Справа № 500/1599/15-ц
Провадження № 2/500/1466/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1, представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

20.08.2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114 на час відкриття спадщини, а саме на 12.03.1957 року та визнати за нею, як спадкоємицею за законом, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114, мотивуючи тим, що вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами належав померлій 12.03.1957 року ОСОБА_5, після її смерті спадщину прийняли її чоловік ОСОБА_7 та її сини ОСОБА_8 та ОСОБА_6. ОСОБА_7 помер 05.09.1970 року після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114, після його смерті спадщину прийняли його сини ОСОБА_8 та ОСОБА_6 19.05.1998 року помер ОСОБА_6, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини вищевказаного житлового будинку, однак при зверненні до державного нотаріуса ОСОБА_9 державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що відповідно до п. 1.13 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, місце відкриття спадщини (реєстрація та постійне місце проживання спадкодавця до дня смерті) та факт проживання спадкоємців разом із спадкодавцем підтверджується записом у будинковій книзі. Будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію спадкодавця ОСОБА_5 на день смерті та реєстрацію разом із нею її спадкоємців, відсутня.

28.05.2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом, яким просить встановити факт проживання ОСОБА_5, померлої 12.03.1957 року за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114 (колишній № 86) до дня смерті, тобто до 12.03.1957 року включно, встановити факт прийняття спадкового майна, яке залишилось після померлої ОСОБА_5, померлої 12.03.1957 року, шляхом постійного проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_8 за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114 (колишній № 86) на день смерті ОСОБА_5, тобто на 12.03.1957 року та визнати за ОСОБА_4, як спадкоємицею за законом, право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114, мотивуючи тим, що вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами належав померлій 12.03.1957 року ОСОБА_5, після її смерті спадщину прийняли її чоловік ОСОБА_7 та її сини ОСОБА_8 та ОСОБА_6. ОСОБА_7 помер 05.09.1970 року після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114, після його смерті спадщину прийняли його сини ОСОБА_8 та ОСОБА_6 03.07.2008 року помер ОСОБА_8, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини вищевказаного житлового будинку, однак при зверненні до державного нотаріуса ОСОБА_9 державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що відповідно до п. 1.13 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, місце відкриття спадщини (реєстрація та постійне місце проживання спадкодавця до дня смерті) та факт проживання спадкоємців разом із спадкодавцем підтверджується записом у будинковій книзі. Будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію спадкодавця ОСОБА_5 на день смерті та реєстрацію разом із нею її спадкоємців, відсутня.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.05.2015 року зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно був обєднаний в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права вланості на спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом, первісні позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні, проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечує.

В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом первісні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення, зустрічні позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задовленні.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № 55 від 23.03.1951 року, виданим ОСОБА_9 міським житлово експлуатаційним обєднанням, ОСОБА_5 належить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 86.

Згідно архівної довідки, наданої КУ «ОСОБА_9 архів», житловий будинок № 86 по вул. Свердлова в м. Ізмаїлі Одеської області був перенумерований на № 114.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії ЯС № 876156 від 21.03.1958 року, повторно виданого міськбюро ЗАЦС м. Ізмаїл, ОСОБА_5 померла 12.03.1957 року.

За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114.

За життя спадкодавець заповіту на вищезазначене майно не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39789396 від 04.03.2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_5, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_5 являються:

- чоловік ОСОБА_7;

- син ОСОБА_10, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД № 391785, повторно виданим 03.03.1988 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану м. Ізмаїл;

- син ОСОБА_8, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 1 від 15.04.2010 року.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8 проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджено показаннями, допитаних в якості свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

ОСОБА_7 помер 05.09.1970 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії VІІІ ЧК № 464065, виданим 06.09.1970 року Суворівською селищною радою Ізмаїльського району Одеської області.

Після смерті ОСОБА_7 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114.

За життя спадкодавець заповіту на вищезазначене майно не залишав, що підтверджено листом № 934/01-16 від 18.04.2015 року, наданим ОСОБА_9 державною нотаріальною конторою.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_7 являються:

- син ОСОБА_10, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІV-ЖД № 391785, повторно виданим 03.03.1988 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану м. Ізмаїл;

- син ОСОБА_8, що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 1 від 15.04.2010 року.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6, ОСОБА_8 проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджено показаннями, допитаних в якості свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

ОСОБА_10 помер 19.05.1998, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 398186, повторно виданим 26.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_9 міськрайонного управління юстиції в Одеській області.

Після смерті ОСОБА_10 згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114.

За життя спадкодавець заповіту на вищезазначене майно не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39789344 від 04.03.2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_10, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті ОСОБА_10 являються:

- донька ОСОБА_13;

- донька ОСОБА_14;

- син ОСОБА_15;

- донька ОСОБА_16;

- дружина ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ ЖД № 49880, виданим 19.12.1987 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану м. Ізмаїл.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 відмовились від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3, що підтверджено відповідною заявою.

Судом встановлено, що на час відкриття спадщини ОСОБА_3 мешкала разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114, що підтверджено будинковою книгою на будинок № 114 по вул. Свердлова в м. Ізмаїлі Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю № 561/2-16 від 05.03.2015 року державного нотаріуса ОСОБА_9 державної нотаріальної контори ОСОБА_17, ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом, у звязку із тим, що відповідно до п. 1.13 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, місце відкриття спадщини (реєстрація та постійне місце проживання спадкодавця до дня смерті) та факт проживання спадкоємців разом із спадкодавцем підтверджується записом у будинковій книзі. Будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію спадкодавця ОСОБА_5 на день смерті та реєстрацію разом із нею її спадкоємців, відсутня.

03.07.2008 року помер ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 148281, виданим 03.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Після смерті ОСОБА_8 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40526937 від 29.05.2015 року, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_8, відсутня.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_8 являються:

- дружина ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІІ - УР № 512489 від 24.04.1965 року, виданим бюро записів громадянського стану м. Ізмаїл;

- син ОСОБА_18.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_18 на час відкриття спадщини мешкали разом із спадкодавцем ОСОБА_8, що підтверджено будинковою книгою на будинок № 114 по вул. Свердлова в м. Ізмаїлі Одеської області, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

06.12.2009 року помер ОСОБА_18, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 08.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_9 міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Після смерті ОСОБА_18 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/4 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено листом № 1683/01-16 від 30.06.2015 року, наданим ОСОБА_9 державною нотаріальною конторою.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_18 являється:

- мати ОСОБА_4;

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем ОСОБА_18, що підтверджено будинковою книгою на будинок № 114 по вул. Свердлова в м. Ізмаїлі Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняли спадщину.

Листом державного нотаріуса ОСОБА_9 державної нотаріальної контори № 1415/02-14 від 29.05.2015 року, ОСОБА_4 було відмовлено в оформленні спадщини, у звязку із тим, що відсутня будинкова книга, в якій містяться відомості про реєстрацію спадкодавця на день смерті та реєстрацію разом з нею її спадкоємців, і неможливо встановити місце відкриття та факт прийняття спадщини після померлої 12.03.1957 року ОСОБА_5 її спадкоємцями.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що обидва позови підлягають задоволенню. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 130, 174, 213-215 ЦПК України, ст. 525, 534, 535, 549 ЦК УРСР (1963 року), 1220, 1222, 1268, 1270 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114 на час відкриття спадщини, а саме на 12.03.1957 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_5, померлої 12.03.1957 року за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114 (колишній № 86) до дня смерті, тобто до 12.03.1957 року включно.

Встановити факт прийняття спадкового майна, яке залишилось після померлої ОСОБА_5, померлої 12.03.1957 року, шляхом постійного проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_8 за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114 (колишній № 86) на день смерті ОСОБА_5, тобто на 12.03.1957 року.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Свердлова, 114.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_19