Ухвала

іменем україни

24 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Дербенцевої Т.П., Леванчука А.О.,

Журавель В.І., Нагорняка В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. від 23 січня 2014 року (зареєстрований в реєстрі за № 96).

Позивач посилався на те, що 23 січня 2008 року між ним та ПАТ «КБ «Надра» був укладений іпотечний договір. 23 січня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. було вчинено виконавчий напис. Проте оскаржуваний виконавчий напис був вчинений без встановлення безспірності суми боргу та без перевірки того, чи надсилалась йому банком вимога про погашення заборгованості. Крім того, ПАТ «КБ «Надра» не повідомив приватного нотаріуса про розгляд Подільським районним судом м. Києва цивільної справи за позовом банку про стягнення боргу. Вважає, що розрахунок заборгованості не відповідає дійсній сумі боргу.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., вчинений 23 січня 2014 року, про звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,0700 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення -ведення садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, та зареєстрований в реєстрі за № 96.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 23 січня 2008 року на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 45/П/99/200-840 між ПАТ «КБ «Надра» (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (іпотекодавець) був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. та зареєстрований в реєстрі за № 310, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано земельну ділянку АДРЕСА_1, цільове призначення - ведення садівництва (кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1).

23 січня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 96, яким в рахунок погашення вимог ПАТ «КБ «Надра» про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 103 515,90 дол. США, еквівалент у гривні - 827 402 грн 59 коп., заборгованості зі сплати відсотків у розмірі 65 998,83 дол. США, еквівалент у гривні - 527 528 грн 62 коп., суми пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 11 812,30 дол. США, еквівалент у гривні - 94 415 грн 72 коп., суми штрафу - 10 574,63 дол. США, еквівалент у гривні - 84 523 грн 02 коп. запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку АДРЕСА_1, цільове призначення - ведення садівництва (кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1).

Постановою державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 23 квітня 2014 року ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, керуючись ст. 12 Закону України «Про іпотеку», ст. 18 ЦК України, ст. ст. 7, 87, 89 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 57-60 ЦПК України, виходив з того, що обставини, на які посилається позивач як на підставу задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, позивачем не надано належних доказів того, що заборгованість за виконавчим написом є спірною, зокрема, доказів того, що на момент вчинення виконавчого напису в провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом відповідача до позивача про стягнення боргу за кредитним договором. Також позивачем не доведено і тієї обставини, що відповідачем не надсилалась вимога про погашення заборгованості.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною, оскільки на час вчинення виконавчого напису нотаріуса в суді існував спір щодо розміру заборгованості.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, у цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до пп. 2.3 п 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 282/20595, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2013 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2013 року провадження у вказаній справі зупинено до вирішення по суті і вступу у законну силу рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про розірвання договорів та поділ спільного майна подружжя.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною, оскільки на час вчинення виконавчого напису нотаріуса в суді існував спір щодо розміру заборгованості.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 та від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14.

З урахуванням вказаних норм колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: Т.П. Дербенцева

В.І. Журавель

А.О. Леванчук

В.А. Нагорняк