Провадження № 2/760/4651/15
В справі № 760/9914/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Носачову А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Управління Пенсійного Фонду України в Солом'янському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки 4 781 грн. 96 коп. надмірно сплачених коштів.

Посилається в позові на те, що постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 11.05.2011 року було зобов'язано Управління здійснити перерахунок пенсії відповідачки із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 календарний рік, відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та здійснити відповідні виплати.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011 року, яка була отримана Управлінням 27.12.2013 року, постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 11.05.2011 року була скасована і в задоволенні позову відповідачки було відмовлено.

Протягом часу з 27.12.2013 року і до 31.03.2014 року відповідачці було переплачено пенсії на суму 4 781 грн. 96 коп..

13.03.2014 року Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії з пенсіонера ОСОБА_1.

16.10.2014 року листом позивач повідомив відповідачу про обставини справи та просив сплатити переплату пенсії, однак надмірно сплачені кошти нею повернуті не були.

Виходячи з зазначених вище обставин, просить задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, подала до суду письмові заперечення. Зазначила, що її вини в переплаті пенсії немає, а тому просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Судом встановлено, що відповідачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 11.05.2011 року було зобов'язано Управління здійснити перерахунок пенсії відповідачки, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 календарний рік, відповідно до ст. ст. 40, 42 Закону України.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011 року, яка була отримана Управлінням 27.12.2013 року, постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 11.05.2011 року була скасована і в задоволенні позову відповідачки було відмовлено.

Представник позивача суду пояснив, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду була отримана Управлінням 27.12.2013 року.

Протягом часу з 27.12.2013 року і до 31.03.2014 року відповідачці було переплачено пенсії на суму 4 781 грн. 96 коп..

Листом №470 від 12.03.2014 року Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до управління Пенсійного фонду України в Солом'янському районі м. Києва для вирішення питання про відшкодування переплати пенсії, здійсненої відповідачці.

/а. с. 7 - 11; 13; 15; /

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, згідно з даною нормою закону поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та в разі недобросовісності з боку набувача.

За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для суду.

Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч. 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління, так і надання відповідачкою завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії,а також зловживань з боку відповідачки при отриманні приведеної в позові суми, представник позивача суду не надав і на ці обставини в судовому засіданні не посилався.

За таких обставин правові підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Суд при цьому зважає також на те, що копія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2011 року отримана позивачем 27.12.2013 року, а переплата пенсії була здійснена в період з 27.12.2013 року до 31.03.2014 року, тобто в момент переплати позивач володів інформацією про скасування постанови суду, на підстав якої здійснювалися ці виплати.

Та обставина, що переплата пенсії була здійснена на підставі постанови суду, яка в подальшому була скасована, не є підставою для стягнення переплаченої суми, т.я. відсутні винні дії відповідачки, а також рахункова помилка Управління при нарахуванні та виплаті відповідачці пенсії у цей період часу, які б, з точки зору закону, давали підстави для стягнення з неї надмірно сплаченої суми.

Таким чином, сумлінність поведінки одержувача коштів ОСОБА_1 презюмуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин її недобросовісної поведінки чи пов'язане з технічною помилкою, а також факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Керуючись ст. ст. 15,16,1212, 1215 ЦК України, ч.1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч.1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 3, 4, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові Управління Пенсійного Фонду України в Солом'янському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: