Справа № 357/9981/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3, після смерті якого залишилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті батька вона прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, оскільки в Реєстрі накладених і знятих арештів /заборон/ нотконтори міститься заборона на його невизначене майно, цю заборону накладено на підставі повідомлення від 19.06.1958 року Білоцерківського СМУ -33 в зв'язку з позикою 7000 крб. /зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 11.08.2004 року за реєстраційним номером обтяження № 1218938/. Позивач просила суд скасувати арешт на житловий будинок АДРЕСА_1; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про арешт вказаного вище житлового будинку, оскільки вона, як спадкоємець, позбавлена можливості оформити свої спадкові права.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, але Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою до суду надано листа щодо розгляду даної справи без участі їх представника та письмові заперечення на позов.

Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 -батько позивачки, що стверджується копіями свідоцтв про його смерть, про народження позивачки та про укладення нею шлюбу з ОСОБА_4.

07.05.2015 року на звернення позивача Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою надано відповідь, з якої вбачається, що згідно Реєстру накладених і знятих арештів /заборон/ Білоцерківської державної нотаріальної контори значиться заборона на невизначене майно ОСОБА_3, накладена на підставі повідомлення Білоцерківського СМУ-33 від 19.06.1958 року у зв'язку з позикою 7000 крб. /зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 11.08.2004 року за реєстраційним номером обтяження 1218938/, на момент накладення заборони вказана особа- ОСОБА_3 проживав за адресою: АДРЕСА_2, що стверджується копією відповіді нотконтори.

В судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_3 1920 року народження, з 1957 року по 1961 рік працював у Білоцерківському БМУ № 13, в БМУ № 33 він на той час не працював, що слідує з копії його трудової книжки.

З довідки, виданої КП «Білоцерківбуд» від 10.08.2015 року, вбачається, що документи Білоцерківського БМУ-33 за 1957-1958 роки щодо взяття позики у сумі 7000 крб. ОСОБА_3 відсутні.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 на її заяву Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою, як реєстратором, було відмовлено в реєстрації зняття заборони на нерухоме майно в зв'язку з відсутністю для цього передбачених законодавством підстав.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Мінюсту України від 09.06.1999 року за № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року за № 364/3657 /зі змінами/, та Інструкцією про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Мінюсту України від 18.08.2004 року за № 85/5, зареєстрованим в Мінюсті України 18.08.2004 року за № 1021/9620 /зі змінами/.

Відповідно до п. 1.5. вказаного вище Положення, Реєстраторами Реєстру заборон (далі - Реєстратор) є: державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси; державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та його регіональні філії.

Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження об'єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є Реєстраторами, судів та слідчих органів та постанови про арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб, визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з Реєстру заборон.

Пунктом 2.1 Положення було визначено вичерпний перелік підстав для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна, а саме: накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом - Реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

Заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта нерухомого майна, що подається: державною нотаріальною конторою та приватним нотаріусом, які не є Реєстраторами, - у зв'язку з накладенням (зняттям) ними заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна; судами (крім третейських судів) і слідчими органами - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна /звільненням з-під арешту/; органами державної виконавчої служби - у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна (звільненням з-під арешту/.

Згідно п.2.2 Положення, органи та посадові особи, зазначені в підпунктах 2.1.2-2.1.3 пункту 2.1 цього Положення, надсилають Реєстратору в день накладення (зняття) заборони (арешту) заяву встановленого цим Положенням зразка або постанову про арешт (звільнення з-під арешту) майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 6 ч.1, ст. 8, ст. 16 ч.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

За ч.9 ст.16 вказаного Закону державна реєстрація припинення обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Згідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); за зверненням органу опіки та піклування з метою захисту особистих і майнових прав та інтересів дитини, яка має право власності або проживає у жилому будинку, квартирі, іншому приміщенні, на відчуження якого накладається заборона; при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Статтею 74 Закону України «Про нотаріат» передбачено зняття заборони і у вказаній статті зазначено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Відповідно до п.п. 5.1 п.5 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: … про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Отже, наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 11.08.2004 року про заборону відчуження майна спадкодавця при відсутності будь-яких документів про підстави накладення даної заборони, не відповідає вимогам вищевказаного чинного законодавства України.

Згідно з п.п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

При цьому, згідно з п.78 Порядку державна реєстрація припинення обтяжень речових прав не нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону.

Враховуючи те, що Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, як реєстратор, не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, позивач позбавлена можливості з підстав, не передбачених законодавством, реалізувати свої спадкові права, суд вважає за можливе припинити обтяження нерухомого майна спадкодавця та вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 17.10.2013 № 868, Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Мінюсту України від 09.06.1999 року за № 31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року за № 364/3657 /зі змінами/, Інструкцією про порядок заповнення заяв та ведення Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Мінюсту України від 18.08.2004 року за № 85/5, зареєстрованим в Мінюсті України 18.08.2004 року за № 1021/9620 /зі змінами/, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Припинити обтяження нерухомого майна ОСОБА_3, накладеного Білоцерківською державною нотаріальною конторою Київської області на підставі повідомлення Білоцерківського СМУ-33 від 19.06.1958 року у зв'язку з позикою 7000 крб., зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 11.08.2004 року за реєстраційним номером обтяження 1218938, та вилучити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. М. Дмитренко