Справа № 369/3170/15-ц
Провадження № 2/369/1783/15
РІШЕННЯ

Іменем України

26.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

при секретарі Котляр А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі, треті особи: ОСОБА_2 та голова комісії з припинення та ліквідації підприємства ВАТ «Центр розвитку моді» Коберідзе Заза Вахтангович про встановлення факту, що має юридичне значення та зобов»язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з 03.06.1987 року по 01.04.2003 року працювала в Республіканському домі моделей Міністерства побуту УРСР (з 1988 року Центр розвитку моди Мінпобуту УРСР).

У відповідності до відомостей, що містяться у трудовій книжці та вкладишу до трудової книжки, ОСОБА_1, 03.06.1987 року була прийнята на роботу до Республіканського дому моделей Міністерства побуту УРСР на посаду конструктора III категорії, з 15.02.1988 року була переведена на посаду художника-модельєра в салон, з 29.03.1988 року переведена на посаду художника-модельєра швейної галузі, далі з 20.04.1996 року працювала художником провідним модельєром, а 01.04.2003 року звільнилася за власним бажанням.

Відповідно до відповіді Головного управління статистики у м. Києві, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), станом на 19 серпня 2014 року з ЄДРПОУ вилучено: Відкрите акціонерне товариство "Центр розвитку моди", державна реєстрація припинена 15.11.2007 року у зв'язку з визнанням банкрутом.

До ліквідації та припинення діяльності ВАТ "Центр розвитку моди" керівником даного підприємства був ОСОБА_2, який на даний час працює за колишньою адресою вищевказаного підприємства, тобто за адресою м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41.

Окрім того відповідно до відомостей в ЄДР головою комісії з припинення або ліквідації призначено Коберідзе Зазу Вахтанговича, місце роботи якого знаходиться за адресою колишнього місцезнаходження ВАТ "Центр розвитку моди", тобто за адресою: м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41.

Станом на сьогоднішній день ОСОБА_1, досягла пенсійного віку та має право отримувати пенсійні виплати у відповідності до умов чинного законодавства України, проте за для належного та справедливого нарахування її пенсійних виплат, ОСОБА_1 необхідно надати до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі відомості, щодо розміру її заробітної плати за 1993 - 2000 роки під час роботи у ВАТ "Центр розвитку моди" на посаді провідного художника-модельєра.

Відповідно до відповіді Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 12-16/376 від 22.08.2014 року, позивачу повідомили, що документи з особового складу ВАТ "Центр розвитку моди" на довгострокове зберігання до архівного відділу Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації не передавалися, а тому надати довідки про розмір заробітної плати (ОСОБА_1.) за 1993 - 2000 роки немає можливості.

Також згідно відповіді з Державного архіву міста Києва № 02-13/А-115/2443 від 29.10.2014 року, ОСОБА_1 повідомлено, що ВАТ "Центр розвитку моди", Руспубліканський дім моделей міністерства побуту УРСР не є джерелами комплектування Державного архіву м. Києва і відповідно їх документи на зберігання до архіву не надходили, а повинні були передаватися до правонаступника (у разі відсутності останнього) до архівного відділу районної в м. Києві державної адміністрації (за місцем реєстрації організації, підприємства), тобто до архівного відділу Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації.

Проте, певний перелік документів, зокрема документи з відомостями, щодо розміру заробітної плати містяться і знаходяться в архіві приміщення, де раніше було розташоване вищевказане (нині ліквідоване) ВАТ "Центр розвитку моди", тобто за адресою: м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41.

Відповідно до відомостей виявлених при огляді книг про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з 1993 - 2000 роки на вищевказаній посаді становила (загальна річна заробітна плата) за 1993 рік - 2,02 грн. (переведено з українських карбованців в українські гривні), за 1994 рік - 332,14 грн. (переведено з українських карбованців в українські гривні), за 1995 рік - 956,45 грн. (переведено з українських карбованців в українські гривні), за 1996 рік - 889,25 (з січня по серпень включно переведено з українських карбованців в українські гривні), за 1997 рік - 2377,20 грн., за 1998 рік - 3562,14 грн., за 1999 рік - 7630,63 грн., за 2000 рік - 8381,00 грн.

Керуючись інформацією викладеною в книгах про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 було підготовлено довідку про нарахування заробітної плати для обчислення пенсії та направлено до колишнього керівника ВАТ "Центр розвитку моди" ОСОБА_2 для її подальшого затвердження. Проте, у відповідь було отримано погодження з викладеною у довідці інформацією, але як повідомлено ОСОБА_2, що в нього на даний час (так як підприємство ліквідоване) відсутні печатки та інші можливості завірити належним чином вищевказану довідку.

З даною відповіддю ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі про нарахування їй відповідної належної пенсії, проте відповідач по даній справі, УПФ України у Києво-Святошинському районі надала відповідь, що дану інформацію (довідку) Управління Пенсійного фонду може прийняти до розгляду, але лише за відповідного оформлення, тобто оформлення її належним чином відповідно до Порядку подання та оформлення документів. Тобто фактично Відповідач відмовився приймати вищевказану довідку до розгляду.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просила суд: ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити розмір заробітної плати, яка була нарахована ОСОБА_1, (Ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1), яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, за період роботи з 1993 року по 2000 рік під час роботи у Відкритому акціонерному товаристві "Центр розвитку моди" на посаді провідного художника-модельєра, а саме: факт нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за січень 1993 року - 0,07 грн., лютий 1993 року - 0,08 грн., березень 1993 року - 0,13 грн., квітень 1993 року - 0,14 грн., травень 1993 року - 0,14 грн., червень 1993 року - 0,22 грн., липень 1993 року - 0,60 грн., серпень 1993 року - 0,64 грн., вересень 1993 року - "відсутні нарахування", жовтень 1993 року - "відсутні нарахування", листопад 1993 року - "відсутні нарахування", грудень 1993 року - "відсутні нарахування", січень 1994 року - 6,52 грн., лютий 1994 року - 8,38 грн., березень 1994 року - 21,62 грн., квітень 1994 року - 10,38 грн., травень 1994 року - 12,76 грн., червень 1994 року - 19,50 грн., липень 1994 року - 35,75 грн., серпень 1994 року - 5,03 грн., вересень 1994 року

25,78 грн., жовтень 1994 року - 36,22 грн., листопад 1994 року - 67,20 грн., грудень 1994 року - 83,00 грн., січень 1995 року - 85,02 грн., лютий 1995 року - 110,00 грн., березень 1995 року - 544,75 грн., квітень 1995 року - 45,00 грн., травень 1995 року - "відсутні нарахування", червень 1995 року - 64,00 грн., липень 1995 року - "відсутні нарахування", серпень 1995 року - 10.80 грн., вересень 1995 - 40.80 грн., жовтень 1995 - 13.20 грн., листопад 1995 - 13.20 грн., грудень 1995 - 29.70 грн., січень 1996 - 25.00 грн., лютий 1996 - 15.00 грн., березень 1996 - 45.68 грн., квітень 1996 - 90.68 грн., травень 1996 - 15.00 грн., червень 1996 - 15.00 грн., липень 1996 - 15.00 грн., серпень 1996 - 60.00 грн., вересень 1996 - 150.00 грн., жовтень 1996 - 150.00 грн., листопад 1996 - 157.89 грн., грудень 1996 - 150.00 грн., січень 1997 - 135.00 грн., лютий 1997 - 150.00 грн., березень 1997 - 170.00 грн., квітень 1997 - 170.00 грн., травень 1997 - 319.40 грн., червень 1997 - 320.40 грн., липень 1997 - 123.80 грн., серпень 1997- 168.20 грн., вересень 1997 - 196.60 грн., жовтень 1997 - 203.60 грн., листопад 1997 - 203.60 грн., грудень 1997 - 216.60 грн., січень 1998 - 225.00 грн., лютий 1998 - 188.00 грн., березень 1998-225.00 грн., квітень 1998 -267.00 грн., травень 1998 - 203.00 грн., червень 1998 - 324.00 грн., липень 1998 - 193.90 грн., серпень 1998 - 202.96 грн., вересень 1998 - 431.60 грн., жовтень 1998 - 390,82 грн., листопад 1998 - 495.00 грн., грудень 1998 - 415.86 грн., січень 1999 - 271.00 грн.. лютий 1999 - 537.50 грн., березень 1999 - 685.00! грн., квітень 1999 - 655.00 грн., травень 1999 - 638.00 грн., червень 1999 - 934.20 грн., липень 1999 - 216.00 грн., серпень 1999 - 524.50 грн., вересень 1999 - 765.00 грн., жовтень 1999 - 692.00 грн., листопад 1999 - 812.43 грн., грудень1999 - 900.00 грн., січень 2000 - 850.00 грн., лютий 2000 - 850.00 грн., березень 2000- 765.00 грн., квітень 2000 - 765.00 грн., травень 2000 - 680.00 грн., червень 2000 - 649.00 грн., липень 2000 - 124.00 грн., серпень 2000 - 750.00 грн., вересень 2000 - 750.00 грн., жовтень 2000 - 682.00 грн., листопад 2000 - 721.20 грн., грудень 2000 - 750.00 грн.

Зобов'язати відповідача, Управління пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі, нарахувати пенсійні виплати з урахуванням заробітної плати, нарахованої з 1993 по 2000 роки.

В судове засідання представник позивача та позивач з»явилися. Позов підтримали у повному обсязі. Просили суд задовольнити.

Представник відповідачів в судове засідання з"явився. Проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Просив суд відмовити.

Треті особи в судове засідання не з»явились. Повідомлялись належним чинм, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що 03.06.1987 року по 01.04.2003 року працювала в Республіканському домі моделей Міністерства побуту УРСР (з 1988 року Центр розвитку моди Мінпобуту УРСР).

У відповідності до відомостей, що містяться у трудовій книжці та вкладишу до трудової книжки, ОСОБА_1, 03.06.1987 року була прийнята на роботу до Республіканського дому моделей Міністерства побуту УРСР на посаду конструктора III категорії, з 15.02.1988 року була переведена на посаду художника-модельєра в салон, з 29.03.1988 року переведена на посаду художника-модельєра швейної галузі, далі з 20.04.1996 року працювала художником провідним модельєром, а 01.04.2003 року звільнилася за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки та вкладишу до трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідно до відповіді Головного управління статистики у м. Києві, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), станом на 19 серпня 2014 року з ЄДРПОУ вилучено: Відкрите акціонерне товариство "Центр розвитку моди", державна реєстрація припинена 15.11.2007 року у зв'язку з визнанням банкрутом, що підтверджується копією відповіді № 12-596 від 19.08.2014 року, яка міститься в матеріалах справи.

До ліквідації та припинення діяльності ВАТ "Центр розвитку моди" керівником даного підприємства був ОСОБА_2, який на даний час працює за колишньою адресою вищевказаного підприємства, тобто за адресою м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41.

Окрім того відповідно до відомостей в ЄДР головою комісії з припинення або ліквідації призначено Коберідзе Зазу Вахтанговича, місце роботи якого знаходиться за адресою колишнього місцезнаходження ВАТ "Центр розвитку моди", тобто за адресою: м. Київ, вул. Артема, буд. 37-4, що підтверджується копією витягу з ЄДР, який міститься в матеріалах справи.

Станом на сьогоднішній день ОСОБА_1, досягла пенсійного віку та має право отримувати пенсійні виплати у відповідності до умов чинного законодавства України, проте за для належного та справедливого нарахування її пенсійних виплат, ОСОБА_1 необхідно надати до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі відомості, щодо розміру її заробітної плати за 1993 - 2000 роки під час роботи у ВАТ "Центр розвитку моди" на посаді провідного художника-модельєра.

Відповідно до відповіді Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 12-16/376 від 22.08.2014 року, позивачу повідомили, що документи з особового складу ВАТ "Центр розвитку моди" на довгострокове зберігання до архівного відділу Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації не передавалися, а тому надати довідки про розмір заробітної плати (ОСОБА_1.) за 1993 - 2000 роки немає можливості.

Також згідно відповіді з Державного архіву міста Києва № 02-13/А-115/2443 від 29.10.2014 року, ОСОБА_1 повідомлено, що ВАТ "Центр розвитку моди", Руспубліканський дім моделей міністерства побуту УРСР не є джерелами комплектування Державного архіву м. Києва і відповідно їх документи на зберігання до архіву не надходили, а повинні були передаватися до правонаступника (у разі відсутності останнього) до архівного відділу районної в м. Києві державної адміністрації (за місцем реєстрації організації, підприємства), тобто до архівного відділу Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації.

Проте, певний перелік документів, зокрема документи з відомостями, щодо розміру заробітної плати містяться і знаходяться в архіві приміщення, де раніше було розташоване вищевказане (нині ліквідоване) ВАТ "Центр розвитку моди", тобто за адресою: м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41.

Відповідно до відомостей виявлених при огляді книг про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з 1993 - 2000 роки на вищевказаній посаді становила (загальна річна заробітна плата) за 1993 рік - 2,02 грн. (переведено з українських карбованців в українські гривні), за 1994 рік - 332,14 грн. (переведено з українських карбованців в українські гривні), за 1995 рік - 956,45 грн. (переведено з українських карбованців в українські гривні), за 1996 рік - 889,25 (з січня по серпень включно переведено з українських карбованців в українські гривні), за 1997 рік - 2377,20 грн., за 1998 рік - 3562,14 грн., за 1999 рік - 7630,63 грн., за 2000 рік - 8381,00 грн.

Керуючись інформацією викладеною в книгах про нарахування заробітної плати, ОСОБА_1 було підготовлено довідку про нарахування заробітної плати для обчислення пенсії та направлено до колишнього керівника ВАТ "Центр розвитку моди" ОСОБА_2 для її подальшого затвердження. Проте, у відповідь було отримано погодження з викладеною у довідці інформацією, але як повідомлено ОСОБА_2, що в нього на даний час (так як підприємство ліквідоване) відсутні печатки та інші можливості завірити належним чином вищевказану довідку.

З даною відповіддю ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі про нарахування їй відповідної належної пенсії, проте відповідач надав відмову.

Відповідно до ст.256 ЦПК України: суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям., по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті: 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача з позовними вимогами про встановлення факту, а саме: встановити розмір заробітної плати, яка була нарахована ОСОБА_1 за період роботи з 1993 року по 2000 рік під час роботи у Відкритому акціонерному товаристві "Центр розвитку моди" на посаді провідного художника-модельєра. Проте, з огляду на норми ст.256 ЦПК України факт встановлення розміру заробітної плати не відноситься до юридичних фактів які встановлюються судом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 рою бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсі тне страхування» затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок) за бажанням пенсіонера у період до 1 січня 2016 року ним може подаватися, довідка про заробітну плату (дохід) до 1 липня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Відповідно до п.2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії іншими методами законодавством не передбачено.

Крім того згідно ст. 48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор забезпечує належне оформлення, упорядкування та зберігання всіх, в тому числі фінансово-господарських, документів банкрута.

Ліквідатор зобов'язаний забезпечити збереженість архівних документів банкрута і за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства або з уповноваженою ним архівною установою визначити місце подальшого їх зберігання.

Спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства або уповноважена ним архівна установа зобов'язані прийняти архівні документи банкрута на зберіганню без додаткових умов.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Атому вимоги позивача щодо встановлення факту, яким вона просить встановити розмір заробітної плати та зобов»язати відповідача вчинити дії щодо нарахування пенсійних виплат з урахуванням заробітної плати, нарахованої з 1993 по 2000 роки є безпідставними та протирічать вимогам законодавства й не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, Закону України «Про загальнообов'язкове держане пенсійне страхування», керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215, 218, 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.Д.Усатов