Справа № 209/2058/15-ц
Провадження № 2/209/1132/15
06 липня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Решетник Т.О.,
за участю секретаря Погрібної О.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент ХХІ» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 69 в будинку № 63-А по проспекту Дружби Народів у м. Дніпродзержинську.
На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 25.01.1993 року на підставі рішення Виконавчого комітету Баглійської ради народних депутатів № 7/1 від 15.01.1993 року ОСОБА_1 було видано ордер на житлове приміщення № 158. Відповідно до зазначеного ордеру на сімю з двох чоловік було надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, де мешкав він зі своєю дружиною ОСОБА_2. В шлюбі з ОСОБА_2 він перебував з 18 грудня 1992 року по 15 листопада 1994 року. Від шлюбу дітей не мають. З осені 1993 року відповідач проживає в іншому невідомому йому місці. За період з 1993 року відповідач жодного разу не зявлялась у спірній квартирі, і всі обов'язки, що випливають з найму житлового приміщення, покладені тільки на позивача.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась, а також не скористалась правом надання заперечень проти позову.
Представник третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю Абонент ХХІ, в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Представник третьої особи Дніпровського районного відділу у м.Дніпродзержинську Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області, в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У звязку з чим суд, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 25 січня 1993 року Виконавчий комітет Баглійської ради народних депутатів видав на імя ОСОБА_1 ордер на житлове приміщення № 158 на родину з 2 чоловік на право зайняття 2-кімнатної квартири № 69, по пр. Дружби Народів, 63-а у м. Дніпродзержинську (а.с.4).
З матеріалів справи вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 15 листопада 1994 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5).
У вищевказаній квартирі АДРЕСА_2, крім квартиронаймача ОСОБА_1, зареєстрована колишня дружина позивача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується особовим рахунком № 4440069 від 29.03.1993 року, виданим ТОВ Абонент ХХІ (а.с.6).
Проте, ОСОБА_2 не проживає за місцем своєї реєстрації, що підтверджується актом про не проживання від 03.02.2015 року, який складений сусідами позивача та відповідача по місцю їх реєстрації, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та засвідченого начальником дільниці № 2 ТОВ Крона ОСОБА_6, і згідно якого відповідач в спірній квартирі не проживає з 1993 року (а.с.7).
Відповідно до позовної заяви особовий рахунок на АДРЕСА_3, відкритий на імя позивача. Сплату за спожиті житлово-комунальні послуги здійснює особисто позивач в повному обсязі.
Відповідно до ст.71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до ст.72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач ОСОБА_2 дійсно відсутня в квартирі АДРЕСА_4 понад шість місяців без поважних причин. Відсутність у відповідача інтересу до спірної квартири, як до приміщення, що потрібне їй для проживання, відсутність фактів створення відповідачу з боку позивача перешкод у проживанні в цій квартирі, достовірно встановлені судом у судовому засіданні.
Враховуючи зазначені вище обставини та положення закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою, є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 232 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Дніпровський районний відділ у м. Дніпродзержинську Головного управління Департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Абонент ХХІ» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 69 в будинку № 63-а по проспекту Дружби Народів в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області.
Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська.
Суддя Т.О. Решетник