провадження 2/712/85/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кузьменка В.А.

при секретарі - Коваль М.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Черкаська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Черкаська міська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення в натуру межі земельної ділянки власниківОСОБА_1, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 шляхом перенесення побудованої огорожі на межу, визначену у державному акті на право приватної власності на землю та стягнення моральної шкоди.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до договору дарування будинку від 1996року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міськрайонного нотаріального округу ОСОБА_4, вони на законних підставах набули право власності на 18/25 частин будинку по АДРЕСА_1. Реєстрація права власності на належне їм нерухоме майно проведена відповідно до вимог чинного законодавства України.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданим Черкаською міською радою 20 травня 1997 року та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14 березня 2013 року № НВ-013 вони набули право сумісної приватної власності на земельну ділянку площею 0,0545 га кадастровий номер НОМЕР_1, на якій розташована належна їм частина будинку. При цьому було додержано визначений законодавством України порядок надання земельної ділянки у власність та порядок оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку, а розмір земельної ділянки відповідав розміру по фактичному користуванню, яке склалося між попередніми співвласниками будинку.

Вважають, що відповідачкою самовільно, без погодження та дозволу, захоплено частину належної їм земельної ділянки площею 0,0010 га, та розпочато зведення на ній огорожі, яка повинна розділяти належні їм та відповідачці ОСОБА_5 частини вищезазначеного житлового будинку. На неодноразові вимоги щодо усунення перенесення огорожі на межу, визначену у державному акті на право приватної власності на землю, відповідачка не реагує та продовжує зведення огорожі, чим порушене їх право власності на належну їм земельну ділянку.

Позивачі просили суд зобов»язати відповідачку відновити в натуру межі земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 шляхом перенесення побудованої огорожі на межу, визначену у державному акті на право приватної власності на землю, стягнути з відповідачки на їх користь судові витрати по справі та моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представники відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_7. ОСОБА_8 позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні.

Представник Черкаської міської ради Луговський О.С. в судове засідання не з»явився, направив суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, покладаються на думку суду при вирішенні даного спору.

Заслухавши пояснення сторін, експерта ОСОБА_10, свідка ОСОБА_11 дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що :

- рішенням від 15.09.1955року в постійне користування за адресою АДРЕСА_1 надано 1142 кв.м.

- позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 являються власниками 18/25 частин будинку АДРЕСА_1 відповідно до договору дарування будинку від 1996року посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міськрайонного нотаріального округу ОСОБА_4

- реєстрація права власності на належне їм нерухоме майно проведена відповідно до вимог чинного законодавства України.

- згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданим Черкаською міською радою 20 травня 1997 року та Витягу з Державного мельного кадастру про земельну ділянку від 14 березня 2013 року № НВ-013 позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 набули право сумісної приватної власності на земельну ділянку площею 0,0545 га кадастровий номер НОМЕР_1.

- рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2011 року, справа №2- 50/11 та ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 18 травня 2011 року, Справа №22ц- 925/2011 підтверджено законність видачі державного акту серії НОМЕР_2, виданим Черкаською міською радою 20 травня 1997 року на ім»я позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

- відповідачці ОСОБА_3 належить 7/25 частин будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину, посвідчене Першою Черкаською державною нотаріальною конторою 17.09.2003р. за № 2-2524, які розташовані на земельній ділянці площею 851 кв.м.

- актом перенесення земельної ділянки ОСОБА_1, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 в натуру ( на місцевість) від 05.06.2014року проведеного ФОП інженером землевпорядником ОСОБА_11 встановлено порушення меж між земельними ділянками сторін по справі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що відображено в плані виносу в натуру меж земельної ділянки (точка(1), точка (9), точки (8-7)

- відповідно до висновку експерта № 26/СЕ-14 від 18.02.2015р. зроблено висновок, що фактичні межі земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 між землекористувачами ОСОБА_5 та власниками земельної ділянки ОСОБА_12 та ОСОБА_2 (від точки 6 до точки 1 плану перенесення земельної ділянки в натуру) не відповідають державним актам на право приватної власності на землю від 20.05.1997р Серії НОМЕР_2. Відрізки від точки 6 до точки 8 та від точки 9 до точки 1 зміщені в сторону ОСОБА_2, що призвело до зменшення на 10 м.кв. площі ділянки, яка знаходиться у сумісній приватній власності ОСОБА_12 та ОСОБА_2

Відповідно до ст.91 Земельного кодексу, власники земельних ділянок зобов'язані, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок; дотримуватись правил добросусідства.

Відповідно до ст.106 ЗК України, власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяти встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків, коли вони зникли, перемістилися або стали невиразними.

Відповідно до ст.. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»зані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, та застосування інших, передбачених законом способів.

В судовому засіданні встановлено, що правовстановлювальними документами по АДРЕСА_1 є державний акт на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 20.05.1997р. виданого на ім»я ОСОБА_1, ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0545 м.кв.

Допитані в судовому засіданні експерт ОСОБА_10, ФОП інженер землевпорядник ОСОБА_11 дали пояснення суду, що згідно наданих документів, які були предметом дослідження при проведенні ними судової екпсертизи та акту перенесення земельної ділянки в натуру (на місцевість) ними було виявлено порушення межі, які встановлені згідно з державним актом позивачів ОСОБА_12 та ОСОБА_2, дані порушеня допущені землекористувачем ОСОБА_3

З урахуванням дослідження всіх доказів, висновку судової земельно технічної експертизи, в якій встановлено, що фактичні межі земельних ділянок за адресою АДРЕСА_1 між землекористувачами ОСОБА_5 та власниками земельної ділянки ОСОБА_12 та ОСОБА_2 (від точки 6 до точки 1 плану перенесення земельної ділянки в натуру) не відповідають державним актам на право приватної власності на землю від 20.05.1997р Серії НОМЕР_2. Відрізки від точки 6 до точки 8 та від точки 9 до точки 1 зміщені в сторону ОСОБА_2, що призвело до зменшення на 10 м.кв. площі ділянки, яка знаходиться у сумісній приватній власності ОСОБА_12 та ОСОБА_2 суд приходить до висновку до часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині зобов'язання землекористувача земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, ОСОБА_5 відновити в натуру межі земельної ділянки власниківОСОБА_1, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 шляхом перенесення побудованої огорожі на межу, визначену у державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданому Черкаською міською радою 20 травня 1997 року на ім»яОСОБА_1, ОСОБА_2 згідно судово земельно- технічної експертизи № 26/СЕ-14 від 18.02.2015р. та акту перенесення земельної ділянки в натуру від 05.06.2014р.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачів понесені ними судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243,60грн., витрати за проведення судової земельно -технічної експертизи в сумі 997 грн., а всього 1240,60грн.

У відповідності до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно ст..60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що позивачами не надано належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди, а тому вважає за необхідне у задоволенні позову в цій частин відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 106, 107, 152, 158 ЗК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 213-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Зобов'язати землекористувача земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1, ОСОБА_5 відновити в натуру межі земельної ділянки власниківОСОБА_1, ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_1 шляхом перенесення побудованої огорожі на межу, визначену у державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданому Черкаською міською радою 20 травня 1997 року на ім»яОСОБА_1, ОСОБА_2 згідно судово земельно- технічної експертизи № 26/СЕ-14 від 18.02.2015р. та акту перенесення земельної ділянки в натурі від 05.06.2014р.

Стягнути з відповідачки ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 витрат на оплату судового збору в сумі 243, 60грн, 997 грн витрат за проведення будівельно-технічної експертизи, а сього 1240,60грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: В.А.Кузьменко