З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа №377/713/15-ц
Провадження №2/377/306/15
13 серпня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Малишенко Т.О., при секретарі Ахутіній А.А., сторони не явилися.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - про стягнення заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку,-
Позивач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені неодноразово судовими повістками, які направлені рекомендованими листами, 07.07.2015 року та 27.07.2015 року. Судова повістка повернута з поштового відділення з відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідно до ст.74 ч.5 п.5 у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою місця реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Тому за згодою позивача суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Враховуючи, що відповідачі в судове засідання не з'явилися, заяву про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали, тому за згодою представника позивача суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів у справі відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до п.1.3. Кредитного договору погашення Кредиту здійснюється згідно графіку погашення кредиту в розмірі 1/90 від суми ліміту отриманого кредиту, погашення відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно.
Відповідно пункту 5.1.Кредитного договору Позичальник зобов»язався здійснювати безготівковим платежем або в касу Кредитора щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту та остаточне погашення отриманого кредиту до 17 січня 2015 року на рахунок, щомісячно, до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок.
Відповідно до 10.1 кредитного договору в зв'язку з порушенням відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, йому нарахована пеня в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як зазначено у ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, од дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до умов Договору поруки Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов»язання перед Банком відповідати по зобов»язанням Позичальника, які виникають з умов Кредитного договору в повному обсязі цих зобов»язань (п.1.2. Договору Поруки).
Відповідно до пункту 2.1. Договору поруки сторони визначають, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов»язань по Кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків.
Згідно п.2.2. Договору поруки якщо до Поручителя надійде вимога Банку про погашення суми заборгованості по Кредитному договору, але Поручитель її не виконає, то Банк має право звернути стягнення на все майно Поручителя згідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до п.2.4. Договору поруки у випадку невиконання боржником боргових зобов»язань перед банком за Кредитним договором, банк має право звернутися до Поручителя з письмовою вимогою про виконання боргових зобов»язань в повному обсязі чи в частині. Поручитель приймає на себе зобов»язання, у випадку невиконання Боржником боргових зобов»язань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобов»язань в обсязі, заявленому банком, протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. Погашення здійснюється Поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок банку, який буде повідомлено Поручителю додатково (п.2.5).
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 23.09.2014 року була направлена відповідачеві ОСОБА_2 письмова вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, якою було зобов»язано у 60-ти денний термін достроково повернути всю суму заборгованості, проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. 23.09.2014року відповідачеві ОСОБА_3, була надіслана вимога про виконання грошових зобов»язань за договором поруки, якою було зобов»язано у 5-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості, проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була.
Отже, відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення суми кредиту по укладеному договору не виконано.
Це свідчить про те, що відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором перед банком належним чином не виконує.
Статтею 554 ЦК України, передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Тому вимоги позивачів в цій частині підлягають частковому задоволенню, тобто кожний поручитель має зобов,язання за тим кредитним договором по якому він виступає в якості поручителя і це підтверджується Договором поруки.
За правилами ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.
Згідно платіжного доручення №368783 від 18.12.2014 року, яке знаходиться в матеріалах справи, позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 851 гривня 44 копійки, отже на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 851 гривня 44 копійки.
Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 425 гривень 72 копійки.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 425 гривень 72 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Т. О. Малишенко