Справа № 314/160/15-ц
Провадження № 2/314/224/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Галянчук Н.М.,

при секретарі Денисовій Ю.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває вказана цивільна справа.

У судовому засіданні 01 вересня 2015 року представник позивача заявила клопотання про витребування від Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області реєстраційної справи № 15, відкритої на обєкт нерухомого майна - садовий будинок літ. А за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, Люцернянська сільська рада, ОК «Ремонтник-ЗАЛК», будинок № 13, а також від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 звіту № 09/10/2 про експертну грошову оцінку земельної ділянки, виданого ТОВ «Едем» 09 жовтня 2012 року. Своє клопотання представник позивача обґрунтувала тим, що надані представником відповідача документи містять суперечливі відомості щодо дати побудови спірного садового будинку, належного відповідачу, про знесення якого ставиться питання у позові, що, в свою чергу, викликає сумніви щодо відповідності реєстрації права власності на садовий будинок вимогам законодавства.

Позивач клопотання свого представника підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти клопотання, зазначивши, що предметом позову є вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, у даному позові не ставиться питання щодо законності або незаконності набуття відповідачем ОСОБА_4 права власності на садовий будинок, тому заявлене клопотання виходить за межі позовних вимог, а, отже, задоволенню не підлягає.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Одним з основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України).

Частиною 1 статті 179 ЦПК України встановлено, що предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Провівши аналіз вищевказаних вимог цивільно-процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що судовий розгляд цивільної справи відбувається виключно в межах заявлених вимог, відповідно до предмету та підстав, вказаних у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_4, у якому, посилаючись на факти порушення відповідачем межі, займання частини території земельної ділянки, належної позивачу, парканом, порушення при будівництві садового будинку Держаних будівельних норм, просив зобовязати ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого садового будинку та перенесення паркану відповідно до меж земельної ділянки.

У подальшому позивач уточнив позовні вимоги (а.с. 74-76), залучивши до участі у справі співвідповідача ОСОБА_5, просив зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого садового будинку та перенесення паркану відповідно до меж земельної ділянки.

Таким чином, предметом цього позову є вимоги щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого садового будинку та перенесення паркану відповідно до меж земельної ділянки з посиланням на ст.ст. 373, 376, 391 ЦК України, ст.ст. 103, 152 ЗК України, а підставою - факт порушення відповідачем межі між земельними ділянками та частковим будівництвом садового будинку і паркану на території земельної ділянки, належної позивачу.

Заявлене представником позивача клопотання виходить за межі предмету та підстав, заявлених у позові, не стосується предмету доказування у вказаній справі, у звязку з чим, докази, про витребування яких просить позивач, не можуть бути взяті до розгляду, а тому суд не вбачає підстав у їх витребуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 137, 179 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про витребування доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Галянчук

01.09.2015