Справа № 344/5969/15-ц
Провадження № 2/344/2821/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Гречун Т.Б.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, трьох процентів річних, індексу інфляції, пені та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, трьох процентів річних, індексу інфляції, пені та моральної шкоди, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 18 квітня 2013 року позивачзамовила виконання робіт по виготовленню та встановленню надмогильних памятників із граніту у відповідача. 18 травня 2013 року позивач сплатила відповідачу завдаток за виготовлення одного гранітного памятника на загальну суму 10 000,00 грн., 07 серпня 2013 року - завдаток за виготовлення другого гранітного пам'ятника на загальну суму 8 000,00 грн. Відповідач зобов'язався виконати роботу до жовтня 2013 року, проте до цього строку роботи не були виконані. 08 лютого 2014 року відповідач надав позивачу розписку, згідно якої зобов'язався виконати роботи до 30.03.2014 року, а у разі невиконання повернути кошти. ОСОБА_2 станом на теперішній час роботи не виконані, а сплачені кошти відповідач повертати відмовляється. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача 18 000,00 грн. боргу згідно розписки від 08.02.2014 року, три проценти річних у сумі 578,47 грн., втрати від інфляції у сумі 8 244,56 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань у сумі 5 466,57 грн. та у відшкодування моральної шкоди 3 000,00 грн.

До суду позивач не прибула, проте надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити, надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місто слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 77, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних і доказів, так як у суду є достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, а позивач не заперечує проти такого розгляду.

Суд, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

18 травня 2013 року позивач ОСОБА_1 сплатила відповідачу ОСОБА_2 завдаток за виготовлення одного гранітного пам'ятника на загальну суму 10 000,00 грн., що підтверджується накладною № 149 від 18.05.2013 року (а.с. 5).

07 серпня 2013 року позивач передала відповідачу завдаток за виготовлення другого гранітного памятника на загальну суму 8 000,00 грн., про що свідчить накладна від 07.08.2013 року (а.с. 6).

08 лютого 2014 року відповідачем надана розписка, згідно якої відповідач ОСОБА_2 зобов'язався виконати роботи з виготовлення двох пам'ятників до 30.03.2014 року, а у разі невиконання повернути кошти у сумі 18 000,00 грн. (а.с. 4).

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інші уповноважені державні органи за захистом порушених прав.

Згідно частин 1-2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначає, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

П. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 зобовязався виконати роботи з виготовлення двох памятників до 30.03.2014 року, а у разі невиконання повернути кошти у сумі 18 000,00 грн.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України, положеннями якої позивач обґрунтовує вимоги про стягнення трьох процентів річних та інфляційної індексації, базою для відповідних нарахувань є заборгованість прострочене грошове зобовязання. У відповідача у звязку з невиконанням робіт з 31.03.2014 року виникло грошове зобовязання перед позивачем, оскільки спірні правовідносини випливають із договору.

Три проценти річних від простроченої суми за період з 31.03.2014 року по 24.04.2015 року становлять на загальну суму 576,99 грн. з наступного розрахунку.

18 000,00 грн. (сума боргу) х 3,00 / 100 / 365 (кількість днів у році) х 390 (кількість днів прострочення) = 576,99 грн.

Індекс інфляції за договором позики за період з 01.04.2014 року по 31.03.2015 року вираховується наступним чином.

Індекс інфляції за квітень 2014 року складає 103,30 % (газета «Урядовий кур`єр» № 83 від 13.05.2014 року), індекс інфляції за травень 2014 року - 103,80 % (газета «Урядовий кур'єр» № 103 від 11.06.2014 року), індекс інфляції за червень 2014 року - 101,00 % (газета «Урядовий кур'єр» № 121 від 09.07.2014 року), індекс інфляції за липень 2014 року - 100,40 % (газета «Урядовий кур'єр» № 144 від 09.08.2014 року), індекс інфляції за серпень 2014 року - 100,80 % (газета «Урядовий кур'єр» № 164 від 09.09.2014 року), індекс інфляції за вересень 2014 року - 102,90 % (газета «Урядовий кур'єр» № 185 від 08.10.2014 року), індекс інфляції за жовтень 2014 року - 102,40 % (газета «Урядовий кур'єр» № 208 від 08.11.2014 року), індекс інфляції за листопад 2014 року - 101,90 % (газета «Урядовий кур'єр» № 229 від 09.12.2014 року), індекс інфляції за грудень 2014 року - 103,00 % (газета «Урядовий кур'єр» № 5 від 14.01.2015 року), індекс інфляції за січень 2015 року - 103,10 % (газета «Урядовий кур'єр» № 24 від 10.02.2015 року), індекс інфляції за лютий 2015 року - 105,30 % (газета «Урядовий кур'єр» № 44 від 11.03.2015 року), індекс інфляції за березень 2015 року 110,80 % (газета «Урядовий кур'єр» № 65 від 09.04.2015 року).

Сумарний індекс інфляції за період з 01.04.2014 року по 31.03.2015 року (включно) складає 145,80 %.

18 000,00 грн. (сума боргу) х 145,80 (сумарний індекс інфляції) : 100 % = 26 244,00 грн., де 18 000,00 грн. сума боргу, 8 244,00 грн. індекс інфляції.

Щодо позовних вимог про стягнення пені позиція суду полягає у наступному.

Ст. 536 Цивільного кодексу України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

П. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України встановлює, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Пеня за період з 24.04.2014 року по 24.04.2015 року (по день подання позову до суду) становить 5 466,57 грн., виходячи з наступного розрахунку.

Облікова ставка Національного банку з 15.04.2014 року згідно постанови Національного банку України № 212 від 14.04.2014 року становить 9,5 %, з 17.07.2014 року 12,50 % (постанова Національного банку України № 417 від 15.07.2014 року), з 13.11.2014 року 14,00 % (постанова Національного банку України № 719 від 12.11.2014 року), з 06.02.2015 року 19,50 % (постанова Національного банку України № 81 від 04.02.2015 року), з 04.03.2015 року 30,00 % (постанова Національного банку України №154 від 02.03.2015 року).

За період з 24.04.2014 року по 16.07.2014 року розмір пені становить 787,07 грн. з наступного розрахунку: 18 000,00 грн. (сума боргу) х 19,00 (подвійна облікова ставка Національного банку України) / 100 / 365 (кількість днів у році) х 84 (кількість днів прострочення) = 787,07 грн.

За період з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року розмір пені становить 1 467,12 грн. з наступного розрахунку: 18 000,00 грн. (сума боргу) х 25,00 (подвійна облікова ставка Національного банку України) / 100 / 365 (кількість днів у році) х 119 (кількість днів прострочення) = 1 467,12 грн.

За період з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року розмір пені становить 1 173,70 грн. з наступного розрахунку: 18 000,00 грн. (сума боргу) х 28,00 (подвійна облікова ставка Національного банку України) / 100 / 365 (кількість днів у році) х 85 (кількість днів прострочення) = 1 173,70 грн.

За період з 06.02.2015 року по 03.03.2015 року розмір пені становить 500,05 грн. з наступного розрахунку: 18 000,00 грн. (сума боргу) х 39,00 (подвійна облікова ставка Національного банку України) / 100 / 365 (кількість днів у році) х 26 (кількість днів прострочення) = 500,05 грн.

За період з 04.03.2015 року по 24.04.2015 року розмір пені становить 1 538,63 грн. з наступного розрахунку: 18 000,00 грн. (сума боргу) х 60,00 (подвійна облікова ставка Національного банку України) / 100 / 365 (кількість днів у році) х 52 (кількість днів прострочення) = 1 538,63 грн.

Отже, загальний розмір пені за період з 24.04.2014 року по 24.04.2015 року становить 5 466,57 грн.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки не встановлено судом та не доведено позивачем, що така шкода була заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, як це передбачено п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів». Тому позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не ґрунтуються на законі.

За таких обставин суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором, тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, трьох процентів річних, індексу інфляції, пені та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Відповідач, не бажаючи приймати участь у судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання обов'язків, тим самим не оспорює наявних підстав для стягнення грошової суми.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На цій підставі слід стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 322,87 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 526, 530, 536, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 3, 4, 6, 10, 11, 57-60, 77, 88, 169, 209, 212-215, 218, 222-233, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, трьох процентів річних, індексу інфляції, пені та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 завдаток у сумі 18 000,00 грн. (вісімнадцять тисяч грн. 00 коп.), три проценти річних у сумі 576,99 грн. (пятсот сімдесят шість грн. 99 коп.), втрати від інфляції у сумі 8 244,00 грн. (вісім тисяч двісті сорок чотири грн. 00 коп.), пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань у сумі 5 466,57 грн. (пять тисяч чотириста шістдесят шість грн. 57 коп.), усього на загальну суму 32 287,56 грн. (тридцять дві тисячі двісті вісімдесят сім грн. 56 коп.).

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у сумі 322,87 грн. (триста двадцять дві грн. 87 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.В. Мелещенко