Справа № 214/7411/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 липня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Попова В.В.,
при секретарі Ткаченко К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті ОСОБА_1, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-
Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №57, що розташована в будинку №34 по вул. Подбєльського в м. Кривому Розі. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 13.01.1995 року є власником зазначеної квартири. Відповідач зареєстрований в зазначеній квартирі на підставі договору найму житлового приміщення, укладеного між нею та відповідачем 29.11.2010 року строком на 3 роки. 29.11.2013 року строк дії зазначеного договору найму сплинув, однак відповідач і надалі залишається зареєстрованим у вказаній квартирі. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати.
Позивач в судове засідання не зявилась, але її представник надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи.
Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_4, будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є сусідкою позивача, знає її 40 років, що відповідач був чоловіком позивача, з яким остання разом проживала, відповідач проживає разом з позивачем вже біля 12 років, які між ними стосунки вона не знає, однак знає, що відповідач зніматись з реєстраційного обліку не бажає.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Так, згідно Свідоцтва про право власності на житло від 13.01.1995 року позивач є власником квартири №57, що розташована в будинку №34 по вул. Подбєльського в м. Кривому Розі (а.с.8).
Згідно договору найму від 29.11.2010 року, укладеного між позивачем та відповідачем строком на 3 роки, останній є зареєстрований в зазначеній квартирі (а.с.9).
Відповідно до ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму.
Відповідно до ч. 1 ст. 168 ЖК України укладений на визначений строк договір найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, припиняється після закінчення цього строку, і його може бути продовжено лише за угодою між наймачем і наймодавцем.
Відповідно до ст. 169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Отже, при викладених вище обставинах, у звязку з тим, що відповідач і надалі залишається зареєстрованим в зазначеній квартирі, хоча строк дії договору найму вказаної квартири, укладеного між позивачем та відповідачем, сплив 29.11.2013 року, тоді як письмова угода позивача та відповідача на продовження строку його дії відсутня, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1).
На підставі викладеного, керуючись ст. 158, 168 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 10, 11, 15, 74, 88, 169, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою №57, що розташована в будинку №34 по вул. Подбєльського в м. Кривому Розі.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя В.В. Попов.