Справа № 296/1343/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" червня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю: секретаря судового засідання Каторжинської Т.В., Козловець І.О.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль, стягнення грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2015 року ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 (далі відповідач), у якому просив визнати за ним право власності на автомобіль марки MAN, Модель 14.272, 1995 випуску, жовтого кольору, обєм двигуна 6871, шасі (кузов, рама) № WMAM033972Y019056, тип вантажний фургон, реєстраційний номер НОМЕР_1 з поверненням 1/2 частки грошової компенсації відповідачу, стягнути з ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_5, будучи власником автомобіля марки MAN, 1995 року випуску уповноважив ОСОБА_4 та ОСОБА_3 користуватися спірним автомобілем про що видав останнім довіреність від 11.12.2008 року. При цьому довірені особи могли діяти як разом, так і кожен окремо від іншого. Довіреність видано на три роки до 14.09.2013 року. За вказаний автомобіль сторони заплатили 9 000 дол. США. Однак 27.08.2013 року ОСОБА_4 зареєстрував даний автомобіль на своє ім'я. У 2012 році позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення неправомірної дії та відшкодування збитків і за наслідками розгляду даного позову, судом ухвалено рішення, яким з ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто 22840, 50 грн. на відшкодування збитків. Позивач вважає, що порушено його право на володіння, користування та розпорядження ? частини автомобіля.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просила задовольнити позов.

Представник відповідача позов не визнала, письмові заперечення просила приєднати до матеріалів справи (57-59).

Заслухавши думку представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 був власником автомобіля марки MAN, модель 14.272, 1995 року випуску, жовтого кольору, об'єм двигуна 6871, шасі (кузов, рама) № WMAM033942Y019056, тип вантажний фургон, номерний знак AM 3509 ВН, відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ ААС 611787, виданого ВРЕВ-4 УДАІ в місті Києві 11 грудня 2008 року.

ОСОБА_5, як власник вищезазначеного автомобіля довіреністю від 14.09.2010 року, зареєстрованою за номером № 6556 (а.с.48), уповноважив ОСОБА_4 і ОСОБА_3, розпоряджатися належним йому автомобілем.

Останні відповідно до довіреності могли діяти як разом так і кожен окремо від іншого. Довіреність видано на три роки до 14.09.2013 року.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21.05.2014 р., яке набрало законної сили, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення неправомірних дій щодо утримання транспортного засобу - автомобіля марки MAN, модель 14.272, 1995 року випуску і не допускання його до керування автомобілем, стягнення з відповідача упущеної вигоди за позбавлення можливості отримувати кошти від перевезення вантажу даним авто і втратою заробітку на суму 17000 грн. та з урахуванням боргу в різниці від здійсненого ремонту в 2011 році в розмірі 5840,50 грн., а всього 22840,50 грн. задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 22 840 грн. 50 коп. на відшкодування понесених збитків.

Згідно довідки-рахунку №ААВ395697 від 27.08.2013 року право власності на автомобіль марки MAN, модель 14.272, 1995 року випуску зареєстровано за відповідачем ОСОБА_4 (а.с.6,46,51).

Так, позовні вимоги ОСОБА_3 щодо визнання за ним права власності на спірний автомобіль ґрунтуються на тому, що відповідач зареєстрував автомобіль марки MAN, модель 14.272, 1995 року випуску на себе і став його власником, не визнавши при цьому право власності на 1/2 частку за позивачем, а тому право власності на автомобіль має бути визнано за позивачем.

Суд зазначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і визначені у Главі 24 Цивільного кодексу України. Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом.

Як вказано у листі Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 при визначенні моменту набуття права власності слід враховувати як особливості самого майна, так і особливості оформлення права власності, які теж суттєво впливають на визначення моменту виникнення (набуття) права власності.

Відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

За пунктом другим цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Згідно з пунктом восьмим вказаного Порядку Державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема довідка-рахунок, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З урахуванням викладеного, судом не приймаються до уваги доводи позивача про те, що факт придбання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спірного автомобіля за довіреністю ОСОБА_5 від 14.09.2010 року встановлений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 21.05.2014 р., оскільки відповідно до розяснень Вищого спецiалiзованого суду України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ "Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав" № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 суд не повинен заміняти органи, які зобов'язані видавати документи, що посвідчують належне оформлення права власності на майно, з яким пов'язується момент виникнення (набуття) права власності.

Отже, враховуючи встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 порядок набуття права власності на транспортний засіб та наявні в матеріалах справи докази реєстрації за відповідачем ОСОБА_4 автомобіля марки MAN, 1995 випуску, суд вважає, що у позивача відсутні правові підстави для визнання за ним права власності на спірний автомобіль, а тому вимоги ОСОБА_3 в цій частині та похідні про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, суд відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль, стягнення грошової компенсації та відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя О. С. Рожкова