Колегія також дійшла висновку, що вимоги відповідача ОСОБА_2 про визнання нечинними відомостей, викладених в заяві до нотаріальної контори від 10 грудня 2004р. « Крім мене, іншим спадкоємцем є донька померлого, ОСОБА_3» також не підлягають задоволенню.

Наявність, або відсутність запису « Крім мене, іншим спадкоємцем є донька померлого, ОСОБА_3», не має правового значення.

Після смерті батька, ОСОБА_4, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_3. кожна сторона, діти померлого, визнавали право один одного на спадкове майно, тому в своїх заявах до нотаріальної контори про прийняття спадщини зробили записи про наявність інших спадкоємців.

Протягом тривалого судового спору стосунки сторін змінилися, тому кожна сторона, спадкоємці ОСОБА_3 і ОСОБА_2 вимагають виключити з заяви кожного інформацію щодо іншого спадкоємця.

Відомості, що викладені спадкоємцем ОСОБА_2 в своїй заяві до нотаріуса від 10.12.2004р. « Крім мене, іншим спадкоємцем є донька померлого, ОСОБА_3» не мають правового значення, оскільки нотаріус, суд, у разі спору між спадкоємцями, перевіряють їх право на спадкове майно не на підставі записів, що викладені в заяві, а на підставі документів.

Між сторонами виник спір в суді щодо спадкового майна, за кожною стороною суд визнав право власності в рівних частках, по ? за кожним на це спадкове майно, тому відсутні правові підстави зобов'язувати державного нотаріуса державної нотаріальної контори видавати ОСОБА_2 правовстановлюючі документи на спадкове майно відповідно до його заяви від 10.12.2004р. Тому в цій частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 колегія також відмовляє.

Оскільки суд 1 інстанції порушив вимоги матеріального і процесуального права при розгляді спору, колегія дійшла висновку на підставі ст.309ч1п.п.3,4 ЦПК України скасувати рішення місцевого суду, постановити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3, відмову в зустрічному позові.

В останньому судовому засіданні позивач ОСОБА_3, її представник ОСОБА_27 подали заяви щодо постановлення колегією апеляційного суду окремої ухвали на адресу прокурора Одеської області, начальника ГУ УМВС України в Одеській області, вважають, що підставою для окремої ухвали є те, що відповідач з початку спору став користуватися земельною ділянкою в садовому кооперативі «Чайка», приховав спірні автомобілі.

Статтею 320 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд у випадках і в порядку, встановлених статтею 211 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу. За висновком колегії між сторонами виник звичайний спір щодо спадкового майна, кожна сторона дотримувалася своєї позиції в цьому спорі, надавала докази і заперечення, але за вимогами ЦПК України це не дає підстав для винесення окремої ухвали.

В ході розгляду справи представники позивача посилалися на тривалість розгляду справи. Аналізуючи вказані доводи колегія виходила з наступного. Поняття « розумного строку» стосується як суду першої, так і суду апеляційної інстанції. В контексті ст. 6ч1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини, є джерелом права в Україні « розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка сторін та їх представників, відповідних органів влади та важливість предмета спору для сторін». Між сторонами виник спір щодо спадкового майна, кожна сторона категорично спростовувала право іншої сторони на спадщину. Протягом розгляду справи сторони та їх представники неодноразово змінювали і доповнювали свої позовні вимоги, надавали численну кількість документів, що зібрані в дев'яти томах, що потребувало часу для належної перевірки судами.

Керуючись ст. ст. 303,307ч1п2,309ч1п.п.3,4,316,317,319 ЦПК України, судова колегія,-

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 10.10.2013р. скасувати, постановити нове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, про визнання актових записів недійсними, їх анулювання, визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.н., уродженка с. Новоселівка, Саратського району Одеської області є донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця с. Новоселівка, Саратського району Одеської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних ідеальних частках, по ? частині за кожним, право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавця, їх батька, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме, на:

-квартиру АДРЕСА_1;.

- нежитлове приміщення « ІНФОРМАЦІЯ_5», загальною площею 38,2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2;

-автомобіль ІЖ 2715, зелений кольору, державний номер НОМЕР_2, 1989р.в;

-автомобіль ВАЗ 21063, зелений кольору, державний номер НОМЕР_3, 1989 р.в;

- грошові кошти, які знаходяться в Філії - Іллічівське відділення Ощадного банку України, а саме в операційному відділі №8126/00: рахунок НОМЕР_4 в сумі 0,01грн. та компенсаційний рахунок НОМЕР_8 в сумі 100,80грн.;

у ТВБВ №8126/06: компенсаційні рахунки НОМЕР_5 в сумі 5737,35грн.; НОМЕР_6 в сумі 21468,00грн. та рахунки НОМЕР_7 в сумі 1,48грн.; №7 в сумі 3,98грн., НОМЕР_11 в сумі 0,39грн., НОМЕР_15 в сумі 0,38грн.;

-рухоме майно, що належало ОСОБА_4 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 яке згідно з актом опису нотаріуса від 01.03.2005р. складається:

- крісло коричневого кольору, м'яке;

-стіл роздвіжний темного кольору;

-диван розкладний темно - коричневого кольору полуторний;

-стінка, яка складена з п'яти секцій темно - коричневого кольору;

-відеомагнітофон « PHILIPS» ;

-килим вовняний різнокольоровий 2х3;

-кондиціонер БК-2900»;

-пилосос « Ракета» 1990р.в;

-люстру трьохлампову коричневого кольору;

-телевизор «SAMSUNG» з екраном 21см;

-газову плиту 4 комфортна;

-стіл кухонний нероздвіжний 0,7х1,20;

-кухонна антресоль1,0х1,10, 0,5х1,10;

-табуретку;

-холодильник «Норд»2000р.в;.

-крісло м'яке червоного кольору;

-рухоме майно, яке належало ОСОБА_4 і знаходилося в нежитловому приміщенні « ІНФОРМАЦІЯ_5» за адресрою: АДРЕСА_2, яке відповідно до акту опису нотаріуса від 01.03.2005р. складається з наступного:

-компьютерний монітор « Самтрон»;

-системний блок у зборі;

-мишка, клавіатура;

-принтер «LEXMARK Z35»;

-джерело безперебійного живлення;

-колонки;

-стіл компьютерний коричневого кольору;

-крісле офісне чорного кольору;

-телевизор « Панасонік»;

-стільць полум'який зеленого кольору;

-стіл пластиковий темно- зеленого кольору.

Зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_3 у здійснені права власності спадковим майном, що залишилося після смерті батька, спадкодавця, ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про:

-визнання недійсним актового запису №15 про встановлення батьківства від 22.07.1977р. та його анулювання;

-визнання недійсним актового запису №95 про народження ОСОБА_2 від 22.07.1977р. в частині внесення відомостей про батька, виключення прізвище «ОСОБА_4» і повернення прізвища дитини «ОСОБА_2»;

-зобов'язання відділ державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області внести відповідні зміни у актовий запис про народження №95 від 22.07.1977р. та анулювати актовий запис про встановлення батьківства №15 від 22.07.1977р.;

-визнання недійсним свідоцтво про народження ОСОБА_2, серія НОМЕР_9 від 20. 12.1979,

-зобов'язання відділ реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області внести відповідні зміни у актовий запис про народження №95 від 22.07.1977р.;

- зобов'язання ОСОБА_2 передати ОСОБА_3 оригінали документів на спадкове майно - відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, відділу державної реєстрації актів цивільного стану Саратського районного управління юстиції, Іллічівської міської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3

-про визнання недійсним актового запису №37 від 19.12.1997р., про визнання недійсним актового запису №293 від 21.07.1960р., зобов'язння анулювати вказані актові записи;

- про визнання нечинною заяву про прийняття спадщини, яка подана ОСОБА_2 10.12.2004р. до Іллічівської міської державної нотаріальної контори Одеської області за реєстровим №812 в частині відомостей «Крім мене іншим спадкоємцем є донька померлого - ОСОБА_3»;

-про зобов'язання Іллічівську міську державну нотаріальну контору Одеської області видати ОСОБА_2 правовстановлюючи документи на спадкове майно, що залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_4, відповідно до заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини від 10.12.2004р. - відмовити.

Рішення набирає чинності негайно після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: Плавич Н.Д.

Артеменко І.А.

Сегеда С.М.