АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1540/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2044/15Головуючий у 1-й інстанції Миронець О. К. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Омельченко Л.М.

Суддів: Гальонкіна С.А.., ОСОБА_2

При секретарі Ачкасовій О.Н.

З участю позивача ОСОБА_3

Представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 20 травня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернулася в суд з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2003 року, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.05.2015 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки діти після розірвання шлюбу залишились проживати з нею матір»ю, а відповідач не надає допомоги на утримання дітей, хоча має можливість і зобов»язаний її надавати, ОСОБА_6 просила суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь на утримання дітей аліменти, враховуючи вимоги ст.184 ч.1 і ч.3 СК України, що відповідач ніде офіційно не працює, у твердій грошовій сумі по 1000 грн.00 коп. на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20 травня 2015 року позов ОСОБА_6 про стягнення аліментів частково задоволено.

Постановлено стягувати з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого у ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі 1200 гривень по 600 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 24.03.2015 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання, але не більше, ніж за один місяць.

В апеляційному порядку вищевказане рішення оскаржив законний представник ОСОБА_5 ОСОБА_4

Апелянт, посилаючись в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові або про зменшення розміру стягуваних аліментів до 250 грн.00 коп. на кожну дитину.

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_6 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість цього рішення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового процесу, які з»явились у засідання суду апеляційної інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміненню.

Згідно ст.309 ч.1 п.п.3, 4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2003 року який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 20.05.2015 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, і сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, (а.с.5-9).

Після розірвання шлюбу малолітні діти проживають з позивачем по справі ОСОБА_6

Також судом правильно з»ясовано, що відповідач ОСОБА_5 офіційно ніде не працює та іноді надає позивачу у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання своїх дітей (а.с.38-50).

Стягуючи з ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання їх доньки і сина та визначивши їх у розмірі по 650 грн.00 коп. на кожну дитину щомісяця, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач на даний час не працює та не має постійного заробітку і може сплачувати аліменти в такому розмірі.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з висновками місцевого суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до норм ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, суд першої інстанції дав невірну оцінку наявним у справі доказам і не в повній мірі врахував вимоги чинного законодавства при визначенні розміру аліментів та кінцевого строку їх стягнення.

Так, визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі, місцевий суд не звернув належну увагу на те, що наявними в матеріалах доказами не підтверджено факту можливості ОСОБА_5 сплачувати аліменти на утримання дітей по 600 грн.00 коп. щомісяця на кожну дитину. Зокрема, з роздруківок по картрахунку ОСОБА_6, виданого 12.05.2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», вбачається, що відповідач у добровільному порядку сплатив їй у лютому 2014 року на утримання неповнолітніх доньки і сина 252,73 грн., у березні 2014 року 1070 грн.00 коп., у травні 2014 року 100 грн.00 коп., у жовтні 2014 року 450 грн.00 коп., у листопаді 100 грн.00 коп., у грудні 2014 року 800 грн.00 коп., у січні 2015 року 150 грн.00 коп. Заперечення позивача ОСОБА_6 про те, що відповідач на даний час працює за кордоном і має досить велику заробітну плату побудовані лише на припущеннях, тому не можуть бути прийняті до уваги.

Разом з тим, за нормами частини 2 статті 182 СК України, розмір стягуваних аліментів на дітей не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» ( надалі Закон) встановлено прожиткові мінімуми для різних категорій населення, у тому числі на дітей. Зокрема, Законом визначено, що на період з 1 січня 2015 року по 30 листопада 2015 року для дитини віком до 6 років прожитковий мінімум становить 1032 грн.00 коп., а на дитину віком від 6 років до 18 років він становить за цей період 1286 грн.00 коп. Починаючи з 1 грудня 2015 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років визначено у розмірі 1167 грн.00 коп., на дитину віком від 6 років до 18 років 1455 грн.00 коп.

Крім того, суд помилково зазначив, що аліменти слід стягувати до повноліття старшої дитини, що стосується випадків стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька чи матері, з яких стягуються аліменти (ст.183 СК).

З урахуванням викладеного, керуючись принципом розумності та справедливості, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру суми стягуваних аліментів і кінцевого строку їх стягнення з відповідача ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_6 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, який підлягає зменшенню з суми 600 грн.00 коп. до суми 450 грн.00 коп. (чотириста п»ятдесят гривень) щомісяця до досягнення нею повноліття, а на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, з суми 600 грн.00 коп. підлягає зменшенню до суми 360 грн.00 коп. (триста шістдесят гривень) щомісяця до досягнення ним повноліття.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

В іншій частині рішення суду є законним, обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги про дарування відповідачем позивачу ? частини квартири АДРЕСА_1 в рахунок сплати в подальшому аліментів на утримання неповнолітніх дітей не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_5 не підтвердив належними і допустимими доказами цей факт.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду зміненню в частині розміру стягуваних аліментів та в частині кінцевого строку їх стягнення.

Керуючись ст.ст.303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п. 3,4, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 частково задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 20 травня 2015 року змінити в частині розміру стягуваних аліментів і кінцевого строку їх стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 таким чином: на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, з суми 600 грн.00 коп. зменшити до суми 450 грн.00 коп. (чотириста п»ятдесят гривень) щомісяця до досягнення нею повноліття; на утримання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, з суми 600 грн.00 коп. зменшити до суми 360 грн.00 коп. (триста шістдесят гривень) щомісяця до досягнення ним повноліття.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: суддя (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно: