Справа № 2/303/2688/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 вересня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Морозової Н. Л.

секретар судового засідання Ільчак Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2, 19.01.1976 р. н., зареєстровану в ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившою право користування жилим приміщенням квартирою № 98 буд. № 7 по вул. П. Набережна в м. Мукачеві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_1, на підставі договору дарування квартири від 13.11.2001 року. Після реєстрації права власності, випадково їй-Козар Н. Б. стало відомо про реєстрацію у придбаній квартирі, члена сімї бувшого власника квартири. Посилається на те, що ОСОБА_2, більше року не проживає за адресою реєстрації, що стверджується відповідним актом. Домовленості між ними про користування житлом не встановлено. Реєстрація відповідача в квартирі, тягне додаткові витрати на його утримання та створює незручності позивачу у здійсненні права володіння та користування будинком.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, з підстав наведених у заяві просить його задоволити. У випадку неявки відповідача з винесенням заочного рішення. Відповідач повідомлялася про розгляд справи в порядку, встановленому ст. 74 ЦПК України, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заперечення на позов не подала, заяви про розгляд справи у її відсутності також.

Зі згоди позивача суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

З врахуванням пояснень представника позивача, викладеного у позовній заяві, перевіривши матеріали справи суд, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності ОСОБА_1, на підставі договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори від 13.11.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № І-4855 (а.с.6).

Факт реєстрації відповідача ОСОБА_2, 19.01.1976 р. н., в квартирі АДРЕСА_2, стверджується повідомленням з Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області (а.с.15)

ОСОБА_3 № 262 від 04.08.2015 року складеного ТОВ «І.Т.В, Сервіс Плюс» ОСОБА_2, 19.01.1976 р. н., у квартирі АДРЕСА_2, не проживає з 2001 року, акт підписано свідками та завірено печаткою уповноваженої особи ТОВ «І.Т.В, Сервіс Плюс» (а.с. 8)

Як встановлено в судовому засіданні, домовленості між власником будинку та відповідачкою про користування житлом не встановлено. Реєстрація відповідача в будинку тягне додаткові витрати на його утримання та створює незручності позивачу у здійсненні права власності на нерухоме майно.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти , користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України).

Таким чином, позивачем доведено, що відповідач не проживає у спірному будинку без поважних причин понад строки, встановлені ч.2 ст. 405 ЦК України, а тому втратила право користування житлом.

Наявних у справі доказів, достатньо для прийняття рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, ч.4 ст.169, 208, 209, 212-218 ЦПК України, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 150,155 ЖК України, п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.85 року зі змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, суд заочно -

р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, 19.01.1976 р. н., зареєстровану в ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившою право користування жилим приміщенням квартирою № 98 буд. № 7 по вул. Першотравневій Набережна в м. Мукачеві Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_2, 19.01.1976 р. н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1, 31.03.1953 р. н., ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_1, понесені позивачем судові витрати в розмірі 243,60 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Морозова Н. Л.