Провадження № 2/127/4142/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Луценко Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 В ДВС Вінницького МУЮ Вінницької області про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.09.2006 року за договором дарування позивач набув у власність нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1.

У 2015 році позивач вирішив відчужити вищезазначене майно. Проте, у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу отримав відомості, що на належну йому квартиру накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Замостянського В ДВС Вінницького МУЮ від 14.04.2008 року, винесеної при примусовому виконанні виконавчого листа №1-234, виданого Староміським районним судом м. Вінниці 25.11.2005 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 боргу, про що міститься відповідний запис від 17.04.2008 року за №7037162 у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна.

Однак, вищезазначений арешт накладений на майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в той час як власником квартири АДРЕСА_1 являється позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, на даний час на належне позивачу майно безпідставно накладено арешт, який порушує майнові права позивача щодо вільного розпорядження своєю власністю та позбавляє можливості позивача володіти, користуватись та розпоряджатись зазначеним майном.

Тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому позивач просив скасувати арешт нерухомого майна квартири АДРЕСА_2, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №7037162; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 17.04.2008 року за №7037162 про арешт квартири АДРЕСА_3.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_4 позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення останніх.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 29.09.2006 року за договором дарування позивач набув у власність нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1.

У 2015 році позивач вирішив відчужити вищезазначене майно. Проте, у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу отримав відомості, що на належну йому квартиру накладено арешт на підставі постанови державного виконавця Замостянського В ДВС Вінницького МУЮ від 14.04.2008 року, винесеної при примусовому виконанні виконавчого листа №1-234, виданого Староміським районним судом м. Вінниці 25.11.2005 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, боргу, про що міститься відповідний запис від 17.04.2008 року за №7037162 у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна.

Однак, вищезазначений арешт накладений на майно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в той час як власником квартири АДРЕСА_1 являється позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Натомість, як вбачається з довідки ОСОБА_3 В ДВС Вінницького МУЮ від 27.05.2015 року №9695/09-37/15 станом на 27.05.2015 року в ОСОБА_3 В ДВС Вінницького МУЮ виконавчі провадження (виконавчі документи) щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на виконанні не перебувають.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про зняття арешту.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Ленінградська, 40/111, належить на праві приватної власності саме позивачеві ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а не ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, які являються різними особами. Таким чином, на даний час на належне позивачу майно безпідставно накладено арешт, який порушує майнові права позивача щодо вільного розпорядження своєю власністю та позбавляє можливості позивача володіти, користуватись та розпоряджатись зазначеним майном.

А тому, з огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов в частині зняття арешту з нерухомого майна квартири АДРЕСА_2, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №7037162, слід задовольнити.

Разом з тим, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в частині виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису від 17.04.2008 року за №7037162 про арешт квартири АДРЕСА_3, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна дійсно існує такий запис. Окрім того, вимога про виключення обєкта обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, не відноситься до цивільної юрисдикції, а відтак позов в цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.57, 59, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 319, 328 ЦК України, ст.ст.10, 60, 158, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати арешт на обєкт нерухомого майна квартири АДРЕСА_2, накладений на підставі постанови державного виконавця Замостянського В ДВС Вінницького МУЮ від 14.04.2008 року, винесеної при примусовому виконанні виконавчого листа №1-234, виданого Староміським районним судом м. Вінниці 25.11.2005 року про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, боргу, про що міститься відповідний запис від 17.04.2008 року за №7037162 у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна.

В іншій частині задоволення позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: