Справа № 344/6396/15-ц
Провадження № 2/344/2894/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

17 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: Барашкова В.В.

за участю секретаря: Струк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську цивільну справу за позовом ПАТ «Івано-Франківський м»ясокомбінат» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник позивача подала заяву, за змістом якої підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі та не заперечила щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому порядку, а тому, виходячи зі змісту ч.1 ст. 224 ЦПК України, та того, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, а позивач подав достатньо матеріалів, які свідчать про взаємовідносини сторін, суд вважає, що можливо провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до змісту ст.ст. 10,11,58-60, 61 ЦПК України суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх представниками, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи встановлено, що 05.06.2014 року ОСОБА_1С був прийнятий на роботу на ПАТ «Івано-Франківський м»ясокомбінат» на посаду торгівельного агента згідно наказу про прийняття на роботу № 70-0. 26.03.2015 року між ПАТ «Івано-Франківський м»ясокомбінат» і ОСОБА_1С було укладено договір позики № МКП-03/262, відповідно до умов якого позикодавець (ПАТ «Івано-Франківський м»ясокомбінат») передає у власність позичальнику (ОСОБА_1С) грошові кошти в розмірі 40 000,00 грн. і зобов»язувався повернути протягом 20 місяців. Одержання позики підтверджується видатковим касовим ордером від 26.03.2015 року. 22.04.2015 року відповідач звільнений з роботи за п.4 ст.40 КзпП України за прогул без поважних причин. Першого внеску передбаченого п.2.1 Договору позики відповідач не здійснив, а з 22.04.2015 року звільнений з роботи. Відповідно у випадку звільнення договір позики вважається розірваним і у позивача виникає вимога до боржника. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 40 000,00 грн і підлягає до стягнення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1064, ч.1 ст. 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання то воно підлягає виконню у цей строк. До сьогоднішнього дня борг не повернуто.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до змісту ст. ст. 610, 611, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з наведеного суд вважає, що позов є підставним і підлягає до задоволення.

Відовідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. 530, 611, 1064, 1049 ЦК України, ст. ст. 10,11,58-60, 61, 88, 208, 209,212-215,218, 224-232 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ «Івано-Франківський м»ясокомбінат», , заборгованість за договором позики № МКП-03/262 від 26.03.2015 року в розмірі 40 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ «Івано-Франківський м»ясокомбінат», - 400, 00 грн., судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільно-Процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя : Барашков В.В.