Справа № 373/2934/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Керекези Я.І.,

при секретарі Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав -Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення , -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом і просить визнати факт його проживання з відповідачем ОСОБА_2 однією сімєю з жовтня 2006 року по січень 2010 року. Посилається на те, що в період з 2006 року по 2008 рік проживав спільно із відповідачкою в м.Києві, а з часу придбання у спільну власність будинку № 34 по вул.Шевченка в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області по січень 2010 року в даному будинку. Сторони перебували у зазначений час у фактичних шлюбних відносинах, визнавали один одного громадянським чоловіком та дружиною, вели спільне господарство.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнали, заперечують проти його задоволення, вважаючи його безпідставним. Крім того, відповідач зазначила, що термін їх спільного проживання з відповідачем є довшим з 2005 року по жовтень 2011 року.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого 24 червня 2008 року державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 (реєстр № 1-2071), сторони придбали в рівних частках житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул.Шевченка, 34 в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області.

ОСОБА_5 про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССІ № 478178 вищезазначений будинок належить на праві спільної часткової власності ( по ? частині) сторонам по справі.

Відповідно до довідки Великокаратульської сільської ради № 996 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно записів земельно-кадастрової книги рахується земельна ділянка , площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по вул.Шевченка в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області.

Рішенням Великокаратульської сільської ради № 154 від 08 серпня 2008 року було передано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку, площею 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства.

Із заяв відповідача на імя начальника Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області від 02 червня 2011 року та 19 липня 2013 року вбачається, що вона звертається із проханням прийняти міри щодо протиправних дій ОСОБА_1, називаючи його „своїм громадянським чоловіком.

Із копії свідоцтва про вінчання № 86 від 15.10.2006 вбачається, що 16 жовтня 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обвінчалися в Храмі Святої Троїці в м.Переяслав-Хмельницькому Київської області.

Відповідно до іпотечного договору № 02-10/2860 від 10 липня 2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „УКРСОЦБАНК та ОСОБА_1, останній передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Поручителем за даним договором є відповідач по справі ОСОБА_2 (договір поруки №02-10/2861 від 10 липня 2008 року).

ОСОБА_5 довідки (виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію) № 381 від 06 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_2 проживає тимчасово з 2008 року без реєстрації по вул.Шевченка, 34 в с.Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області. З 2008 року проживає без реєстрації ОСОБА_1, який зареєстрований був у ньому в 2013 році. ? частина даного будинку належить ОСОБА_2, інша ? частина ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_6 підтвердила факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка і жінки протягом 2008-2009 років. Крім того, зазначила, що протягом цього періоду вони придбали певні речі домашнього вжитку (телевізор, супутникові антени, диван. крісло, кухню) та проводили ремонтні роботи в будинку (робили долівку).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтвердила факт проживання з ОСОБА_1 однією сімєю без реєстрації шлюбу у період, який зазначає останній ( з жовтня 2006 року по січень 2010 року ), вказавши, що фактично вони проживали спільно довший період - з 2005 року по жовтень 2011 року. Однак, при цьому, будь-яких зустрічних позовних вимог не заявляла.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 цього Кодексу, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 визнала факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 з жовтня 2006 року по січень 2010 року. Її посилання на те, що спільно з позивачем вони проживали довший період (з 2005 року по жовтень 2011 року) не спростовує факту їхнього спільного проживання в період, зазначений позивачем ОСОБА_1

Щодо посилання відповідача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на безпідставність позовної вимоги позивача ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю, слід зазначити наступне.

З аналізу норм ст.256 ЦПК України вбачається, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу в порядку окремого провадження. Якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, така вимога розглядається в порядку позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вимогою про встановлення факту спільного проживання з відповідачем в уточненій позовній заяві (т.2, а.с. 14-20) мотивуючи його існуванням спору про набуте за час проживання однією сімєю майно. Факт існування майна, придбаного під час спільного проживання, крім будинку, підтверджується письмовими матеріалами справи (додатки до зустрічного позову ОСОБА_2 - т.1 а.с. 52-65), показами свідка ОСОБА_6 та визнається самими сторонами по справі.

Встановлення факту, про який просить позивач ОСОБА_1 призведе до виникнення в нього права звертатися з вимогою про поділ спільного майна. Однак, обовязку позивача ОСОБА_1 звертатися із позовом про поділ спільно нажитого з ОСОБА_2 майна одночасно з вимогою про встановлення факту проживання однією сімєю, не встановлено.

За таких обставин, проаналізувавши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,10,11, 60, 88, 212,213,214, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сімєю без реєстрації шлюбу з жовтня 2006 року по січень 2010 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Складання рішення в повному обсязі вчинено 06 липня 2015 року

Суддя Я.І.Керекеза