Справа №489/9692/14-ц 02.07.2015 02.07.2015 02.07.2015
Провадження №22-ц/784/1640/15
Категорія 48 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шаманської Н.О.,

суддів - Лівінського І.В., Данилової О.О.,

при секретарі судового засідання Харитоновій І.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_4

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2015 р. по справі за позовом

ОСОБА_4

до

ОСОБА_5

про стягнення додаткових витрат на дітей,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 р. ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_5 про стягнення додаткових витрат на дітей.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначала, що з 25 жовтня 2002 р. по 29 березня 2006 р. перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Нікіту - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 травня 2010 р. з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі по 425 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Починаючи з дня розлучення і по сьогоднішній день діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

Посилаючись на те, що діти вивчають англійську мову, що потребує додаткових витрат та нею понесені витрати на оздоровлення та відпочинок дітей у санаторіях, лікування, на придбання одягу та взуття, позивачка просила стягнути на її користь ? частину фактично понесених витрат у розмірі 20 436 грн. 96 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2015 р. позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 5 173 грн. 78 коп. додатково понесених витрат на дітей ОСОБА_5 ОСОБА_6 Сергійовича та ОСОБА_5 Нікіту Сергійовича. Розподілені судові витрати.

Ухвалою того ж суду від 29 травня 2015 р. виправлено арифметичну помилку в загальній сумі витрат на лікування дітей з 5 173 грн. 78 коп. на 5 699 грн. 55 коп. Абзац другий резолютивної частини викладено у новій редакції: про стягнення з відповідача на користь позивача 5 459 грн. 78 коп. додатково понесених витрат на дітей ОСОБА_5 ОСОБА_6 Сергійовича та ОСОБА_5 Нікіту Сергійовича.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення змінити, задовольнивши її позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача , дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2002 р. по 29 березня 2006 р. Від шлюбу вони мають двох синів: ОСОБА_5 ОСОБА_6 Сергійовича та ОСОБА_5 Нікіту Сергійовича, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 травня 2010 року з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей стягнуто аліменти в розмірі по 425 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що у 2013-2014 роках позивачкою були понесені витрати на оздоровлення та лікування дітей, придбання одягу, взуття дітям та вивчення ними англійської мови на відповідних курсах, всього на загальну суму 40873 грн. 92 коп.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами ( розвитком здібностей дитини, її хворобою , каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З огляду на зазначені норми закону суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що додатковими витратами понесеними позивачкою слід вважати витрати на лікування дітей у лікаря-стоматолога, лікування сина ОСОБА_6 у зв'язку з отриманою ним травмою та проведенням медичних аналізів, на що витрачено 5699 грн. 55 коп., а також витрати понесені позивачкою на вивчення дітьми англійської мови за період з 1 вересня 2013 року по 30 травня 2014 року (в межах заявленого позову) на що витрачено 5220 грн.

Загалом ці витрати складають 10 919 грн. 55 коп.

Враховуючи те, що батьки несуть рівні обов'язки щодо утримання дітей, суд першої інстанції вірно виходив з того, що зазначена сума підлягає поділу між батьками, а тому стягнув з відповідача на користь позивачки 5459 грн. 78 коп.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні інших витрат, а саме витрат на придбання взуття та одягу, а також оздоровлення дітей в літній період, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зазначені витрати не можна вважати такими, які викликані особливими обставинами, як це передбачено ст. 185 СК України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2015 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: