АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/7190/2015 Головуючий у 1-й інстанції Зарицька Ю.А.
Доповідач Шахова О.В.

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого Шахової О.В.

суддів Невідомої Т.В., Усика Г.І.

при секретарі - .Боярській І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно одержаних коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 9 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року Управління Пенсійного фонду України звернулось до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі документів відповідача Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва призначило йому пільгову пенсію за Списком № 2. Відповідно до уточненої довідки Публічного акціонерного товариства «Першого експедиційного загону підводних та гідротехнічних робіт», відповідач безпосередньо виконував роботи в машинній команді по роботі теплоходів БС-75, БМ-7, зазначаючи в якості правової норми Список № 2, розділу XXX п. 3 (плавсклад суден), затвердженого постановою РМ СРСР від 22 серпня 1956 № 1173. Розпорядженням Управління пенсійного фонду України від 4 червня 2014 року відповідачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах з 26 квітня 2013 року. Листом Київської державної адміністрації Департаменту соціальної політики від 6 вересня 2013 року № 051,1283-014 повідомлено, що зараховані періоди роботи на посадах механіка-капітана та механіка змінного капітана теплоходів до стажу, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, не мають підстав, оскільки зазначеним вище Списком № 2 передбачені лише посади працівників машинного плавскладу суден. Розпорядженням Управління Пенсійного фонду України припинено виплату пенсії відповідачу, оскільки підстав для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 не було. Відповідачу двічі направлено листи з березня 2014 року та 8 квітня 2014 року з проханням звернутись до спеціалістів управління з питання переплати пенсії так, як було переплачено пенсію у сумі 5 586,63 грн за період з 26 квітня 2013 року по 31 серпня 2013 року, але до теперішнього часу, відповідачем зазначені кошти не переховані, тому просив стягнути з відповідача на його користь безпідставно отримані грошові кошти у сумі 5 586,63 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 9 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Управління Пенсійного фонду України 5 586,63 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що судом було зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, та порушено норми матеріального права, що призвело до не вірного вирішення справи. Зазначав, що судом першої інстанції факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у розмірі 5 586, 63 грн, які є пенсійною виплатою, призначеною йому Управлінням Пенсійного фонду України, як не встановлено й наявності рахункової помилки.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції відповідач просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення сулу першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судове засідання суду апеляційної інстанції позивач не зявився, про день час та місце розгляду справи за законом повідомлений належно.

Відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторін, або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи в апеляційному суді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на пенсійному обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, є доведеними. Суд вважав встановленим, що у період з 26 квітня 2013 року по 31 серпня 2013 року відповідачу безпідставно сплачена пенсія у сумі 5 586,63 грн. Посилаючись на положення ст. ст. 1212 , 1215 ЦК України, суд першої інстанції вважав, що зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Однак колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки такі висновки зроблені за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права, що, враховуючи положення ст. 309 ЦПК України, дає суду апеляційної інстанції підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно довідки Публічного акціонерного товариства «Першого експедиційного загону підводних та гідротехнічних робіт», відповідач безпосередньо виконував роботи в машинній команді по роботі теплоходів БС-75, БМ-7.

Листом від 6 вересня 2013 року № 051/1283-014 Київської державної адміністрації Департаменту соціальної політики повідомлено, що зараховані періоди роботи на посадах механіка-капітана та механіка-змінного капітана теплоходів до стажу, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 не мають підстав, оскільки зазначеним вище Списком №2 передбачені лише посади працівників машинного плавскладу суден.

На підставі розпорядження Управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва було закрито особистий рахунок ОСОБА_3 у зв'язку з неправомірністю призначення пенсії по Списку №2.

Розпорядженням Управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва ОСОБА_3 призупинено виплату пенсії в зв'язку з неправомірністю призначення пенсії по Списку №2.

Листом Головного Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва виставлена переплата пенсії ОСОБА_3 в сумі 5 586,63 грн за період з 26 квітня 2013 року по 31 серпня 2013 року.

3 березня 2013 року та 8 квітня 2014 року ОСОБА_3 направлено листи та запропоновано повернути переплату пенсії в розмірі 5 586, 63 грн, шляхом внесення цих коштів на рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, однак вищезазначені листи залишились без уваги.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс14, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою Правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року.

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Таким чином, без підтвердження фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст. 60 ЦПК України повинен довести позивач.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду доказів, що з його сторони було допущено рахункову помилку у нарахуванні пенсії та не довів факт недобросовісності з боку відповідача.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначав, що виплата відповідачу пенсії на пільгових підстав відбулась помилково, а не у зв'язку з рахунковою помилкою чи зловживань з боку пенсіонера, тоді як визначальною обставиною для застосування ст. 1215 ЦК України є саме рахункова помилка або зловживання пенсіонера.

Посилання позивача на відсутність підстав для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки не підтверджують, що вказані виплати були здійсненні у результаті рахункової помилки чи внаслідок зловживання з боку пенсіонера.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 22.01.2014 року у справі № 6-151цс13, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів у сумі 5 586,63 грн, які є пенсійною виплатою, призначеною йому Управлінням Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва, а також не підтверджено наявності рахункової помилки з боку позивача у нарахуванні пенсії.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки визначені ст. 1215 ЦК України підстави для повернення зайво виплачених сум пенсії судом не встановлені,з огляду на що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-309, 313- 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 9 квітня 2015 року скасувати та ухвалити по справі нове рішення наступного змісту:

У задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно одержаних коштів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді