Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2193/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Белінська І. М.
УХВАЛА

10.09.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

ОСОБА_2 головуючої,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

при секретареві Постоєнко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кіровограді цивільну справу за позовом в.о.прокурора м.Кіровограда до Кіровоградської міської ради, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення та державного акту, зобов?язання повернути земельну ділянку, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Кіровського районного суду м.Кіровограда від 10 липня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

В.о. прокурора м. Кіровограда звернувся до суду з позовом до Кіровоградської міської ради, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення та державного акту, зобов?язання повернути земельну ділянку.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 08 травня 2015 року відкрито провадження у цивільній справі за зазначеним позовом.

22.06.2015 року прокурор м.Кіровограда звернувся до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії по відчуженню земельної ділянки з кадастровим номером :06:047:0146, що розташована по вул. Московській 1-22 в м. Кіровограді. Заява мотивована тим, що відповідач, ОСОБА_5, може вчинити дії, направлені на відчуження земельної ділянки, що утруднить виконання рішення.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 10.07.2015 року заяву прокурора про забезпечення позову задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати ухвалу через порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що оскаржувану ухвалу постановлено після початку розгляду справи по суті, а тому суд мав вирішити її у судовому засіданні. Крім того зазначає, що суд, постановляючи ухвалу, не встановив характер спірних правовідносин та не перевірив чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Також вказує на те, що судом не доведено факт порушення суб?єктивного права прокурора діями відповідача.

Заслухавши доповідача, представника відповідача адвоката ОСОБА_6, прокурора Петрова Т.І., дослідивши письмові докази по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. п. 1, 2, 3 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи в.о. прокурора м. Кіровограда звернувся в суд з позовом, в якому просив, зокрема, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку та зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку шляхом складання акту приймання-передачі.

Встановлено, що суд забезпечив позов шляхом заборони відповідачці вчиняти дії щодо відчуження земельної ділянки, яка належить ОСОБА_5 на праві власності, і такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими прокурором вимогами.

Предметом спору є визнання недійсним рішення та державного акту, а також зобов?язання повернути земельну ділянку у власність територіальної громади міста. Земельна ділянка, що перебуває у приватній власності відповідача з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, згідно з Генеральним планом м.Кіровограда, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 12.09.2000 №627, віднесена до території зелених насаджень загального користування, у зв?язку з чим прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги, вважає, що використання зазначеної ділянки для будівництва будівель і споруд, знищення зелених насаджень, що на ній знаходяться, суперечить вимогам ст.51, ч.4 ст.83 Земельного кодексу України, а порушення режиму використання озеленених територій в м.Кіровограді призводить до негативних наслідків для навколишнього природного середовища, спотворює ландшафт території, спричиняє скорочення місць, призначених для активного відпочинку населення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд не розглядає справу по суті та не досліджує наявність або відсутність підстав для задоволення позову

Доводи відповідача, щодо відсутності факту порушення суб?єктивного права позивача, не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки прокурор в даному випадку діє в інтересах держави відповідно до п.2ст.121 Конституції України, ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру».

З урахуванням наведенного, колегія суддів вважає, що суд, забезпечивши позов шляхом заборони відповідачеві вчиняти будь-які дії щодо відчуження спірної земельної ділянки, обґрунтовано прийшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 304, 307, п.1 ч.1 ст.312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧА:

СУДДІ: