Справа № 127/2213/14-ц Провадження № 22-ц/772/1863/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 21Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої: Копаничук С.Г.

Суддів: Голоти Л.О., Міхасішина І.В.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

за участю позивача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5, представника третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання договору дарування недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду від 06 травня 2015 року ,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Вінницького міського суду від 06.05.2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, за участю третьої особи - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8, про визнання договору дарування недійсним відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Зазначив, що суд не врахував відсутність у нього волевиявлення на дарування квартири, оскільки він помилився щодо правової природи договору, вважаючи, що укладає договір довічного утримання. Крім того, вказав, що мав місце обман з боку його дружини ОСОБА_10, яка ініціювала укладення договору.

Заперечуючи проти скарги апеляційної скарги, відповідач ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_8 вважають рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою -третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Згідно ч. 3 с. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.236 ЦК України, правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч.1 ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилась щодо обставин, які мають істотне значення, такий право чин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її ціність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.230 ЦК України якщо одна зі сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин які мають істотне значення (ч.1 ст.229 ЦК) як то: щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей речі, які значно знижують її цінність або можливість застосування за цільовим призначенням, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин ,які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Суд встановив, що 25.05.2007 року приватним нотаріусом ОСОБА_8 було посвідчено договір дарування, згідно якого ОСОБА_2 передав безоплатно у власність ОСОБА_7 та ОСОБА_4 квартиру №123 по прос. Юності 83 в м. Вінниці. Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи Вінницького відділення КНДІСЕ №503/504/14-21 від 13.05.2014 року, вирішити питання чи виконано підпис в спірному договорі дарування квартири ОСОБА_2 чи іншою особою - не вбачається за можливе, оскільки даний висновок зумовлений малою кількістю графічного матеріалу, який міститься у підписі, розривом у часі виконання підпису, що досліджується та відсутністю вільних зразків підпису ОСОБА_2 Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи НДЕКЦ №10-П від 30.03.2015 року вирішити питання чи виконано підпис в спірному договорі дарування квартири ОСОБА_2 чи іншою особою не вбачається за можливе у звязку з простою будовою досліджуваного підпису та обмеженим обємом досліджуваного графічного матеріалу. Разом з тим, даним висновком встановлено, що рукописний запис в графі «Дарувальник» в оспорюваному договорі та рукописний запис прізвища «А.І.Шивчук» у заяві ОСОБА_2 адресованій нотаріусу ОСОБА_8 від 25.05.2007 року, виконанні позивачем ОСОБА_2

Відмовляючи у визнанні договору дарування квартири недійним, суд виходив з того, що даний договір було укладено сторонами і нотаріально посвідчено з дотриманням усіх вимог діючого законодавства. Суд першої інстанції правильно визначив, що докази, на які посилається позивач ОСОБА_2, - його пояснення та пояснення свідків з точки зору допустимості доказів не можуть з більшою достовірністю спростовувати факт вчинення правочину, ніж їх підтверджують письмові докази договір дарування, заява ОСОБА_2 адресована нотаріусу ОСОБА_8 від 25.05.2007 року, а також висновок експертизи №10-П від 30.03.2015 року, згідно якого рукописні записи прізвища у оспорюваному договорі та вказаній заяві виконанні власноручно самим ОСОБА_2

Таким чином, зазначені докази спростовують факт неукладення договору дарування позивачем.

Суд вірно встановив обставини по справі ,належним чином перевірив їх доказами ,які оцінив відповідно до ст.212 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та правові норми ,що їх регулюють та дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання договору дарування недійсним.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом того, що волевиявлення ОСОБА_2 було направлено на укладення договору довічного утримання, а не договору дарування квартири, є безпідставними, оскільки належних та допустимих доказів цього позивач не надав.

Посилання останнього на те, що через значне погіршення зору він фізично не міг прочитати текст оспорюваного договору, а вважав, що підписує договір довічного утримання, спростовуються п.3.9 даного договору, згідно якого цей договір ним, як дарувальником, прочитано особисто, зміст цього документа зрозумілий і відповідає його волі. Також вказане спростовується поясненнями нотаріуса ОСОБА_8, про те, що ОСОБА_2 було розяснено правові наслідки договору дарування і він усвідомлював, що укладає саме такий договір, підписавши його власноручно.

Крім того, вказівка в позові про те, що він не міг дарувати квартиру, так як хотів, щоб право розпорядження нею було отримано після його смерті, безпідставна. Відповідно до ст.748 ЦК України за договором довічного утримання набувачі стають власниками майна, згідно ст.334 ЦК України.

Доводи скарги про те, що перед укладенням договору мав місце обман з боку його дружини ОСОБА_10, яка спонукала його до укладення договору, є необґрунтованими, оскільки п.3.1 оспорюваного договору передбачено, що дарувальник стверджує, що дарування здійснюється ним без будь-яких погроз, примусу чи насильства, як фізичного так і морального.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає матеріалам справи і вимогам закону, постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314, 315 ЦПК України ,-

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: