Номер провадження: 88-ц/785/3/15
Головуючий у першій інсттанції:Шенцева О.П.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2015 року

м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Доценко Л.І., Заїкін А.П.

При секретарі - Давидов Д.Б.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі заяву представника ОСОБА_5 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 02 липня 2014 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6

про поділ спільного майна подружжя,

за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5

про поділ спільного майна подружжя,

за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_5

про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2014 року позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ майна подружжя та про усунення перешкод в користування власністю - задоволено.

Виділено спільне сумісне майно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наступним чином:

Визнано за ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 147,8 кв. м. Визнати за ОСОБА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 137,2 кв.м.

Суд виселив ОСОБА_6 із квартири АДРЕСА_1.

Вселив ОСОБА_5 в квартиру АДРЕСА_1.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про поділ мана подружжя - відмовив.

Позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_5 про стягнення суми боргу задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 заборгованість у сумі 239 535,00 (двісті тридцять дев'ять тисяч п'ятсот тридцять гривень), три відсотки річних у сумі 16 990,00 (шістнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто) гривень, а також суму понесених судових витрат у розмірі 2395,35 гривень.(т.3 а.с.64-68)

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02.07.2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2014 року скасовано в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5. Постановлено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя відмовлено. ( т.3 а.с.151-155)

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилено. Рішення апеляційного суду Одеської області від 02 липня 2014 року залишено без змін( а.с.198-199 т.3)

11.11.2014 року ОСОБА_5 звернулась до суд з заявою в котрій просила суд рішення апеляційного суду Одеської області від 02.07.2014 року скасувати за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково. Поділити спільне сумісне майно подружжя між сторонами, а саме квартиру АДРЕСА_2 Визнати за ОСОБА_5 право власності на ? частину квартиру АДРЕСА_2.Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.09.2014 року рішенням апеляційного суду Одеської області скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09. 2013 року та ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про визнання договору купівлі-продажу квартири в частині покупця недійсним та визнання пава власності на квартиру АДРЕСА_2 -відмовлено.

В судове засідання ОСОБА_7 не зявився, про час та місце розгляду спави сповіщений належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК україни судова колегія вважає можливим розглянути справу за його відсутністю.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін, що з'явились, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи заяви за нововиявленими обставинами дійшла наступного.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02.07.2014 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2014 року скасовано в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5. Постановлено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя відмовлено. ( т.3 а.с.151-155)

Підставою для відмови в позовних вимогах щодо квартири АДРЕСА_2 судовою колегією зазначено набуття права власності на спірну квартиру за ОСОБА_8, якого не було залучено до участі в справі та спір між погруддям стосується його прав.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23.09.2014 року рішенням апеляційного суду Одеської області скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09. 2013 року та ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про визнання договору купівлі-продажу квартири в частині покупця недійсним та визнання пава власності на квартиру АДРЕСА_2 -відмовлено.

За правилами ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є зокрема скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Виходячи з того, рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13.09. 2013 року за яким ОСОБА_8 набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 скасовано, судова колегія дійшла висновку про наявність нововиявлених обставин по справі та скасуванню рішення апеляційного суду Одеської області від 02.07.2014 року в частині поділу квартири АДРЕСА_2 .

Матеріалами справи встановлено, що 15.10.1999 році сторони зареєстрували шлюб, від якого у них є двоє неповнолітніх дітей. 24.01.2012 року шлюб між сторонами розірваний.

Квартира за АДРЕСА_2 загальною площею 137, 2 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2006 року зареєстрована на ім'я ОСОБА_6.

Згідно статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до речення другого пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до частини 1 статті 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Виходячи з вищезазначеного судова колегія приходить до висновку, що квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 137, 2 кв.м., житловою 73,5 кв.м. являється спільним сумісним майном ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та як придбана в період шлюбу за сумісні кошти.

Судова колегія не приймає до уваги доводи відповідача про те, що ця квартира ніколи їм не належала так як спростовується матеріалами справи.

Проте, як вбачається з заключення по результатам огляду спірної квартири площа квартири та кількість кімнат не відповідає технічному паспорту квартири. В результаті проведення реконструкції квартири створено дві окремі квартири з окремими входами санвузлами та комунікаціями. Перша квартира складається з трьох кімнат, має свій санвузол та кухню. Друга квартира складається з двох кімнат, санвузла та кухні.

Виходячи з того, що реконструкція спірної квартири була проведена без належно затвердженого проекту та без дозвільних документів компетентних органів відповідно до технічного паспорту від10.07.2015 року вона значиться як самочинно збільшена та переобладнана до загальної площі 144,2 кв.м., житловою 93 кв.м.

За змістом ст.316,317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на свій розсуд, але в межах передбачених законом. Здійснення самочинного будівництва відповідно до ч.2 ст.376 ЦК України не породжує права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

В розумінні ч.2 ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а й об'єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції,капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об'єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно- будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність із тим на який власником отримано право власності.

Поняття реконструкції об'єкта нерухомості міститься в пункті З Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22 липня 2009 року № 295 (далі - ДБН), відповідно до якого реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна.

Крім того, судова колегія приходить до висновку про неможливість виділу ідеальної частки в спірному майні в зв'язку з переобладнанням квартири на дві самостійні, збільшенням загальної та житлової площі.

Для того, що провести розподіл спірної квартири між подружжям необхідно привести її в попередній стан або прийняти в експлуатацію реконструйовану квартиру та з'ясувати дійсну її вартість.

Виходячи з того, що квартира АДРЕСА_2 видозмінилась в зв'язку з її реконструкцією, судова колегія приходить до висновку про передчасність заявлених вимог та відмову в позові з підстав ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 361, 309, 316, 317 319 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Заяву представника ОСОБА_5 про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 02 липня 2014 року за нововиявленими обставинами задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 02 липня 2014 року скасувати в частині розподілу квартири АДРЕСА_2

В позовних вимогах ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя в частині поділу квартири АДРЕСА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.П.Заїкін

Л.І. Доценко