Справа № 466/3155/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Зими І.Є.

при секретарі Шутяк З.С

.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківського РВ ГУДМСУ у Львівській області, третя особа Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття з реєстрації ,-

у с т а н о в и в:

28 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить ухвалити рішення про визнання відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - квартирою НОМЕР_1, будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням колегії Головного територіального управління МНС України у Львівській області від 28 грудня 2012 року № 4 йому було надано у користування службове житло за вказаною адресою , куди були прописані він, позивач, відповідач ОСОБА_2 та їх спільний син ОСОБА_3 Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 05.11.2014 року по справі № 466/4991/14-ц був розірваний шлюб між позивачем та відповідачем. У спірне житло позивач так і не вселилась та не бажає у добровільному порядку знятись з реєстрації . Просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того пояснив, що спірна квартира отримана ним як службове житло і оскільки на даний час відповідач з ним розлучилась, то жодного відношення до квартири вона не має. Крім того вона взагалі не проживала за вказаною адресою, оскільки до травня 2015 року там проводились ремонтні роботи, так як квартира була непридатна до проживання. Він теж у цей період проживав за іншою адресою. Враховуючи наведене просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, покликаючись на те, що рішенням колегії Головного територіального управління МНС України у Львівській області від 28 грудня 2012 року № 4 позивачу було надано у користування службове житло за адресою - АДРЕСА_1 на склад сім»ї три особи - він, вона та їх малолітня дитина. В період з жовтня 2013 року по квітень 2015 року у вищевказаному приміщенні, непридатному для проживання, проводились ремонтні роботи спільними зусиллями та коштами позивача та відповідача. Іншого місця проживання у неї немає. В зв»язку з отриманням даного житла вона змушена була знятись з реєстрації у м.Рівне. На даний час вона винаймає квартиру , де проживає з дитиною. Має намір вселитись та проживати за адресою спірного житла. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні просив задовольнити позов та пояснив, що спірна квартира була надана як службова позивачу. На даний час останній розірвав шлюб з відповідачкою. Відтак вона немає підстав проживати за вказаною адресою.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням колегії Головного територіального управління МНС України у Львівській області від 28 грудня 2012 року № 4 позивачу було надано у користування службове житло за адресою - АДРЕСА_1. Згідно копії ордеру, долученого до матеріалів справи, житло було надано на склад сім»ї - три особи : позивач, відповідач та малолітній син сторін. За заявою сторін була проведена реєстрація згаданих осіб за адресою спірного житла. Як вбачається з даних паспорта відповідача , з метою реєстрації 26.07.13 р. у спірній квартирі, вона була знята з реєстрації 23.07.13 р. у квартирі АДРЕСА_2

Після отримання вказаної квартири ні позивач, ні відповідач в ній не проживали, оскільки будинок був непридатний для проживання. В період з жовтня 2013 року по квітень 2015 року у вищевказаному приміщенні проводились ремонтні роботи , що визнано сторонами в процесі розгляду справи та підтверджується довідкою Другого Державного пожежно-рятувального загону ГУДСУ зНС у Львівській області від 12.06.15 р. за № 421.

Рішенням Шевченківського райсуду м. Львова від 05.11.14 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Частиною 2 ст. 123 ЖК України врегульовано, що до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил , передбачених ст. 73-76, 79-83,85,90, ч.6 ст. 101, ст. 103-106 цього Кодексу. Порядок користування службовим жилим приміщенням встановлюється цим Кодексом.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано ст. 10 ЦПК України.

Як на підставу для задоволення позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач не проживає за вказаною адресою та те, що шлюб між подружжям розірвано.

У відповідності до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідач є колишнім членом сім»ї позивача, який на думку суду, не втратив право на користування житлом, оскільки як встановлено в процесі розгляду справи, до квітня 2015 року спірна квартира не була придатна до проживання , оскільки там спільними коштами сторін проводились ремонтні роботи. Крім того, житло надавалось на склад сім»ї три особи, одна з яких є малолітньою дитиною. Відтак відповідач, як мати малолітньої дитини, право якої на проживання у спірній квартирі не оспорюється позивачем, має право проживати за адресою АДРЕСА_1

Суд вважає, що позивачем не доведено факту непроживання відповідача у спірній квартирі понад встановлені строки без поважних причин. А саме по собі розірвання шлюбу між сторонами не є підставою для визнання відповідача такгю, що втратила право на користування житлом. Крім того суд приймає до уваги і ту обставину, що іншого місця проживання у м. Львові відповідач не має.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та у задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ,123 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківського РВ ГУДМСУ у Львівській області, третя особа Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 та зняття з реєстрації відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: І. Є. Зима