Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/2961/15-ц
провадження 2/369/1694/15
24.04.2015 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
при секретарі Сохань Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У березні 2015 року позивачі звернулися до суду з даним позовом. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що їм на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. На початку квітня 2007 року відповідач звернувся до них з проханням зареєструватись за їхньою адресою для працевлаштування, але на першу вимогу обіцяв знятись з реєстраційного обліку. Відповідач в будинку не проживає та не проживав з часу реєстрації. За час відсутності відповідач будинком не цікавився, комунальні послуги не сплачував, які нараховуються і на відсутніх наймачів.
Тому просив позивач суд визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право користування частиною житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1
У судове засідання позивачі не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали.
У судове засідання відповідач не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачів, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
При розгляді справи судом встановлено, що на підставі договору дарування від 17 жовтня 2000 року ОСОБА_4 належить на праві власності ? частина житлового будинку по АДРЕСА_1 Київської області.
На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 30 січ11 червня 1998 року виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, ОСОБА_1 належить ? частина житлового будинку по АДРЕСА_1 Київської області.
Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сім'ї такими, що втратила право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
З довідки форми№3 виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинськог району Київської області № 2739 від 04 листопада 2013 року, вбачається, що за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка - зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований з 2007 року, але не проживає.
Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки.
Таким чином, відповідач ОСОБА_3 не є членом сім'ї власника житлового будинку, ні колишнім членом сім'ї власника житлового будинку.
За ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Факт не проживання ОСОБА_3 підтверджується актами депутата Петропавлівсько-Борщагівської ради Києво-Святошинського району Київської області від 18 серпня 2014 року, від 20 вересня 2014 року, від 05 лютого 2014 року.
Ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб .
За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд.
Ст. 155 ЖК України жилі будинки, квартири, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користуватись жилим будинком, квартирою.
На підставі наведеного суд вважає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Судом встановлено, що з 2007 року відповідач ОСОБА_5 не проживає у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 не має перешкод в користуванні спірним житлом, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по його утриманню не несе, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив, з заявами про вселення на спірну житлову площу не звертавсь.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним жилим приміщенням, без поважних причин в ньому не проживає більше року, що відповідно до вимог закону дає підстави суду визнати відповідача таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинського району, с. Петропавлівська Борщагівка, АДРЕСА_1, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 57-64, 208-223 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, АДРЕСА_1
Копію заочного рішення негайно направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуто Києво - Святошинським судом Київської області за письмовою заявою відповідачів протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Н.С. Пінкевич