Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-1847/12 Головуючий у 1-й інст. Комісарчук О.В.
Категорія 30 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.,

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Багатопрофільного товариства з обмеженою відповідальністю «Кам»янка» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

за апеляційною скаргою Багатопрофільного товариства з обмеженою відповідальністю «Кам»янка» на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що на праві приватної власності володіє автомобілем марки «Hjundai Accept», державний номерний знак НОМЕР_1, 2011 року випуску. Автомобіль для зберігання розміщувався на платній автостоянці БТОВ «Кам»янка». 21 жовтня 2011 року ним було внесено плату за зберігання автомобіля на стоянці до 21 листопада 2011 року та отримано квитанцію (чек) на суму 186 грн. В ніч з 19 на 20 листопада 2011 року автомобіль з території автостоянки було викрадено ОСОБА_3, який в подальшому був визнаний винним у вчиненні злочину та засуджений за ст. 289 КК України. Оскільки викрадення автомобіля стало можливе внаслідок порушення відповідачем правил зберігання автотранспортних засобів, просив стягнути з нього заподіяну матеріальну та моральну шкоду.

Відповідно до ухвали суду від 15.05.2012 року до участі у справі залучено ОСОБА_2, яка є співвласником автомобіля на підставі ст. 60СК України.

В ході судового розгляду позивачі уточнили свої вимоги та просили стягнути з відповідача на їх користь на відшкодування збитків, заподіяних внаслідок втрати майна, а саме: автомобіля у розмірі 119 763 грн.84 коп., дитячого крісла у розмірі 1336 грн.50 коп., крім того просили відшкодувати моральну шкоду в сумі 8000 грн. та судові витрати в сумі 1267 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з Багатопрофільного товариства з обмеженою відповідальністю «Кам»янка» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 збитки в сумі по 59 881,92 грн. кожному та по 598 грн.82 коп. судового збору кожному. В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі БТОВ «Кам»янка» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог. Вважає, що автомобіль ОСОБА_1 був незаконно викрадений засудженим ОСОБА_3, а тому матеріальні збитки, які полягають у пошкодженні автомобіля, внаслідок вчинення ним злочину, підлягають стягненню саме з ОСОБА_3, шляхом пред»явлення до нього позову. Вказує, що судом не враховано ступінь вини потерпілого, в діях якого вбачається груба необережність, оскільки він, знаючи про викрадення ключів від автомобіля та документів, усвідомлюючи той факт, що викрадач має вільний доступ до автомобіля, не звернувся до міліції, а поставив автомобіль на стоянку, чим надав злочинцю можливість вчинити злочин. Зазначає, що автомобіль позивачами було відремонтовано та продано, а тому матеріальна шкода не відповідає дійсності. Окрім того вказує, що визначення матеріального збитку є необєктивним, оскільки експертиза проводилась без огляду транспортного засобу експертом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що автомобіль «Hjundai Accept», державний номерний знак НОМЕР_1, 2011 року випуску, з 05.08.2011 року зареєстрований за ОСОБА_1 /т.1 а.с.8/.

Згідно квитанції №6282 від 21.10.2011 року, виданої БТОВ „Камянка, від ОСОБА_1 прийнято плату за стоянку автомобіля за період з 21.10.2011 року по 21.11.2011 року в сумі 186грн./т.1 а.с.9/.

Відповідач - Багатопрофільне товариство з обмеженою відповідальністю «Кам»янка» з 1994 року надає послуги фізичним особам у збереженні автомобілів на автостоянці, що підтверджується довідкою БТОВ «Кам»янка» від 15.10.2013 року, договір про надання послуг з кожним клієнтом не складається /т.1 а.с.189-190/.

Відповідач є юридичною особою, вид діяльності допоміжне обслуговування наземного транспорту, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців /т.1 а.с.26/.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 14 травня 2012 року ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він у ніч з 19 на 20 листопада 2011 року з території автомобільної стоянки «Кам»янка» викрав автомобіль «Hjundai Accept», державний номерний знак НОМЕР_1, 2011 року випуску, який на праві власності належав позивачам та яким фактично керувала ОСОБА_2, та вчинив дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

За положеннями ст. ст. 936, 937, 977 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договір зберігання між фізичною та юридичною особою укладається у письмовій формі. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що між сторонами в належній формі укладено договір зберігання транспортного засобу строком на один місяць з 21.10.2011 року по 21.11.2011 року, що підтверджується квитанцією №6282 від 21.10.2011 року /т.1а.с.9/.

Згідно з п. п. 8, 10 - 12, 15 Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року № 115 на території автостоянки забороняється знаходитися стороннім особам. Здавання транспортного засобу на автостоянку провадиться власником, а також особою, яка має оформлене відповідно до законодавства доручення на право користування (або) розпоряджання даним транспортним засобом. Плата за зберігання транспортних засобів на автостоянках та інші супутні послуги справляється за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, з видачею квитанції чи касового чека.

За п. п. 21-23 Правил транспортний засіб видається з автостоянки після здавання черговому приймальнику перепустки у разі його довготермінового зберігання чи пред'явлення квитанції (касового чека) про оплату - у разі тимчасового зберігання та після того, як одержувач розпишеться в журналі обліку щоденного та одноразового заїзду і виїзду транспортних засобів. Наступна постановка транспортного засобу на зберігання посвідчується відміткою і розписом чергового приймальника в цьому журналі. При цьому перепустка чи квитанція (касовий чек) повертається володільцеві транспортного засобу. У разі втрати перепустки чи квитанції (касового чека) транспортний засіб видається володільцеві на підставі його письмової заяви та документів, які посвідчують його особу і підтверджують права на приналежність транспортного засобу. Транспортний засіб може бути виданий іншій особі за умови предявлення оформленого відповідно до законодавства доручення власника та перепустки чи документа, що посвідчує особу одержувача транспортного засобу. Відомості про пред'явлені документи заносяться до журналу обліку транспортних засобів.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що між сторонами укладено договір зберігання, за яким автостоянки гарантують схоронність прийнятих на зберігання транспортних засобів і несуть відповідальність за їх пошкодження, а тому пошкодження автомобіля сталося внаслідок неналежного виконання зберігачем БТОВ «Кам»янка» своїх обов'язків.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що відповідальність за пошкодження автомобіля має нести ОСОБА_3, а не БТОВ «Кам»янка», є безпідставними, оскільки позивачі використали своє диспозитивне право, передбачене ч.1 ст. 11 ЦПК України та визначили особу відповідальну за заподіяння їм шкоди - БТОВ «Кам»янка», яке не забезпечило належного зберігання автомобіля, допустило безперешкодне проникнення на територію автостоянки сторонньої особи ОСОБА_3 та без перевірки, встановлених Правилами документів, не пересвідчившись в особі власника автомобіля, дозволило виїхати автомобілю через відкритий шлагбаум (вночі), про що пояснив сам ОСОБА_3

Водночас, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір матеріального збитку підлягає зменшенню, з огляду на таке.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 14 травня 2012 року встановлено, що 15.11 2011 року ОСОБА_3 із автомобіля «Hjundai Accept», державний номерний знак НОМЕР_1, 2011 року випуску, який стояв неподалік дитячого садка №52 , що по вул. Максютова,13 в м. Житомирі, було викрадено, зокрема, ключі запалення від цього автомобіля та пульт сигналізації /а.с.49/. З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він почав слідкувати за цим автомобілем з метою викрадення, що в подальшому і вчинив.

Матеріалами справи також підтверджується, що автомобіль було застраховано страховою компанією ВУСО, проте страхове відшкодування не виплачено, оскільки застрахованим було порушено п. 8 Договору страхування, зокрема, не повідомлено про це страхувальника в письмовій формі упродовж 24 годин після викрадення ключів і пульта керування сигналізацією і негайно не замінено замки і сигналізацію/т.1 а.с.140/.

Відповідно до ч.2 ст.950 ЦК України професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі власності речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що позивачі, не повідомивши зберігача про особливості речі, а саме того, що ключами запалення та пультом сигналізації, крім власників автомобіля, володіють треті особи, сприяли збільшенню ризиків втрати речі.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст.951 ЦК України якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилась настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

За клопотанням обох сторін судом апеляційної інстанції по справі було призначено додаткову автотоварознавчу експертизу, яку суд бере до уваги. Згідно висновку експерта №328 від 12.05.2015 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Hjundai Accept», державний номерний знак НОМЕР_1 на 21 листопада 2011 року складає 115 353,08грн./т.2 а.с.184/. Вартість відновлювального ремонту перевищує вартість матеріального збитку.

Тобто річ /автомобіль/ настільки пошкоджена, що не може використовуватись за первісним функціональним призначенням. У даному разі поклажодавець може відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її повної вартості. Проте, позивачі від залишків автомобіля не відмовились, а використали їх для його відновлення. Вартість залишків автомобіля не визначена через його відсутність.

Внаслідок вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди та з урахуванням ступеня вини позивачів вважає за необхідне стягнути з відповідача на їх користь збитки в сумі 70 000 грн., тобто по 35 000грн. на користь кожного та по 350 грн. судових витрат, змінивши рішення суду першої інстанції в цій частині.

В решті рішення суду не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Керуючись ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Багатопрофільного товариства з обмеженою відповідальністю «Кам»янка» задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 24 грудня 2014 року змінити, зменшити суму збитків, стягнутих з Багатопрофільного товариства з обмеженою відповідальністю «Кам»янка» на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 з 59 881,92грн. на користь кожного до 35 000грн. на користь кожного та розмір судового збору з 598,82грн. до 350 грн. на користь кожного.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді