НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/1967/15
№ 2/183/1734/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в її інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в :

01 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в її інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

21 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим позовом до ОСОБА_2 в її інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 посилався на те, що у відповідності до договору дарування він є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

В квартирі зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2, та дочка - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначив в заяві, що шлюб з ОСОБА_2 розірваний у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2014 року.

Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з березня 2014 року не проживають в спірному житловому приміщенні, витрати по утриманню житла, сплаті комунальних та інших послуг не несуть.

Позивач ОСОБА_1 зазначив в заяві, що реєстрація відповідачів перешкоджає реалізації його прав як власника, в звязку з чим, в заяві, посилаючись на вимоги ст. 405 ЦК України, просив суд:

-визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1;

-зняти ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1;

-зобовязати Новомосковський РВ Державної міграційної служби України в дніпропетровській області зняти ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстраційного обліку в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти вимог позивача в частині визнання її такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, посилалася на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем, шлюб розірваний, приблизно в березні 2014 року вона забрала свої речі та виїхала з квартири разом з дочкою, в липні 2014 року вона повернула позивачу ключ від квартири, вона особисто не має наміру проживати в спірному житлі. В той же час, позов заперечує в частині визнання дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житлом.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в частині визнання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, оскільки, зазначені дії порушують права дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, у відповідності до договору дарування від 30 липня 2012 року є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором та витягом про державну реєстрацію прав від 09.08.2012 року.

Судом встановлено, що в квартирі зареєстрована колишня дружина позивача - ОСОБА_2, та дочка - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідною довідкою.

Судом встановлено, що шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірваний у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2014 року, що підтверджується відміткою в паспорті позивача.

Згідно акту, складеного 26 травня 2015 року за участю представників Товариства з обмеженою відповідальністю «КомЕнерго-Новомосковськ» та жителів будинку, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з березня 2014 року не проживають квартирі, в розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

Вищезазначений факт підтверджується та не оспорюються відповідачем ОСОБА_2

На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

Враховуючи те, ОСОБА_2 не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надала суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали їй користуватися житловим приміщенням, в судовому засіданні посилалася на те. що не має наміру проживати в зазначеному житловому приміщенні, суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_2 повинна бути визнана такою, що втратила право користування спірним житлом, в звязку з чим, вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.

У відповідності до ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі., в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та зобовязання Новомосковський РВ Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в спірній квартирі не підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється відповідними державними органами на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

У відповідності до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

В той же час, сторонами на е надано суду доказів про наявність домовленості батьків щодо місця проживання дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, у відповідності до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», д ержава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Позивачем не надано доказів того, яким саме житлом буде користуватися неповнолітня дитина, чи відповідає це житло санітарно-гігієнічним та побутовим умовам, чи надає згоду власник житла на проживання дитини в житловому приміщенні.

В звязку з наведеним, позовні вимоги в частині визнання дитини - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житлом, зняття її з реєстрації в житловому приміщенні не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст. 391,405 ЦК України, Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,60 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Д.І. Городецький