Провадження № 4-с/161/77/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Акайомовій Т.В.,

з участю: представника скаржника ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

прокурора Решетника Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на дії державного виконавця, заінтересовані особи старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні скаржника Служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації, Прокуратури Луцького району Волинської області, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1Є звернувся в суд з скаргою в інтересах ОСОБА_3 на дії державного виконавця. Вимоги скарги мотивує тим, що старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_9 за участю представника ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_10, ОСОБА_11, дільничного інспектора Луцького РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_12 було незаконно виселено ОСОБА_3 та його сімю включаючи трьох малолітніх дітей з належного їм на праві приватної власності житлового будинку в с. Струмівка Луцького району по вул. Старицького, 62.

Підставою для виселення є виконавчий лист Луцького міськрайонного суду від 25.07.2013 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 в інтересах малотітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виселення.

Вважає, що при проведенні виконавчих дій державним виконавцем не виконано вимоги діючого законодавства, а саме: проникнення в житлове приміщення було проведено без рішення суду про надання дозволу на проникнення до житла при виконанні судового рішення про виселення, проведено виселення трьох дітей, які мають право користування житлом в даному будинку. Станом на день виконання рішення суду про виселення в будинку була прописана та проживала четверта дитина ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1, який був не зазначений в судовому рішенні, однак був виселений з будинку разом з іншими членами сімї. Крім того, державним виконавцем при проведенні виконавчих дій при реалізації нерухомого майна не було отримано дозвіл органу опіки та піклування для проведення виконавчих дій по виселенню з житлового будинку малолітніх дітей.

Виселення сімї ОСОБА_3 мало місце в період, коли діяла заборона на звернення стягнення на нерухому майно, яке є предметом іпотеки за споживчими кредитами в іноземній валюті відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року. Мораторій оголошено після набрання законної сили рішення Луцького міськрайонного суду від 25 липня 2013 року, а тому державний виконавець не мав права його виконувати.

Про незаконне проникнення державного виконавця Плугова Г.О. в будинок та проведення арешту майна і виселення ОСОБА_3 стало відомо 30.06.2015 року після повернення з м. Києва, де він працює, а його дружина на момент проведення виконавчих дій перебувала на відпочинку на озері Світязь на базі «Гарт», тому їм про вищезазначені дії виконавця також не було відомо.

Просить суд, поновити процесуальний строк для подання скарги, визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_4 з опису і арешту майна ОСОБА_3 та виселення його та членів його сімї включаючи трьох малолітніх дітей, з належного йому на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Старицького, 62 в с. Струмівка Луцького району Волинської області та зобовязати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_4 звільнити від арешту майно ОСОБА_3, зазначене в акті опису та арешту від 19.06.2015 року № 0308/1942/12, вселити його та членів його сімї в житловий будинок по вул. Старицького, 62 в с. Струмівка Луцького району Волинської області.

Ухвалою суду від 03.08.2015 року до участі у справі було залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні скаржника Службу у справах дітей Луцької районної державної адміністрації, Прокуратуру Луцького району Волинської області

Представник скаржника а в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити та подав до суду письмове пояснення на заперечення державного виконавця Плугова Г.О.

Представник служби у справах дітей райдержадміністрації ОСОБА_2 в судовому засіданні при вирішенні даного питання поклалася на розсуд суду, просила врахувати інтереси дітей.

Прокурор Решетник Л.О. в судовому засіданні при вирішенні даного питання поклався на розсуд суду.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, ОСОБА_5, представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявились, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши думку представника заявника, представника служби у справах дітей райдержадміністрації Луцького району, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ст. 124 Конституції України, ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції перебували виконавчі листи № 0308/7942/12 видані Луцьким міськрайонним судом Волинської області 04.06.2014 року про виселення ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з житлового будинку № 62 в с. Струмівка Луцького району по вул. Старицького.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

12.03.2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_4 було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 46820464, № 46820866, № 46820789, № 46820714, № 46820356. Копії постанов направлено сторонам виконавчого для відому при цьому, боржникам надано строк для добровільного виконання рішення суду до 26.03.2015 року.

У звязку з відсутністю повідомлень від боржників про виконання рішення суду в добровільному порядку, державний виконавець направив ОСОБА_3, ОСОБА_5І, а також ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 вимогу-повідомлення про звільнення житлового будинку до 19 червня 2015 року, а 10.06.2015 року склав акт, з яким під підпис було ознайомлено ОСОБА_5 про призначення виконавчих дій по їх виселенню з житлового будинку на 19.06.2015 року. При цьому, державним виконавцем постановою від 15.06.2015 залучений працівники міліції для проведення виконавчих дій з примусового виселення боржників.

19.06.2015 року за участю представника стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк», дільничного інспектора, понятих проведено виконавчі дії з виселення боржників.

В той же день, 19.06.2015 року старшим державним виконавцем відділу виконавчої служби Луцького районного управляння юстиції ОСОБА_4 в присутності двох понятих, представника міліції, представника банку, складено акт опису та арешту майна при виконанні судового рішення про виселення ОСОБА_5.

22.06.2015 року постановами старшого державного виконавця відділу виконавчої служби Луцького районного управляння юстиції ОСОБА_4О провадження з примусового виконання виконавчих листів № 0308/7942/12 від 04.06.2014 року про виселення ОСОБА_3 ОСОБА_5 в інтересах малотітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 було закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з повним виконанням рішення суду згідно з актом державного виконавця.

Підстави закінчення виконавчого провадження визначені ч. 1 ст. 49 Закону, зокрема виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 8 ч. 1 ст. 49).

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обовязковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч. 3 ст. 49).

Процедура виконання рішення суду про виселення боржників передбачена ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

Державний виконавець зобовязаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов'язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику. За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням пов'язаних з цим витрат на боржника.

Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

У разі якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобовязаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання особі, визначеній державним виконавцем.

Тобто, ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок проведення виконавчих дій щодо виселення осіб, і він не потребує додаткових дій у вигляді попереднього отримання дозволу на проникнення у житло боржника, передбачене ст. 376 ЦПК України.

Що ж стосується порушення старшим державним виконавцем відділу виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_4 п. 4.5.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом № 512/5 від 02.04.2012 року, якою передбачено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування.

Розділ ІV Інструкції з організації примусового виконання рішень, носить назву «Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника» та регулює виконання виконавчих документів про звернення стягнення на майно. Завданням звернення стягнення є погашення заборгованості за рахунок реалізації майна.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем проводились виконавчі дії щодо виселення осіб з житлового приміщення, а не проводилась реалізація їх житлового будинку, а тому застосування норм вказаного розділу до процесу виселення осіб з житлового приміщення є безпідставними.

В своїй скарзі представник заявника посилається на ЗаконУкраїни № 1304-VII від 07 червня 2014 року, яким заборонено звернення стягнення (відчужене без згоди власника) на нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: воно використовується як місце постійного проживання, загальна плоша його не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Проте за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Слід зазначити, що на примусове виконання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби надійшли виконавчі листи по виконанню рішення суду щодо виселення ОСОБА_3, ОСОБА_5 та їх малотітніх дітей ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з житлового будинку, а тому вказаний закон не містить обмежень щодо виконання рішень суду про виселення.

Згідно ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець,або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В поданій до суду скарзі представник заявника просить суд поновити строк звернення до суду із скаргою, оскільки про їх виселення стало відомо лише 30.06.2015 року.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_3 в період з 01.06.2015 року по 30.06.2015 року перебував на робочому місці, яке знаходиться в м. Києва, а ОСОБА_5 була присутня в період з 20.06.2015 року по 30.06.2015 року на виїзних танцювальних зборах на о. Світязь, оскільки супроводжувала своїх дітей, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід поновити пропущений процесуальний строк звернення до суду зі скаргою.

З врахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_4 з опису і арешту майна ОСОБА_3 та виселення його та членів його сімї, включаючи трьох малолітніх дітей, з належного йому на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Старицького, 62 в с. Струмівка Луцького району Волинської області та зобовязання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_4 звільнити від арешту майно ОСОБА_3, зазначене в акті опису та арешту від 19.06.2015 року № 0308/1942/12, виселення його та членів його сімї в житловий будинок по вул. Старицького, 62 в с. Струмівка Луцького району Волинської, оскільки при проведенні виселення ОСОБА_14, ОСОБА_5І та їх малолітніх дітей ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_8, оскільки державний виконавець діяв відповідно до вимог чинного законодавств, а тому суд приходить до висновку, що скарга представника заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_4 з опису і арешту майна ОСОБА_3 та виселення його та його сімї включаючи трьох малолітніх дітей з належного йому на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Старицького, 62 в с. Струмівка Луцького району Волинської області та зобовязання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_4 звільнити від арешту майно ОСОБА_3, зазначене в акті опису та арешту від 19.06.2015 року № 0308/1942/12, вселити його та членів сімї в житловий будинок по вул. Старицького, 62 в с. Струмівка Луцького району Волинської до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, Законом Україну «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_3 пропущений процесуальний строк звернення до суду з скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 на дії державного виконавця.

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_4 з опису і арешту майна ОСОБА_3 та виселення його та його сімї включаючи трьох малолітніх дітей з належного йому на праві приватної власності житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул. Старицького, 62 в с. Струмівка Луцького району Волинської області та зобовязання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції ОСОБА_4 звільнити від арешту майно ОСОБА_3, зазначене в акті опису та арешту від 19.06.2015 року № 0308/1942/12, вселити його та членів сімї в житловий будинок по вул. Старицького, 62 в с. Струмівка Луцького району Волинської.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинського області через Луцький міськрайонний суд протягом 5 днів з моменту проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук