Справа № 464/2440/15-ц
пр.№ 2/464/871/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.06.2015 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

секретар Кріль Х.О.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Дністер» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач ЛКП «Дністер» звернулось до суду з позовом, в якому з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 24 квітня 2015 року, просить стягнути з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 14 550 грн. 85 коп. Позов обґрунтовано тим, що на обслуговувані в ЛКП «Дністер» знаходиться будинок №7 по вул. Дністерська в м. Львові. Відповідачі проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно, користуються послугами позивача з утримання будинку та прибудинкової території, а також з центрального опалення. Згідно з ст. 68 ЖК України відповідачі зобов'язані своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги, однак, останні неналежним чином здійснюють оплату наданих житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 14 550 грн. 85 коп. У вересні 2014 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з відповідачів заборгованості за вказані послуги, такий наказ був виданий судом 26 вересня 2014 року, проте, в подальшому був скасований ухвалою суду від 4 листопада 2014 року. Крім цього, 25 лютого 2015 року судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, однак, ухвалою суду від 27 березня 2015 року такий був скасований. На неодноразові попередження в добровільному порядку сплатити борг відповідачі не реагують, у зв'язку з чим виникла необхідність стягнути вказану суму заборгованості в судовому порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги відповідно до позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог від 24 квітня 2015 року підтримав, надав пояснення аналогічні змісту таких, просив суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, подав письмові заперечення проти позову та додаткові пояснення, в яких покликався на те, що позивачем жодних доказів в підтвердження надання житлово-комунальних послуг, зокрема, існування будь-яких домовленостей між ними, належних розрахунків, актів виконаних робіт та обсягів житлово-комунальних послуг не надано. Вказує на неправильність розрахунків заборгованості, оскільки в таких тарифи є змінними всупереч їх сталій величині. Також, в розрахунках заборгованості щодо утримання будинку та прибудинкової території не враховано пільгу, яка надана відповідачу ОСОБА_3, як дитині війни. Крім цього, оскільки попереджень про заборгованість за житлово-комунальні послуги відповідачі не отримували та договору на отримання таких позивачем для підписання не надано, вважає позовні вимоги безпідставними, та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства. Також вказує, що позивачем пропущено позовну давність, згідно з позовною заявою заборгованість виникла за період з вересня 2011 року, а до суду з вимогою про стягнення такої позивач звернувся лише в березні 2015 року, тому, просить застосувати строк позовної давності.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, подали до суду заяву, в якій заперечують проти позовних вимог та просять справу розглядати за їх відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Стаття 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій.

Статтею 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції постанови КМ України від 24 січні 2006 року № 45, діє з 02 лютого 2006 року), ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що балансоутримувачем будинку №7 по вул. Дністерська в м. Львові є ЛКП «Дністер» /а.с. 79/.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується довідкою з місяця проживання про склад сім'ї і прописки №931 від 18 березня 2015 року, виданої ЛКП «Дністер» /а.с.3/.

Із розрахунків заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території та послуги з центрального опалення, вбачається, що за період з вересня 2011 року по вересень 2014 року відповідачі заборгували позивачу за послуги з утримання будинку та прибудинкової території 4 633 грн. 53 коп. та 9 514 грн. 91 коп. за надані послуги з централізованого опалення /а.с. 4, 5/. Крім цього, відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, заборгованість відповідачів за період з 01 вересня 2014 року по 01 лютого 2012 року становить 402 грн. 41 коп. Відтак, загальна сума заборгованості складає 14 550 грн. 85 коп.

Доводи відповідачів про те, що позивачем пропущено позовну давність є необґрунтованими, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також у разі, коли предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Згідно зі ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 96 ЦПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, зокрема, щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Встановлено, що позивач ЛКП «Дністер» неодноразово зверталося в суд із заявами про видачу судових наказів щодо стягнення з відповідачів заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Так, судовим наказом від 26 вересня 2014 року вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ЛКП «Дністер» 14 178 грн. 44 коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 04 листопада 2014 року вказаний судовий наказ скасовано /а.с. 7/.

Судовим наказом від 25 лютого 2015 року вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ЛКП «Дністер» 14 481 грн. 31 коп. заборгованості за житлово-комунальні послуги. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 27 березня 2015 року вказаний судовий наказ скасовано /а.с. 24/.

Таким чином, оскільки позивач неодноразово звертався до суду із заявами про видачу судових наказів про стягнення з відповідачів заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, які задовольнялись, і скасовувались лише після подання боржниками відповідних заяв про їх скасування, позовна давність позивачем не пропущена.

Разом з тим, сама по собі відсутність укладеного у письмовій формі договору між сторонами не може бути підставою для відмови в стягненні заборгованості за надані ним послуги.

Крім цього, раніше відповідачі з претензіями щодо неналежності якісних чи кількісних параметрів отриманих житлово-комунальних послуг у порядку ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до позивача не звертались, в матеріалах справи відсутні акти-претензії та в судове засідання такі не надано, відтак, факт ненадання чи неякісного надання позивачем зазначених послуг за вказаний період не підтверджено.

Доводи відповідача ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_3 має соціальну пільгу як дитина війни, а тому, надані позивачем нарахування заборгованості щодо утримання будинку та прибудинкової території є неправильними, суд не бере до уваги, оскільки, відповідач ОСОБА_3, як дитина війни, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має соціальну пільгу у розмірі 25% у межах середніх норм лише на користування комунальними послугами, до яких ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» віднесено: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів. Відтак, на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не розповсюджуються пільги, встановлені даним Законом.

Твердження відповідача про те, що встановлені тарифи не відповідають дійсності, спростовуються показаннями допитаного в судовому засіданні свідка головного бухгалтера ЛКП «Дністер» ОСОБА_6, яка дала показання про те, що тарифи на послуги з централізованого опалення, утримання будинків та прибудинкових територій затверджені рішенням Львівської міської ради від 31 травня 2015 року № 561 з подальшими змінами згідно з рішенням Львівської міської ради від 14 листопада 2014 року № 854. У додатку до вказаного рішення вказані тарифи за послуги, відповідно до яких і проводились нарахування.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити та заборгованість відповідачів за надані житлово-комунальні послуги, що становить 14 550 грн. 85 коп., необхідно стягнути на користь позивача ЛКП «Дністер».

Крім цього, з відповідачів необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у загальному розмірі 243,60 грн., а саме по 81, 20 грн. з кожного.

На підставі статей 11, 16, 264 ЦК України, статей 67, 68 ЖК України, статей 4, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.7, 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 та керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 118, 209, 212-216, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов Львівського комунального підприємства «Дністер» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь Львівського комунального підприємства «Дністер» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 14 550 (чотирнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят) гривень 85 (вісімдесят п'ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у загальному розмірі 243, 60 грн., а саме по 81, 20 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.