ун. № 759/2680/15-ц
пр. № 2/759/2569/15
03 червня 2015 року м. Київ
Святошинський районний суд м.Києва
у складі : головуючого судді Ул'яновської О.В. ,
при секретарі Борщ Р.О.,
за участю: позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам,-
У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, неявку до суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутності згідно ст. 224 ЦПК України (а.с.18-20).
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1, 3 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно статті 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_2 згідно свідоцтва про народження є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Відповідно до виконавчого листа Бориспільського міськрайонного суду Київської обл. від 15.12.2011 р. відповідачеві присуджено стягнення аліментів у розмірі 30% від щомісячного доходу до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).
Як встановлено у судовому засіданні відповідач заявою від 03.01.2015 р. № 155 відмовився у добровільному порядку від батьківських прав стосовно своєї малолітньої доньки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).
Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Частиною 4 статті 195 СК України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.
Статями 194, 195 СК України передбачено, що заборгованість зі сплати аліментів стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.
Відповідно ст. 196 СК України, відповідальність за прострочення сплати аліментів, згідно з якою при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд дійшов висновку, що передбачені законом підстави стягнення заборгованості по аліментам з відповідача підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57, 60, 61, 88, 179, 212, 214, 218, 224 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 191, 195, 196, 197 Сімейного кодексу України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам задовольнити.
Стягнути з відповідача на користь відповідачки судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: