АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/37/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Федорончук В.Б.
Провадження № 22-ц/789/919/15 Доповідач - Храпак Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Дикун С. І., Парандюк Т. С.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2 та представників ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бучацького районного суду від 25 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третіх осіб: Озерянської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про зобов'язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення об'єкту самочинного будівництва, -

ВСТАНОВИЛА:

в січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення об'єкту самочинного будівництва, мотивуючи тим, що відповідач самовільно, з порушенням норм і правил, збудував гараж на земельній ділянці, що не була відведена для даного будівництва, що створює небезпеку для нього та членів його сім'ї, так як неподалік незаконно збудованого гаражу знаходиться його житловий будинок.

Рішенням Бучацького районного суду від 25 травня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні земельною ділянкою, розташованою по АДРЕСА_1, шляхом знесення самочинно збудованого гаражу по АДРЕСА_2.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 243,60 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що при ухвалені рішення суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, а саме те, що спірна господарська будівля була збудована у 1998 році, тільки не було залито фундаменту зі сторони сусіда ОСОБА_3, оскільки з останнім був спір за межу і не знали скільки відступити від межі. В даний час оформлено право власності на спірну земельну ділянку. У 2010 році було проведено не будівництво, а реконструкцію господарської будівлі. Жодних доказів того, що позивачу створюються перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою чи завдаються інші незручності (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) внаслідок вказаної реконструкції позивачем суду не було подано.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Представники ОСОБА_3 - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності факту порушення прав позивача, оскільки відповідач без узгодження будівництва з органами державного архітектурно-будівельного контролю, без затвердження проектно-кошторисної документації і отримання документу, який посвідчує право на виконання будівельних робіт, здійснив самочинне будівництво, побудував гараж та здійснює його експлуатацію.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки даний висновок не відповідає дійсним обставинам справи, зроблений з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до п.п.3, 4 ст.309 ЦПК України рішення суду слід скасувати і ухвалити нове рішення, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст.376 ЦК України закріплено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 року (далі - Постанова) передбачено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також з підстав, передбачених статтею 396 Цивільного кодексу України та статтею 103 Земельного кодексу України (п.17 Постанови).

Частиною 1 статті 103 Земельного кодексу України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Бучацького районного суду від 18 вересня 2014 року визнано за ОСОБА_1 право на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті матері ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_2.

З свідоцтва про право власності від 7.05.2015р. видно, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_2.

У 2010 році відповідачем ОСОБА_1 здійснено реконструкцію надвірної будівлі під господарську комору, про що свідчать передпроектні роботи "Завершення будівництва господарської комори біля садибного житлового будинку по АДРЕСА_2.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області двічі здійснювалася позапланова перевірка, зокрема 15.07.2014 року та 03.12.2014 року, якою встановлено, що у 2010 році ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 провів будівельні роботи з будівництва гаражу без дозволу органів ДАБК у Тернопільській області, без проектної документації, чим порушив ст.ст. 24, 29 Закону України «Про планування та забудову території» і відповідно до приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області від ОСОБА_1 зобов'язано вжити заходи щодо усунення порушення, зареєструвати об'єкт в органах ДАБК.

Отже, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, яка вправі звернутися в суд з позовом про перебудову чи знесення самочинного будівництва на підставі ст.376 ЦК України не ставила питання про знесення спірної будівлі, а лише про її реєстрацію в органах ДАБК, що свідчить про те, що не встановлено істотних порушень будівельних норм чи порушень прав інших осіб.

Позивач ОСОБА_3 згідно з нормами ст.ст.10, 60 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а саме в чому полягають перешкоди в користуванні належною йому земельною ділянкою, які незручності виникають (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо) і чим це підтверджується.

Як вбачається з матеріалів справи, що позивачем суду з цього приводу не подано жодного доказу, а лише пояснення про те, що спірна будова є самочинною.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третіх осіб: Озерянської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення гаражу по АДРЕСА_2 слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бучацького районного суду від 25 травня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третіх осіб: Озерянської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення гаражу по АДРЕСА_2 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Н.М. Храпак