Справа № 761/9162/15-ц
Провадження № 4-с/761/110/2015
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маліновської В.М.,

при секретарях Колеснік М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу стягувача представника Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» - Федоренко М.В. на постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хечибабян Седої Ашотівни від 29.10.2014р., винесену по виконавчому провадженню №35426111, зацікавлена особа відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, боржник ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року представник стягувача Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» - Федоренко М.В. (Стягувач, Скаржник, Банк) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на рішення старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (ВДВС Шевченківського РУЮ м.Києва) Хечибабян С.А. вчинені по виконавчому провадженню № 35426111, зацікавлена особа відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, боржник ОСОБА_3 (Боржник).

Скаргу обґрунтовано тим, що 28.11.2012 старшим державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Хечибабян С.А. відкрито виконавче провадження №35426111 на підставі виконавчого листа № 2610/5420/2012, виданого Шевченківським районним судом м. Києва у справі за позовом ПАТ «Артем-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 2 660 163,68грн. 29.10.2014 року старшим держаним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Хечибабян С.А. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Вказана постанова старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесена з мотивів та положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на підставі п.9, ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Також у скарзі зазначається, що Стягувач під час виконавчого провадження ВП № 35426111 звертався до ВДВС з листом в якому зазначав, що у Боржника крім квартири АДРЕСА_1, наявне і інше рухоме та нерухоме майно (земельні ділянки, автомобілі) на яке можливо звернути стягнення з метою виконання рішення суду. Поряд з цим державним виконавцем дій, передбачених Законом «Про виконавче провадження», вчинено не було, а 29.10.2014р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Після отримання 06.02.2015р. копії вказаної постанови, Банк звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києва про скасування постанови держаного виконавця, проте 18.02.2015р. Шевченківським районним судом м. Києва було винесено ухвалу про відмову у відкритті виконавчого провадження та роз'яснено про право позивача звернутись до відповідного суду із скаргою на рішення державного виконавця в порядку, передбаченому ст.383 ЦПК України. Отримавши вказану ухвалу з дотриманням строку, передбаченого ЦПК України, банк звернувся зі скаргою до суду.

Враховуючи викладене, Стягувач просив: - поновити строк на оскарження рішень державного виконавця; - визнати не правомірною та скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа, відновити виконавче провадження.

Ухвалою суду від 02.04.2015р. за скаргою стягувача ПАТ «Артем-Банк», зацікавлена особа Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції, боржник - ОСОБА_3, відкрито провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду (а.с.13).

В судовому засіданні 19.06.2015р. присутній представник скаржника ОСОБА_5 підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хечибабян С.А. в судове засідання не з'явилася, проте повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.

Боржник ОСОБА_3 також до суду не з'явився, причини неявки не повідомив.

Зважаючи на строки розгляду скарги передбачені ст. 386 Цивільним процесуальним кодексом України, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності осіб, які не зячвились, за наявними в матеріалах справи доказами, прийшовши до висновку, що скаржником не пропущено строку на оскарження дій та рішень державного виконавця, оскільки в матеріалах виконавчого провадження докази зворотного відсутні.

Заслухавши пояснення представника Стягувача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Шевченківським районним судом м.Києва видано виконавчий лист № 2610/5420/2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Артем-Банк» 2 656 944,68 грн. та судових витрат 3 219,68 грн., а всього на суму 2 660 163,68грн. (а.с. 40).

29.10.2014р. старшим держаним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві Хечибабян С.А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Вказана постанова старшого державного виконавця винесена з мотивів та положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» на підставі п.9, ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 5-6, 38-39). Копію вказаної постанови отримано Стягувачем 06.02.2015р., що підтверджується вхідним штампом АТ «Артем-Банк» на супровідному листі ВДВС від 29.10.2015р. (а.с.37), доказів зворотного матеріали справи не містять.

18.02.2015р. Шевченківським районним судом м. Києва було відмовлено скаржнику у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом Банку до ВДВС про скасування постанови, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства(а.с. 9-10, 42). Копію вказаної ухвали Банком отримано 20.03.2015р., що підтверджується вхідним штампом АТ «Артем-Банк» на супровідному листі Шевченківського районного суду м.Києва від 19.02.2015р.(а.с.41), доказів зворотного матеріали справи не містять.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Положеннями ч 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, державний виконавець: - здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; - надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; - розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; - заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; - роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ч. 1,5 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Відповідно до ч. 7 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Наявними у матеріалах справи документами підтверджується, що 10.10.2014р. Стягувач звернувся до старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хечибабян С.А. з заявою в якій зазначив, що у боржника є крім нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1, ще є й інше рухоме та не рухоме майно (земельні ділянки у Вишгородському районі та автомобілі) та просив вжити передбачених законодавством України заходів щодо звернення стягнення на майно боржника на користь кредитора (а.с. 7-8). Вказана заява зареєстрована у ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві 13.10.2014р., що підтверджується вхідним штампом на копії заяви Банку (а.с.7).

При цьому, наявними в матеріалах справи документами, а саме копією відповіді головного управління Держземагенства у Київській області від 26.02.2013р., адресованої ВДВС Шевченківсбького РУЮ в м.Києві, підтверджується, що за ОСОБА_3 (ІНННОМЕР_1) обліковуються зареєстрованими земельні ділянки у АДРЕСА_2 (а.с.46).

Зі змісту постанови державного виконавця від 29.10.2014р. не вбачається чи вчинялись відповідні виконавчі дії щодо майна вказаного Стягувачем у заяві від 10.10.2014р., а постанову мотивовано лише неможливістю звернення стягнення на квартиру.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи, а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, оскільки, встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні їм докази підтверджують те, що рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського управління юстиції у м. Києві Хечибабян С.А. під час винесення постанови про повернення виконавчого документа Стягувачеві є неправомірними та не відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду матеріали справи не містять.

За змістом ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду.

Таким чином, спеціальним Законом імперативно встановлено, що державний виконавець після отримання судового рішення про визнання незаконною та скасування його постанови вчиняє дії по відновленню виконавчого провадження, а отже суд вважає, що скарга Банку в частині зобов'язання державного виконавця відновити виконавче провадження не підлягає задоволенню, оскільки такі дії державний виконавець має вчинити в силу Закону.

З урахуванням наведеного вище скарга ПАТ «Артем-банк» підлягає частковому задовленню.

На підставі ст. 124 Конституції України, ст. ст. 2, 6, 11, 17, 51, 52, Закону України "Про виконавче провадження", п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 383, 386, 387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу стягувача - Публічного акціонерного товариства «Артем-Банк» на постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хечибабян Седої Ашотівни від 29.10.2014р., винесену по виконавчому провадженню №35426111, зацікавлена особа відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, боржник ОСОБА_3, - задовольнити частково.

Постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хечибабян Седої Ашотівни від 29.10.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачеві - визнати незаконною та скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: