№ 2-3677-15
(№ 760-6748-15-ц)
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18. 06. 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді Бобровника О. В.
при секретарі: Мурга Н. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 - про відшкодування збитків в порядку регресу,
Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 - про відшкодування збитків в порядку регресу.
Позивач при зверненні до суду мотивував свої вимоги тим, що 09.01.2013 року, між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0274533.
У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов'язання, у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля марки «ВАЗ» державний реєстраційний номер «НОМЕР_1» сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
01 жовтня 2013 року о 14 год. 00 хв. в. м. Києві на пр. Глушкова 2, стався страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів, автомобілів «ВАЗ» державний реєстраційний номер «НОМЕР_2», водій якого ОСОБА_1, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, в наслідок здійснив зіткнення з автобусом марки «Ford» д.н.з «НОМЕР_3».
Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди зазначеним транспортним засобам, було завдано механічних ушкоджень.
В зв'язку із зазначеним, потерпіла від дорожньо-транспортної пригоди особа -
ОСОБА_3, звернувся до Страховика ТДВ «СК «Віді-Страхування» з
заявою про виплату страхового відшкодування згідно договору добровільного
страхування (каско).
19.12.2013 року, ТДВ «СК «Віді-Страхування звернулось із заявою про відшкодування завданих збитків до ПАТ «Українська ножсжпо-страхова компанія», де було забезпечено цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ» державний реєстраційний номер «НОМЕР_2», згідно полісу АЕ/0274533.
Виконуючи взяті на себе зобов'язання за Полісом страхування, позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 9792,76 грн. 76 коп.
В зв'язку із зазначеним позивач просив суд стягнути з відповідача на
користь позивача страхове відшкодування за завданні збитки в розмірі 9792,76
Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначено, що представник позивача позов підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, жодних заяв чи клопотань до суду не подавав.
Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в справі, приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що 09.01.2013 року, між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія»та ОСОБА_2 було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0274533 (Поліс).
У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов'язання, у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля марки «ВАЗ» державний реєстраційний номер «НОМЕР_1» сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
Встановлено, що 01 жовтня 2013 року о 14 год. 00 хв. в. м. Києві на пр. Глушкова 2, стався страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів, автомобілів «ВАЗ» державний реєстраційний номер «НОМЕР_2», водій якого ОСОБА_1, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, в наслідок здійснив зіткнення з автобусом марки «Ford» д.н.з «НОМЕР_3».
Вбачається, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди зазначеним транспортним засобам, було завдано механічних ушкоджень.
В зв'язку із зазначеним, потерпіла від дорожньо-транспортної пригоди особа - ОСОБА_3, звернувся до Страховика ТДВ «СК «Віді-Страхування» з
заявою про виплату страхового відшкодування згідно договору добровільного
страхування (каско).
19.12.2013 року, ТДВ «СК «Віді-Страхування звернулось із заявою про відшкодування завданих збитків до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», де було забезпечено цивільно-правову відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ» державний реєстраційний номер «НОМЕР_2», згідно полісу АЕ/0274533.
Виконуючи взяті на себе зобов'язання за Полісом страхування, позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 9792,76 грн. 76 коп., що підтверджують: страховим Актом № ОЦ/005/008/14/0051 від 13.03.2014 року; платіжним дорученням №2160 від 13.03.2014 року.
Таким чином, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 9792,76 грн. 76 коп.
Відповідно пп. в) 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та залишив місце пригоди.
Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Крім того ст. 1166 Цивільного Кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Тобто право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування, а саме 13.03.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням.
Вбачається, що з метою врегулювання вказаного питання в досудовому порядку, 24.12.2014 року, позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування збитків в порядку регресу сума якої становила 9792,76 грн. 76 коп., однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку.
Як вбачається з вищезазначеного та обставин справи, завдана відповідачем майнова шкода носить безспірний характер, який породжує факт виникнення цивільно-правових обов'язків, виконання яких покладено на відповідача відповідно до чинного законодавства України.
Згідно вимог ст. ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 33, 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.. ст.. 1187, 1167, 1191 ЦК України, ст. ст. 10, 27-30, 57, 58, 60, 169, 208-209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 - про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 9792,76 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» витрати по оплаті судового збору в сумі 243,60 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: