Справа № 636/1819/15-ц
Провадження № 2/636/1127/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дьоміної О.П.

за участю секретаря судового засідання Коваленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить розірвати між ними шлюб, посилаючись на те, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 29.07.1979 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1126. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Причиною розірвання шлюбу ОСОБА_1 вважає те, що шлюб виявився невдалим, поступово сімя почала розпадатися, оскільки кожен зі сторін не піклується про створення нормальних сімейних відносин, взаємоповагу, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. На даний час сторони проживають окремо і кожен живе своїм життям та своїми інтересами, шлюбні стосунки фактично припинені. ОСОБА_1 у позові зазначила, що сімя розпалася остаточно і відновити шлюбні відносини не можливо, тому надання строку для примирення буде суперечити інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Позивач надала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання повторно не зявився, причину неявки суду не доповів, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

За таких обставин, відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224 ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, - неповажною, і вирішує справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано.

За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано між ними 29.07.1979 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1126,

що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 223430, виданим повторно 08.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що родина фактично розпалася, майнова суперечка не виникла, неповнолітніх дітей не має, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169 ч. 4, 197 ч. 2, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 29.07.1979 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1126.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище «Анкудінова».

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку можна подати протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: