Справа № 303/2047/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі - Маринець Д.М.

з участю - представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 21 травня 2015 року справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Мукачівської районної державної адміністрації про скасування розпорядження, -

у с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою (а.с. 48-49) закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Мукачівської РДА про скасування розпорядження, згідно з п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, у зв'язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі (а.с. 52-53) представник ОСОБА_2 просить ухвалу Мукачівського міськрайоннного суду від 21 травня 2015 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував вимоги земельного законодавства України, роз'яснення, викладені у постанові Пленуму ВСУ від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», рішення Конституційного Суду України від 01 квітня 2010 року № 10-рп/2010, відповідно до яких спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі ст.15 ЦПК України розглядаються у порядку цивільного судочинства.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції, керуючись п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, виходив з того, що оскільки позивач оскаржує розпорядження в.о. голови Мукачівської РДА, тобто рішення суб'єкта владних повноважень, то справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У п.7 постанови Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року № 3 « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» зазначено, що земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (ст.1 ЦК, ст.ст. 2, 5 ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст.ст. 16, 21, 393 ЦК, ст. 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі ст.15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (ст.ст. 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші).

Аналогічна позиція висловлена і ВСУ в постанові від 09 грудня 2014 року по справі № 21-308а14, в якій вказано, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись з позовом позивач просив скасувати розпорядження в.о. голови Мукачівської РДА від 21 листопада 2012 року № 851 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду» та розпорядження в.о. голови Мукачівської РДА від 06 грудня 2012 року № 963 «Про надання земельних ділянок оренду», тобто ненормативні акти, які вичерпують свою дію після їх реалізації.

За таких обставин, відповідно до п.4 ч.2 ст.307 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_2, задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 21 травня 2015 року скасувати. Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Мукачівської районної державної адміністрації про скасування розпорядження направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Кемінь М.П. Боднар О.В. Джуга С.Д.