Справа № 2/328/477/2015

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16 червня 2015 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Погрібної О.М., при секретарі Мацинській О.Є., за участю представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь завдану матеріальну шкоду в сумі 51991 грн., 5000 грн. моральної шкоди, витрати за проведення оцінки вартості матеріальної шкоди в розмірі 800 грн. та судовий збір в розмірі 763,51 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником автомобіля «Тойота» державний номер НОМЕР_1, який з вини відповідача був технічно пошкоджений в результаті ДТП.

03 жовтня 2014 року, о 19 год. 20 хв., в Токмацькому районі Запорізької області, на 96 км автодороги Р-37, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, власником якого є відповідач, у порушення п.п.16.11 Правил дорожнього руху України, при виїзді з другорядної дороги не надав переваги в русі автомобілю «Тойота» д/н НОМЕР_1, під його керуванням та який належить йому на праві приватної власності, внаслідок чого відбулася ДТП. Відповідач свою вину визнав.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 08 жовтня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гри. При зіткненні автомобіль позивача отримав значні технічні ушкодження. Причиною завдання шкоди стало злісне невиконання відповідачем вимог Правил дорожнього руху України.

У ПП ОСОБА_5 за його власні кошти проведено відновлювальний ремонт автомобілю «Тойота», вартість якого склала 83315 грн.

Страхова компанія відповідача - третя особа ТДВ СК «Кредо» відшкодувала йому лише 31 324 грн. Однак фактично ним на ремонт його пошкодженого автомобіля витрачено 83 315 грн. Різниця становить 51 991 грн., яку він просить стягнути з відповідача.

Внаслідок ДТП, позивачу також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зв'язків, певним ударом його престижу. Також він був змушений втрачати свій час на пошук необхідних для ремонту автомобіля запчастин. Розмір відшкодування моральної шкоди визначає у 5000 грн.

Позивач ОСОБА_2, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судові засідання не зявився.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 не зявилась, надала суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України; заяв про розгляд справи за його відсутності, клопотань про перенесення розгляду справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України та ухвалює про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Представник третьої особи ТДВ СК «Кредо», який також належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково виходячи з наступного.

Згідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Ст.14 ЦПК України встановлює обовязковість судових рішень, що набрали законної сили для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України…

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.58 ч.1 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст.16 ч.1, ч.2 п.9 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права. Способом захисту якого може бути відшкодування моральної шкоди.

Ст.22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такими збитками є витрати, яких зазнала особа у звязку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст.1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно зі ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «ОСОБА_6 Крузер» державний номер НОМЕР_3, що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.27-28).

03 жовтня 2014 року, о 19 год. 20 хв., в Токмацькому районі Запорізької області, на 96 км автодороги Р-37, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_2, у порушення п.п.16.11 Правил дорожнього руху України, при виїзді з другорядної дороги на надав переваги в русі автомобілю «Тойота» д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та який належить йому на праві приватної власності, внаслідок чого відбулася ДТП. (а.с.86)

Відповідач свою вину визнав.

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 08 жовтня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. При зіткненні його автомобіль отримав значні технічні ушкодження. Причиною завдання шкоди стало невиконання відповідачем вимог Правил дорожнього руху України. (а.с.88).

Відповідно до довідки ДАІ автомобіль «ОСОБА_6 Крузер» державний номер АР 6666ВА 03 жовтня 2014 року о 19 год. 20 хв. в результаті ДТП отримав технічні пошкодження: деформовано кузов та ходову частину (а.с.100).

Відповідно до акту виконаних робіт № ЧП-000114 від 08 грудня 2014 року, згідно якого постачальником є ПП ОСОБА_5, отримувачем ОСОБА_2 для ремонту автомобіля «ОСОБА_6 Крузер» державний номер НОМЕР_3, власником якого є ОСОБА_2 вартість робіт по ремонту становить 8920 грн., вартість запчастин, матеріалів для ремонту та покраски 74395 грн., а всього 83315 грн. (а.с.9).

Сплата позивачем 83315 грн. за ремонт автомобіля підтверджена квитанцією до прибуткового касового ордеру від 06 листопада 2014 року, відповідно до якого позивач ОСОБА_2 сплатив вказану суму фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 (а.с.11).

Відповідач має поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортних засобів, строк дії якого з 14 серпня 2014 року до 13 серпня 2015 року включно (а.с.95-96).

Відповідно до страхового акту від 14.11.2014 року № ОСГПО-1584, затвердженого генеральним директором ТДВ СК «Кредо» ОСОБА_7, сума страхового відшкодування за умовами страхування становить 31324 грн. (а.с.136-137). Саме така сума 14.11.2014 року була перерахована ОСОБА_2, що підтверджується платіжним дорученням № 4699 від 14.11.2015 року (а.с.138)

03.10.2014р. позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування.

Сума страхового відшкодування в розмірі 31324 грн. була визначена відповідно до протоколів огляду транспортного засобу від 06.10.2014 року (а.с.107-112 та а.с.124-126), складених оцінщиком ОСОБА_8Г за участю власника транспортного засобу ОСОБА_2 та звіту № 16608 від 30.10.2014 року про проведення незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу (а.с.113-123), звіту № 16631 від 03.11.2014 року про проведення незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу (а.с.127-135). Вартість відновлювального ремонту в розмірі 31324 грн. визначена з урахуванням фізичного зносу.

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" врегульовано відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначений закон спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ № 1961-ІУ при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю та майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України № 1961-ІУ у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому уповноваженим органом.

ТОВ СК «Кредо» на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Фонду державного майна України та Міністерством юстиції України від 24.07.09р. № 1335/5/1159, визначено вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу в сумі 31324 грн. І саме ця сума відповідно до вимог чинного законодавства була сплачена позивачу.

Крім того, позивач самостійно у субєкта оціночної діяльності провів оцінку розміру матеріальної шкоди, завданої даним ДТП. Відповідно до звіту № 97 про оцінку автомобіля «ОСОБА_6 Крузер» державний номер НОМЕР_3 від 04.11.2014 року, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 35634,06 грн. з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали. Окрім того, вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні з врахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали 79955,05 грн.

Відповідно до п.16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, чинними нормами ЦК України встановлена презумпція винуватості особи, яка завдала шкоду. Оскільки позивач є власником автомобіля «ОСОБА_6 Крузер» державний номер НОМЕР_3, який отримав технічні пошкодження у результаті ДТП з вини відповідача, позивач має право на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, не відшкодованої страховиком.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Під «виконанням робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі» законодавець мав на увазі акт автотоварознавчого дослідження, який складається в момент знаходження майна (транспортного засобу) в пошкодженому стані після ДТП і визначає вартість його відновлювального ремонту. Своєю чергою, формулювання «відповідно до реальної вартості втраченого майна» передбачає розмір фактичних витрат, понесених власником на відновлення (ремонт) пошкодженої речі. Частина 1 ст. 1192 ЦК України встановлює право потерпілого обрати спосіб відшкодування шкоди: відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої саме якості, полагодити пошкоджену річ тощо, що можливе лише до фактичного полагодження майна його власником) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі (тобто відшкодувати витрати, понесені на ремонт). На чому наполягає позивач, обравши відшкодування завданих йому збитків в повному обсязі, тобто відшкодування витрат, понесених на ремонт транспортного засобу.

Про це свідчать судові висновки, зокрема постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р. № 6 зі змінами і доповненнями, внесеними згідно з постановами Пленуму ВСУ від 08.07.1994 р. № 11, від 30.09.1994 р. № 15 та від 25.05.1998 р. №15, зазначає, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку виправити пошкоджену річ, в інший спосіб відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування можливий. Якщо ж відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які мають бути або вже проведені на час розгляду справи.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4 визначає, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 Цивільного кодексу України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Якщо відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено та ніким не спростовано, що на час розгляду справи автомобіль «ОСОБА_6 Крузер» державний номер НОМЕР_3 відремонтовано ПП ОСОБА_5

Відповідно до п.14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Суд приймає як належні та допустимі докази розміру заподіяної матеріальної шкоди надані позивачем заказ-наряд № ЧП-000114 від 06 листопада 2014 року, де зазначена вартість матеріалів та робіт необхідних для відновлення автомобіля, що становить 83315 грн. Сплата позивачем 83315 грн. за ремонт автомобіля підтверджена квитанцією до прибуткового касового ордеру від 06 листопада 2014 року, відповідно до якого позивач ОСОБА_2 сплатила вказану суму фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 (а.с.11).

Згідно акту виконаних робіт № ЧП-000114 від 08 грудня 2014 року, постачальником є ПП ОСОБА_5, отримувачем ОСОБА_2 для ремонту автомобіля «ОСОБА_6 Крузер» державний номер НОМЕР_3, власником якого є ОСОБА_2 вартість робіт по ремонту становить 8920 грн., вартість запчастин, матеріалів для ремонту та покраски 74395 грн., а всього 83315 грн. (а.с.9). Відповідно до вказаного акту, виконані роботи відповідаю тим ушкодженням, які були зафіксовані в протоколах огляду транспортного засобу від 06.10.2014 року.

Із зазначеного заказу-наряду, акту виконаних робіт та квитанції видно, що на відновлювальний ремонт автомобіля позивача було фактично витрачено 83315 грн.

Відповідно до діючого цивільного законодавства України позивач має право здійснювати свої цивільні права вільно, на власний розсуд та має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Вибір способу захисту порушеного права належить, у даному випадку, позивачу, який не чекав оплати відповідачем ремонту автомобіля добровільно, а вживав самостійно заходи для ремонту автомобіля на що витрачала власні кошти, що ним доведено в суді.

Кожна зі сторін у справі вільна у дананні суду доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень. На пропозицію суду заявити клопотання про призначення у справі експертизи для визначення завданої матеріальної шкоди у результаті пошкодження автомобіля, таких клопотань не надходило.

Щодо розміру завданої матеріальної шкоди, відповідачем суду не надано жодного доказу, який би підтверджував інший розмір, ніж той на який вказує позивач. Обставини зазначені позивачем відповідачем не спростовані.

Таким чином, оскільки з вини відповідача і в результаті його протиправних дій було пошкоджено автомобіль, що належить позивачу, у звязку з чим позивачем на ремонт автомобіля витрачено 83315 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума, що дорівнює різниці між реальною вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням, що становить 31 324 грн. Таким чином, сума що підлягає стягненню з відповідача на корить позивача становить 51 991 грн.

Крім того ст.23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:… у душевних стражданнях які особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, явка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості…

Ст.1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує характер діяння відповідача, яке носило протиправний характер, ступінь моральних страждань позивача, власність якого було пошкоджено, що викликало вимушені зміни у звичному для нього образі життя та необхідністю докладати додаткові зусилля для організації свого життя, відновлення пошкодженого автомобіля та захисту своїх прав. Суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає необхідним позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у сумі 5000 грн. задовольнити частково на суму 1000 грн., що на думку суду є достатньою компенсацією завданої позивачу моральної шкоди.

Також, підлягають відшкодуванню і витрати позивача за проведення авто-товарознавчого дослідження у розмірі 800 грн., оскільки вони підтверджені квитанцією до прибуткового касового ордеру №97 від 07.10.2014 р.

Судові витрати суд розподіляє між сторонами, відповідно до ст.88 ЦПК України, та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 568,63 грн. сплаченого судового збору, в іншій частині судові витрати суд покладає на позивача.

В іншій частині позову суд вважає необхідним відмовити.

На основі викладеного, керуючись ст.3, 124-125 Конституції України, ст.ст. 23, 1167, 1168, 1187 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 14, 57-60, 88, 208, 209, 214 -215, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, і.н., на користь ОСОБА_2 51991 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 800 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження та 568,63 грн., а всього 54359 (пятдесят чотири тисячі триста пятдесят девять) грн. 63 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: