№ 207/1313/15-ц
№ 2/207/825/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Тюлюнової В.Г.

при секретарі Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бар`єр» про стягнення заробітної плати та заподіяної моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

27.03.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Державного підприємства «Бар`єр», в якій, уточнивши позовні вимоги в судовому засіданні, просить стягнути з підприємства на свою користь заборгованість по заробітній платі, яка не виплачена їй, незважаючи на те, що вона звільнена з підприємства 12.03.2015 року у зв`язку з виходом на пенсію, у розмірі 6606,72 грн., тому що 293330 грн. стягнуто за наказом Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.02.2015 року, і моральну шкоду у розмірі 3000 грн., тому що у травні 2014 року вона поховала чоловіка і вимушена була гроші на поховання збирати у родичів і друзів, тому заробітну плату ніхто не виплатив до теперішнього часу.

Представник ДП «Бар`єр» ОСОБА_2 позовні вимоги, уточнені в судовому засіданні, визнала частково, пояснила, що підприємство не заперечує виплатити позивачці заборгованість по заробітній платі у розмірі 6606,72 грн., але підстав для стягнення з підприємства моральної шкоди немає, тому що вини підприємства у відсутності коштів на виплату заробітної плати немає.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення.

Згідно з ч.1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з підприємством з 29.07.2002 року по 12.03.2015 року. Була звільнена з роботи наказом № 08/ОС від 12.03.2015 року за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію.

Згідно з довідкою ДП «Бар`єр», яку підприємство видало позивачці 24.03.2015 року за № 03/129, заборгованість по зарплаті підприємства перед ОСОБА_1 за період з квітня 2014 року по березень 2015 року складала 35937,27 грн.

За наказом Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.02.2015 року, який набрав законної сили, з ДП «Бар`єр» на користь ОСОБА_1 стягнуто 29330 грн.

Різниця, яка підлягає стягненню на 03.06.2015 року становить 6606,72 грн., яку суд і вважає необхідним стягнути з підприємства на користь позивачки.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером за віком. 10.05.2014 року згідно зі свідоцтвом про смерть, оглянутим в судовому засіданні (копія свідоцтва про смерть приєднана до матеріалів справи), помер чоловік позивачки, ОСОБА_3 у віці 65 років, у зв`язку з несвоєчасною невиплатою їй заробітної плати вона не мала можливості створити собі і родині, хворому чоловіку, необхідні умови для життя, змушена була брати кошти в борг у своїх знайомих, родичів, що призвело до моральних страждань позивачки і вважає, що моральна шкода у розмірі 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди є пропорційною тим моральним стражданням, які причинив відповідач грубим порушенням норм трудового законодавства. Одночасно суд вважає необхідним відмовити у стягненні моральної шкоди у розмірі 3000 грн. При звільненні до суду з позовом про стягнення заробітної плати позивачка звільнена від сплати судового збору. Суд задовольнив її вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі, тому вважає необхідним відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України стягнути з ДП «Бар`єр» у прибуток держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити рішення суду про стягнення заборгованості по заробітній платі до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 88, 212 215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Бар`єр» про стягнення заробітної плати та заподіяної моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр», , розташованого за адресою пр. Аношкіна 179-Б у м. Дніпродзержинську, 51917, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість по заробітній платі у сумі 6606 (шість тисяч шістсот шість) грн. 72 коп. і моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) гривен. В стягненні моральної шкоди в сумі 3000 (три тисячі) гривен відмовити.

Рішення суду в частині стягнення заробітної плати допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць.

Стягнути з Державного підприємства «Бар`єр» у прибуток держави 243 грн. 60 коп. судовий збір.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В.Г. Тюлюнова