пр.№ 2/464/304/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2015 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мички Б.Р.

за участі секретаря судового засідання Дулюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова, третя особа головний лікар Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова ОСОБА_2, про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ №246-к/тм від 14 листопада 2014 р. про притягнення її до дисциплінарної відповідальності як завідувача відділення ортопедичної стоматології Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова. В обґрунтування покликається на те, що будь-яких порушень трудової дисципліни з її боку не було, всі обовязки, передбачені посадовою інструкцією завідувача ортопедичної стоматології сумлінно виконує, документацію веде згідно з Інструкціями щодо їх заповнення, затверджених наказами МОЗ України, щоденну роботу виконує та записує в листок щоденного обліку роботи лікаря стоматолога-ортопеда. Щодо пацієнтки ОСОБА_3, то таку під час прийому 17 вересня 2013 р. записала на пільгову чергу, на що остання погодилась. В січні її було запрошено на пільгове протезування, однак з невідомих причин пацієнт не зявилася. Крім того, конкретних фактів допущеного нею або неналежного виконання покладених на неї трудових обовязків у наказі немає.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених в ньому, просять такий задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні згідно з письмовими запереченнями проти позову заперечив з підстав, що вина позивача у вчинені дисциплінарного правопорушення доведена повністю, оскаржуваний наказ є аргументованим та підставним.

Третя особа в судове засідання не зявилася, хоча належним чином викликалася до суду, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у її відсутності.

Заслухавши показання учасників процесу та показання свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Позивач ОСОБА_1 з 8 вересня 2011 року працювала на посаді завідувача ортопедичної стоматології Комунальної стоматологічної поліклініки м.Львова. Вказане сторонами не заперечується. Відповідно до посадової інструкції завідувача відділення ортопедичної стоматології такий призначається і звільняється з посади наказом головного лікаря.

14 листопада 2014 р. позивачу наказом головного лікаря Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова Ю.ОСОБА_2 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача відділення ортопедичної стоматології ОСОБА_1І.» за №246-к/тм оголошено догану. Як вбачається з даного наказу такий видано на виконання листа УОЗ ЛМР від 11 листопада 2014 р. №2602-вих-1380 на підставі довідки про результати перевірки скарги громадянки ОСОБА_3 При цьому, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за: неналежно надану медичну допомогу пацієнтці ОСОБА_3 (не проведено огляд пацієнтки, не призначено обстеження для уточнення діагнозу, не скеровано до лікаря стоматолога-терапевта та лікаря стоматолога-хірурга, не розроблено план протезування), чим порушено протоколи надання медичної допомоги зі стоматології, затверджені наказом МОЗ України від 23 листопада 2004 р. №566; недостовірно оформлену медичну документацію (ф. 043/о, ф.037/о, 039-4/о); невиконання роботи як завідувача у відділенні ортопедичної стоматології; порушення Посадової інструкції завідувача відділення ортопедичної стоматології та Положення про відділення ортопедичної стоматології.

При цьому, начальником управління охорони здоровя Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 27 жовтня 2014 р. за №335 створено комісію з метою розгляду звернення щодо якості надання медичної допомоги, на виконання якого і було складено довідку (без номеру та дати), в якій і було наведено факти, викладені в наказі. ОСОБА_2 управління охорони здоровя Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 11 листопада 2014 р. №2602-вих-1380 скеровано головному лікарю ЗСП для відома та реагування довідку за результатами роботи комісії з розгляду скарги ОСОБА_3 щодо неналежного надання медичної допомоги в ЗСП.

Згідно зі ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Як встановлено положеннями ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

У ч.1 ст.147-1 КЗпП України встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно зі ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудові обов'язки працівника визначаються у посадовій (робочій) інструкції. КЗпП України не містить переліку випадків, в яких може застосовуватися догана чи звільнення. Притягнення до дисциплінарної відповідальності і накладення стягнення - це право роботодавця, а не його обов'язок. При визначенні виду стягнення враховуються і попередня робота працівника, його ставлення до праці. До застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Власник підприємства зобов'язаний, застосовуючи певний вид дисциплінарного стягнення, видати наказ (розпорядження), в якому в обов'язковому порядку вказуються мотиви застосування стягнення.

Аналізуючи наведені норми закону та дослідивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про порушення порядку застосування дисциплінарного стягнення до позивача, визначеного ст.149 КЗпП України. Так, від позивача перед застосуванням дисциплінарного стягнення власником або уповноваженим ним органом не зажадано письмових пояснень. Докази витребування таких письмових пояснень в матеріалах справи відсутні.

Пояснююча записка позивача, адресована голові комісії УОЗ ЛМР ОСОБА_5, від 6 листопада 2014 р., яка написана до складання довідки комісії та під час перевірки скарги, не може вважатися виконанням зазначених вище норм закону.

При цьому, суд звертає увагу, що головним лікарем Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки, як органом уповноваженим накладати дисциплінарне стягнення на позивача, не встановлювались та не перевірялись підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Наявні матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

При цьому, сам лист УОЗ ЛМР, як вбачається із самого оскаржуваного наказу став підставою для його винесення, що не можна вважати обґрунтованим та підставним. Матеріали справи не містять доказів чи покликань на відповідні норми чинного законодавства про те, що довідкою комісії, створеної на підставі наказу УОЗ ДГП ЛМР від 27 жовтня 2014 р., може бути встановлено вину позивача у порушенні трудової дисципліни. В той же час сам наказ УОЗ ДГП ЛМР від 27 жовтня 2014 р. не містить жодного посилання на нормативно-правовий акт, на підстав якого його видано, тобто не підтверджено правомірність створення згаданої комісії та її повноваження.

Крім цього, оскаржуваний наказ не містить жодного посилання на конкретну норму наказу МОЗ України, положення чи інструкції порушену позивачем та за порушення якої її притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За умовами ч.ч.1, 2 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З огляду на наведене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст.11 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, суд приходить до переконання, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оголошене оскаржуваним наказом від 14 листопада 2014 р., є незаконним, а сам наказ підлягає скасуванню та позов задоволенню. При цьому, суд виходить з того, що визнання факту незаконності чи недійсності наказу в трудових відносинах не є належним способом захисту порушеного трудового права, оскільки згідно вимог ст.150 КЗпП України працівником може бути оскаржене саме дисциплінарне стягнення, а не наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Також в порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення 243,60 грн. судового збору.

На підставі ст.15 ЦК України, ст.ст.139, 147-150 КЗпП України та керуючись ст. ст.3, 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оголошеної завідувачу відділення ортопедичної стоматології ОСОБА_1 наказом головного лікаря Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова ОСОБА_2 за №246-к/тм від 14 листопада 2014 року.

Скасувати наказ Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова за №246-к/тм від 14 листопада 2014 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача відділення ортопедичної стоматології ОСОБА_1.

Стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м.Львова в дохід держави 243,60грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів з дня отримання його копії. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання такої рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий

Оригінал рішення виготовлено в одному примірнику, який зберігається в справі №464/12292/14-ц (пр.№2/464/304/15).