Справа № 466/8854/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

«26» червня 2015 року Шевченкіський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

при секретарі Шустяк З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи- товариство з обмеженою відповідальністю «Галицьке розвиткове товариство», УДАІ ГУМВС України у Львівській області про визнання договору недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

11.12.2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки Porsche, модель Cayenne, 2008 року випуску , номер кузова НОМЕР_1, синього кольору, д.н. НОМЕР_2.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що з 22.08.2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, під час якого, в червні 2013 року, сторони придбали автомобіль марки Porsche, модель Cayenne, 2008 року випуску , номер кузова НОМЕР_1, синього кольору, д.н. НОМЕР_2, який відповідач 20.09.2014 року без її згоди продав ОСОБА_3,а тому вважає договір купівлі-продажу недійсним, як укладений без її згоди.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні доводам уточненої позовної заяви, просила таку задовольнити. Крім того пояснила, що на даний час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб між собою . Таким чином це свідчить про ще один доказ того, що ОСОБА_2, що і на даний час користується спірним транспортним засобом , неправомірно без згоди позивача переоформив автомобіль на ОСОБА_3 щоб позбавити колишню дружину права розділити майно , набуте за час шлюбу.

Представник відповідачів ОСОБА_5, був належно повідомлений про день, час та місце слухання справи,про що свідчить повторне клопотання про відкладення розгляду справи. В судове засідання не зявився, з причини визнаної судом неповажною, подав письмові заперечення та просив у задоволенні позову відмовитии, а тому суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Третя особа залучена до участі в справі 28.05.2015 року, УДАІ ГУМВС України у Львівській області, подала письмові пояснення на позовну заяву та просила розглядати справу у їх відсутності.

Третя особа ТзОВ « Галицьке розвиткове товариство» в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши її матеріали, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, відповідно до Свідоцтва про шлюб з 22.08.2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі зареєстрованому, у міському відділі ДРАЦС Львівського обланого управління юстиції , актовий запис № 2509 (а.с.6).

Під час спільного проживання в шлюбі, був придбаний та зареєстрований на імя ОСОБА_2, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серіїї CAP839181, виданого Львівським відділом реєстраційно-екземенаційної роботи ДАІ 15.06.2013 р.(а.с.13), автомобіль марки Porsche, модель Cayenne, 2008 року випуску , номер кузова НОМЕР_1, синього кольору, д.н. НОМЕР_2.

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, суд приходить до висновку, що даний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя.

Як вбачається з довідки-рахунок ВІА № 694361 від 20.09.2014 року , ОСОБА_2 відчужив ОСОБА_3 автомобіль марки Porsche, модель Cayenne шляхом укладання договору купівлі-продажу (а.с. 13.).

Відповідно до додаткових пояснень позивача, на даний час ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_2 та який по сьогоднішній день фактично користується спірним автомобілем (а.с. 110-111).

Відповідно до ст.65 СК дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладені договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Відповідно до п.4.2. Наказу Мінюсту України від 22.02.2012 № 296/54.1. « Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», при посвідченні правочинів щодо розпорядження спільним майном подружжя, якщо правовстановлюючий документ оформлений на імя одного із подружжя, нотаріус вимагає письмову згоду іншого подружжя.Справжність підпису другого з подружжя на заяві про таку згоду має бути нотаріально засвідчений.

Твердження представника ОСОБА_2, на які він посилається у своїх запереченнях про те, що продаж автомобіля здійснений за згоди позивачки матеріалами справи не підтверджені.

Доказів наявності у продавця автомобіля, ОСОБА_2, письмової згоди позивачки по справі його дружини- Корди Ю.А. на продаж автомобіля суду відповідачем ненадано та спростовується поясненнями представника позивача.

Згідно ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Таким чином, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2Є відчужив спірний автомобіль без згоди на це дружини- Корди Ю.А. з метою уникнення можливості поділу майна подружжя.

Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 (далі - Порядок), визначено механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами та мотоколясками, тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 12 Порядку суб'єкт господарювання для продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, повинен мати довідки-рахунки.

Усі графи довідки-рахунка, акта приймання-передачі та біржової угоди заповнюються друкарським способом або від руки одним почерком, підписуються відповідальною особою суб'єкта господарювання та скріплюються круглою печаткою. У графу «вартість» вноситься вартість продажу транспортного засобу або складової частини, що має ідентифікаційний номер, у грошовій одиниці України (п. 14 Порядку).

Згідно із п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»), а також транспортні засоби, зібрані (складені) із складових частин серійних транспортних засобів без дотримання вимог зазначеного Закону.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема, є довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

З огляду на положення зазначених нормативно-правових актів слід дійти висновку, що довідка-рахунок підтверджує реалізацію транспортного засобу, тобто перехід права власності на транспортний засіб від продавця до покупця, та є оформленням договірних відносин купівлі-продажу транспортного засобу, а позивачем заявлено вимоги саме про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу з підстав, передбачених ст. 65 СК України.

А відтак, твердження представника відповідачів ,що довідка-рахунок за своєю природою не є правочином, а є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, а ЦК України не передбачено визнання недійсними документів з підстав недійсності правочинів оцінюється судом критично.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину, як встановлено ст. 215 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України, зокрема згідно ч.3 ст 203 волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відсутність даної згоди ОСОБА_1 на відчуження автомобіля марки Porsche, модель Cayenne, 2008 року випуску , номер кузова НОМЕР_1, синього кольору, д.н. НОМЕР_2,що є спільним майном подружжя та звернення до суду з відповідним позовом , свідчить про відсутність волевиявлення позивача на відчуження спірного автомобіля.

Згідно ст.216 ЦК України, у разі недійсності правочину, кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та законність вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки Porsche, модель Cayenne, 2008 року випуску , номер кузова НОМЕР_1, синього кольору, д.н. НОМЕР_2, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, укладений 20.09.2014 року шляхом видачі довідки-рахунку серії ВІА № 694361 ТзОВ « ГАЛИЦЬКЕ РОЗВИТКОВЕ ТОВАРИСТВО ».

Керуючись ст.ст.3, 10,11,58, 60,61,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати недійсним договір купівлі продажу автомобіля марки Porsche, модель Cayenne, 2008 року випуску , номер кузова НОМЕР_1, синього кольору, д.н. НОМЕР_2, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, укладений 20.09.2014 року шляхом видачі довідки-рахунку серії ВІА № 694361 ТзОВ « ГАЛИЦЬКЕ РОЗВИТКОВЕ ТОВАРИСТВО ».

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після його проголошення через Шевченківський районний суд м.Львова.

Суддя: ОСОБА_6