Номер провадження: 22-ц/785/5404/15
Головуючий у першій інстанції Ледньова Т. В.
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Колеснікова Г.Я.,

суддів - Ващенко Л.Г., Плавич Н.Д.,

при секретарі - Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 7 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області, ОСОБА_4 про скасування рішень, проекту реконструкції квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнив в ході розгляду справи, в якому просив визнати незаконними і скасувати рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області № 342 від 29 квітня 2010 року та № 876 від 15 грудня 2011 року; визнати незаконним і скасувати проект реконструкції квартири АДРЕСА_1; визнати незаконним і скасувати висновок управління архітектури та містобудування № 013-17-26 від 15 червня 2011 року по вказаному проекту реконструкції квартири.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16 січня 2014 року провадження у справі, в частині позовних вимог про визнання незаконним і скасування висновку управління архітектури та містобудування № 013-17-26 від 15 червня 2011 року закрито.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 3 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 9 жовтня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 лютого 2015 року вказані судові рішення залишено без зміни (т. 3 а.с.104-105).

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 3 червня 2014 року за нововиявленими обставинами, яке було доповнено у квітні 2015 року, в якому посилаючись на п.3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України просив рішення Іллічівського міського суду від 3 червня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про визнання незаконними та скасування:

· рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 876 від 15 грудня 2011 року;

· свідоцтва про право власності на нежилі приміщення офісу, видані ОСОБА_4 26 грудня 2011 року за №№ 36134, 36135.

Свої вимоги мотивував тим, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 5 лютого 2015 року скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2013 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2014 року, які стали підставою для ухвалення рішення суду першої інстанції від 3 червня 2014 року.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 7 травня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить вказану ухвалу, а також рішення суду першої інстанції від 3 червня 2014 року скасувати, визнати рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради № 876 від 15 грудня 2011 року та свідоцтва №№ 36134, 36135 від 26 грудня 2011 року, видані ОСОБА_4 на право власності двох нежилих прибудов, незаконними та скасувати їх.

Незаконність ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 7 травня 2015 року мотивував порушенням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення суду першої інстанції у зв'язку з нововиявленими обставинами місцевий суд керувався п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України та виходив з того, що:

· обставини, на які посилається заявник, не можуть вважатися нововиявленими, оскільки на момент вирішення спору вони вже існували і йому про них було відомо;

· ці обставини досліджувалися судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час вирішення спору, на них ОСОБА_3 посилався в апеляційній та касаційній скаргах;

· факти, встановлені в судовому рішенні Іллічівського міського суду Одеської області від 3 червня 2014 року щодо відсутності доказів порушення будь-яких суб'єктивних прав заявника при здійсненні ОСОБА_4 реконструкції власної квартири, ніяким чином не спростовуються фактичними даними, наведеними в заяві про перегляд рішення;

· наведені заявником обставини взагалі не впливають на юридичну оцінку обставин, наведених у вказаному вище судовому рішенні від 3 червня 2014 року.

Проте такі висновки суду першої інстанції зроблені без повного і всебічного з'ясування підстав заяви ОСОБА_3, обставин справи та з порушенням норм процесуального права.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_3 посилався на п. 3 ч. 1 ст. 361 ЦПК України, а не на п. 1 ч. 1 ст. 361 ЦПК України, як помилково вважав суд першої інстанції (т. 3 а.с. 108-111, 245-246).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставою для перегляду рішення або ухвали суду у зв'язку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що пілягають перегляду.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (далі - постанова Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 4) роз'яснено, що скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Вирішення питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судовх рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існування матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Зі змісту рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 3 червня 2014 року вбачається, що підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 стало застосування преюдиції у судовій практиці (ч. 3 ст. 61 ЦПК України), а саме:

· рішення апеляційного суду Одеської області від 26 лютого 2013 року про відмову в позові ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 до ОСОБА_4 та виконкому Іллічівської міської ради Одеської області про приведення реконструйованої квартири в попередній стан, скасування рішення виконкому Іллічівської міської ради №1496 від 18 грудня 2008 року, знесення прибудови, визнання будівництва незаконним, зобов'язання привести земельну ділянку в попередній стан, визнання свідоцтва про право власності недійсним;

· постанова Одеського окружного адміністративного суду від 17 липня 2013 року, залишена без зміни ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2014 року, про відмову ОСОБА_3 в позові до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (далі - ДАБК в Одеській області), за участю прокурора м. Одеси в інтересах позивача, треті особи: ОСОБА_4 тощо, про визнання дій щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 3 від 20 червня 2011 року та декларації про готовність об'єкту до експлуатації №ОД 7 від 27 жовтня 2011 року таким, що не відповідають вимогам законів України; скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 3 від 20 червня 2011 року і декларації про готовність об'єкту до експлуатації №ОД 7 від 27 жовтня 2011 року та стягнення з відповідача моральної шкоди (т. 2 а.с.50-54).

Згідно постанови Вищого адміністративного суду України від 5 лютого 2015 року зазначені вище судові рішення адміністративних судів від 17 липня 2013 року та 22 квітня 2014 року скасовано.

Ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Визнано дії Інспекції ДАБК в Одеській області щодо реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 3 від 20 червня 2011 року та декларації про готовність об'єкту до експлуатації № ОД 7 від 27 жовтня 2011 року незаконними.

Скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 3 від 20 червня 2011 року та декларації про готовність об'єкту до експлуатації № ОД 7 від 27 жовтня 2011 року (т. 3 а.с. 112-115).

Тобто, на даний час, скасовано судові рішення, якими суд першої інстанції обґрунтував своє рішення та від наявності яких залежали наслідки розгляду справи.

Із змісту рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської області № 876 від 15 грудня 2011 року, яке ОСОБА_3 просив визнати незаконним та скасувати, вбачається, що при його прийнятті орган місцевого самоврядування виходив, зокрема, з:

· декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 3 від 20 червня 2011 року;

· декларації про готовність об'єкту до експлуатації № ОД 7 від 27 жовтня 2011 року.

Таким чином факти, встановлені постановою Вищого адміністративного суду України від 5 лютого 2015 року, можуть мати значення для справи, рішення якої переглядається за нововиявленими обставинами.

З огляду на те, що суд першої інстанції порушив порядок, встановлений для вирішення заяви ОСОБА_3, розглянувши підстави, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, які ОСОБА_3 не заявлялися, ухвала суду підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, оскільки нормами ЦПК України не передбачено права апеляційного суду постановляти ухвалу про задоволення такої заяви і скасування ухваленного судом першої інстанції судового рішення (п. 20 постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року № 4).

Керуючись ст. 303, п.4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 7 травня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області Г.Я. Колесніков