Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/6658/14-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 53 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Шевчук А.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Забродського М.І.,

з участю секретаря судового засідання: Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Житомирський завод хімічного волокна» та ОСОБА_2 про визнання нелегітимним керуючого санацією, визнання наказів незаконними та їх скасування, визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Відкритого акціонерного товариства «Житомирський завод хімічного волокна»

на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Житомирський завод хімічного волокна» (далі ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна») та ОСОБА_2 Остаточно просила визнати нелегітимним керуючого санацією ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» ОСОБА_2 у період до 17 червня 2014 року, тобто до рішення Рівненського апеляційного господарського суду; визнати наказ від 05 червня 2014 року, яким їй винесено догану, незаконним, у звязку з нелегітимністю ОСОБА_2, та скасувати його; визнати незаконним її звільнення та скасувати наказ від 07 липня 2014 року, у звязку з тим, що вона не допустила систематичного невиконання без поважних причин своїх обовязків; поновити її на роботі на посаді начальника загону воєнізованої охорони; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 28 442,41 грн. та заборгованість по заробітній платі в сумі 14 023,68 грн.; стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. В обґрунтування позову посилалася на те, що із 20 липня 2007 року по 07 липня 2014 року працювала на посаді начальника загону воєнізованої охорони та була звільнена у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вважає звільнення незаконним, оскільки її вину не доведено, що призвело до страждань, втрати життєвих звязків та порушення її права на працю.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» заборгованість по заробітній платі в сумі 14 023,68 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку по день винесення рішення судом у сумі 28 442,41 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просить рішення в частині відмови в задоволенні позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відповідачем не було надано доказів того, що мав місце факт крадіжки, не встановлено час здійснення крадіжки та її вину не доведено. Відповідач не провів службового розслідування, по «факту» крадіжки не подав заяви до правоохоронних органів.

У поданій апеляційній скарзі ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку по день винесення рішення судом у сумі 28 442,41 грн. Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене частково з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки у своїй позовній заяві та заявах про збільшення позовних вимог позивач не ставила вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі, а лише вимагала стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Розглянувши справу, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27 грудня 2002 року порушено провадження у справі про банкрутство стосовно ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» (а.с.21).

Відомості про порушення справи про банкрутство внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.93).

Поняття банкрутства, порядок відновлення платоспроможності субєкта підприємницької діяльності боржника або визнання його банкрутом, порядок та умови застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредитора визначаються Законом України від 14 травня 1992 року №2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За цим Законом банкрутство це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури (стаття 1 вказаного Закону).

Наказом керуючого санацією ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» від 07 липня 2014 року №19-к ОСОБА_1 звільнена з посади начальника загону ВОХР з 07 липня 2014 року, у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на неї трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку та наказом від 20 травня 2014 року №2, за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.9).

У законодавстві про працю визначення поняття «посадова особа» відсутнє.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №5 організаційно-розпорядчими обовязками (наявність яких є характерним для поняття «посадова особа») є обовязки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами) їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби бригадири тощо).

Відповідно до пункту 1.3 Посадової інструкції начальника загону воєнізованої охорони, яка затверджена керуючим санацією ВАТ «ЖЗХВ» 20 липня 2009 року та з якою позивач ознайомлена 04 серпня 2009 року, начальник загону безпосередньо підпорядковується заступнику керуючого санацією з режиму та збереження майна і являється прямим начальником для основного складу загону охорони ВАТ «ЖЗХВ».

До обовязків начальника загону воєнізованої охорони, зокрема, належить: організовувати службу охорони на підприємстві та несення служби особовим складом; проводити якісний відбір кадрів для служби охорони; проводити інструктаж з питань охорони організації несення служби і контролювати прийом-передачу зміни між караулами; проводити інструктажі та заняття з питань техніки безпеки і вести відповідну документацію тощо (п.п.2.1,2.2,2.3,2.4 відповідної посадової інструкції).

Таким чином, позивач відносилася до категорії «посадових осіб» товариства.

Відповідно до статей 15 та 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із трудових відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Господарським процесуальним кодексом України (стаття 12 ГПК України) віднесено до компетенції господарських судів.

Згідно до змісту п.7 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, редакція якого набрала чинності 19 січня 2013 року, господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі, справи у спорах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі посадових осіб та службових осіб боржника.

Вказана вище редакція п.7 ч.1 ст.12 ГПК України викладена у пункті 7 розділу Х «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22 грудня 2011 року №4212- VI та пункті 14 розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо подальшого удосконалення адміністрування податків і зборів» від 06 грудня 2012 року №5518-VI. Відповідно до «Прикінцевих положень» пункт 14 останнього Закону набирає чинності одночасно із Законом України від 22 грудня 2011 року №4212-VI Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 22 грудня 2011 року №4212- VI набрав чинності 19 січня 2013 року.

Оскільки відносно ВАТ «Житомирський завод хімічного волокна» порушено справу про банкрутство та спірні трудові відносини виникли після набрання чинності змін до Господарського процесуального кодексу України, то справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Підставою для закриття провадження у справі є обставина, коли справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.310 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції і закриває провадження у справі.

Керуючись ст.ст.205,209,303,304,307,310,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Житомирський завод хімічного волокна» задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 08 квітня 2015 року скасувати.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Житомирський завод хімічного волокна» та ОСОБА_2 про визнання нелегітимним керуючого санацією, визнання наказів незаконними та їх скасування, визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: