Справа № 621/719/15-ц
Провадження № 2/621/537/15
03.07.2015 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді - Бережної Н.М.,
за участю секретаря судового засідання - Кошевої А.А.,
розглянувши в судовому засіданні у заочному порядку в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої особи,
30.03.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої особи, який 14.04.2015 року було уточнено. Так, ОСОБА_1 вказала, що відповідач по справі - ОСОБА_2 є її донькою, яка зареєстрована разом з позивачем за однією адресою, однак, фактично з нею не проживає і, знаючи про тяжке матеріальне становище матері та стан її здоров'я, ігнорує свій обов'язок, як доньки, по наданню ОСОБА_3 матеріальної допомоги, якої вона потребує. Позивачу виповнилося 73 роки і вона є пенсіонеркою (непрацездатною особою), отримує пенсію, розмір якої становить 1190 грн. 13 коп. Чоловік позивача - ОСОБА_4 - помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Її син - ОСОБА_3 - є безробітним і ніякого доходу не отримує, матеріальної допомоги надавати матері не може, однак, за рахунок того, що він мешкає разом з позивачем, він хоча б допомагає їй фізично, а тому ОСОБА_1 вважала, що донька, в свою чергу, повинна допомагати їй матеріально, оскільки з нею не проживає. В зв'язку з похилим віком та незадовільним станом здоров'я, ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги на оздоровлення, на початку березня 2015 року у неї загострилася травма, що була отримана у побуті і згідно направлення від 20.03.2015 року позивач потребує термінової госпіталізації з проведенням хірургічного втручання в умовах Харківської обласної клінічної лікарні-центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, однак вона навіть не має коштів на проїзд до м. Харкова, оскільки отримує мінімальний розмір пенсії, якої ледь вистачає на продукти харчування. Крім необхідності термінового проведення операції позивач ще страждає на ряд інших захворювань, лікування яких можливе тільки завдяки прийому над дорогих лікарських засобів. При цьому, особові рахунки по будинку відкриті на ім'я відповідача, а враховуючи її відсутність, ОСОБА_1., в додаток, вимушена сплачувати за неї і комунальні платежі. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі.
Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про час, місце розгляду справи, враховуючи положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України, була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову та заяву про розгляд справи за її відсутності, не надавала, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів.
Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України.
Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів з її доньки - ОСОБА_2
Встановлено, що позивач має двох дітей - відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с. 28/.
Чоловік ОСОБА_1. - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер /а.с. 8, 9/.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, разом із нею також зареєстровані її діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_2, однак, остання за вказаною адресою не проживає /а.с. 10, 11, 14/.
Позивач є непрацездатною особою - пенсіонером, яка отримує пенсію у розмірі 1190 грн. 13 коп. щомісячно /а.с. 6, 7/.
Син позивача - ОСОБА_3 є безробітним, що підтверджується копією його трудової книжки /а.с. 20/.
З копій медичного направлення, медичної довідки та Акту обстеження матеріально-побутових умов № 34 вбачається, що ОСОБА_1, у зв'язку з наявною у неї травмою, потребує термінової госпіталізації з проведенням хірургічного втручання в умовах Харківської обласної клінічної лікарні-центрі екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, крім того, позивач ще страждає на ряд інших захворювань, лікування яких можливе тільки завдяки прийому над дорогих лікарських засобів. Однак, єдиним її джерелом доходу є пенсія у розмірі 1190 грн. 13 коп. /а.с. 10, 12, 13/.
Також, встановлено, що особові рахунки по сплаті комунальних послуг відкриті на ОСОБА_2, які, через те, що відповідач не проживає за адресою реєстрації, змушена сплачувати сама ОСОБА_1 /а.с. 15-19/.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітній дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено частиною 1 статті 204 СК України.
Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) в частині від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.
Згідно з роз'ясненнями пункту 21 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них.
Разом з тим, суд, дослідивши обставини справи та надавши оцінку доказам, враховує, що визначення розміру аліментів залежить від матеріального та сімейного стану сторін, що передбачено статтею 205 СК України.
Відповідач ОСОБА_2 працездатна, інших осіб на своєму утриманні не має.
Син позивача - ОСОБА_3 проживає разом із матір'ю та допомагає їй по господарству, що свідчить про виконання ним свого обов'язку як дитини перед своєю матір'ю.
Згідно зі ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги ОСОБА_1. обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню та вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання позивача у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і довічно.
В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 243,60 грн.
Керуючись ст. ст. 202, 205 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 197, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої особи - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п'ятсот) грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову - 30 березня 2015 року довічно.
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії відповідачем.

Головуючий: