Справа № 428/7521/14-ц
Провадження № 22ц/782/155/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого: Дронської І.О.

суддів: Борисова Є.А., Орлова І.В.,

при секретарі: Коротенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку цивільну справу за апеляційною скаргою Реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 березня 2015року у справі за заявою ОСОБА_1 про вирішення питання, повязаного із зверненням судового рішення до виконання,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015року ОСОБА_1 за довіреністю в інтересах ОСОБА_2, звернулась до суду із заявою щодо вирішення питання, повязаного із зверненням судового рішення до виконання, а саме прийняттям до виконання ухвали суду від 11.12.2014року та примусовим зобовзанням Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції щодо відповідної реєстрації майнових прав на нерухоме майно, посилаючись на те, що за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та розподіл майна судом було постановлено ухвалу від 11.12.2014року, якою, у т.ч., було визнано мирову угоду, укладену між сторонами, згідно якої було визнано право власності на спірне майно подружжя за дітьми останніх: ОСОБА_4, 15.12.2006року народження та ОСОБА_5, 12.01.2004року народження. Між тим Відділом реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції їй було відмовлено у відповідній реєстрації майнових прав на нерухоме майно, визначених ухвалою суду від 11.12.2014року. Посилаючись на ч.1 ст.368 ЦПК України просила зобовязати Відділ реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції прийняти на виконання ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11.12.2014року та, відповідно до зазначеної ухвали зареєструвати речові право на нерухоме майно.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16.03.2015року заяву ОСОБА_1 про вирішення питання, повязаного із зверненням судового рішення до виконання задоволено.

Зобовязано Реєстраційну службу Сєвєродонецького міського управління юстиції зареєструвати право приватної власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою проспект Гвардейський, 20/21 у м. Сєвєродонецьку, Луганської області, загальною площею 85,3 кв.м.; нежиле приміщення, що знаходиться за адресою проспект Гвардійський, буд.47/111 у м.Сєвєродонецьку, Луганської області, загальною площею 30,2 кв.м.; приміщення агентства нерухомості, що знаходиться за адресою проспект Хіміків, 25/18 у м.Сєвєродонецьку, Луганської області, загальною площею 38,3кв.м.; приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою пр..Хіміків, 25/33, м.Сєвєродонецька, загальною площею 58,1кв.м.; приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою пр..Хіміків, 38/18 м.Сєвєродонецька, загальною площею 63,6кв.м.; приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою пр..Гвардейський, 41/52 у м.Сєвєродонецьку, загальною площею78,7кв.м.

Зобовязано Реєстраційну службу Сєвєродонецького міського управління юстиції зареєструвати право приватної власності ОСОБА_6, 12.01.2004року народження на приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою проспект Хіміків, буд.36/2 у м. Сєвєродонецьку, Луганської області, загальною площею 119,9 кв.м.; 14,100 частки приміщення торгівельного комплексу «РОВЕСНИК», що знаходиться за адресою проспект Хіміків, 30/1 у м.Сєвєродонецьку, Луганської області, що складається з: приміщення підвалу-№ I, II, XXV, XXVI, XXVII; приміщення першого поверху № 15-20, I, II, III, частка приміщення №14 (площею 12,3кв.м.); приміщення другого поверху - № 1-4, VII- загальною площею приміщення 158кв.м; 21/100 частки приміщення торгівельного комплексу «РОВЕСНИК» , що знаходиться за адресою пр..Хіміків, 30,1 у м.Сєвєродонецьку, Луганської області, яка складається з: приміщення підвалу- № III XXIV, XXVIII, приміщення першого поверху № IV, загальною площею приміщень 237,4кв.м; Торгівельний павільон №30, що знаходиться за адресою пр..Хіміків, 27, м.Сєвєродонецька, загальною площею 9,8кв.м.; приміщення магазину промислових товарів, що знаходиться за адресою пр..Гвардейський, 35/51 м.Сєвєродонецька, загальною площею 83кв.м.; квартира №109, що знаходиться за адресою пр..Гвардейський, буд.63 у м.Сєвєродонецьку.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду Реєстраційною службою Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, судом першої інстанції встановлено, що спірні обєкти нерухомого майна на правах приватної власності належать ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які, відповідно до заяви про збільшення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та розподілу спільного майна є третіми особами, що не заявляють самостійних вимог, а.с.15.

Також судом першої інстанції встановлено, що треті особи погодились на розподіл між їхніми дітьми ( сторонами по справі) та визнанням права власності належних їм на праві приватної власності спірних обєктів нерухомості за їх онуками ( ОСОБА_4, 15.12.2006року народження та ОСОБА_5, 12.01.2004року народження).

Мирова угода, укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнана ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 11.12.2014року, а.с.106-107.

Рішеннями державного реєстратора було відмовлено у державній реєстрації прав власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції, посилаючись на ч.1 ст.368 ЦПК України, прийшов до висновку про задоволення заяви щодо вирішення питання, повязаного із зверненням судового рішення до виконання та зобовязав Реєстраційну службу Сєвєродонецького міського управління юстиції зареєструвати право приватної власності ОСОБА_6, ОСОБА_4 на спірні обєкти нерухомості.

Проаналізував наявні данні, колегія суддів вважає, що зазначений висновок суду ухвалений з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України питання, повязані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглядав справу.

Аналіз ст. 368 ЦПК свідчить про те, що основним питанням звернення судових рішень до виконання є питання про видачу місцевим судом, який розглядав справу, виконавчого листа за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, а також за кожним судовим рішенням, яке відповідно до ст. 367 ЦПК підлягає негайному виконанню.

Виконавчий лист це виконавчий документ, виданий місцевим судом у передбаченому законом порядку, який містить владний припис суду органам державної виконавчої служби реалізувати судове рішення у порядку виконавчого провадження .

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; судові накази; виконавчі написи нотаріусів; посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанови органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейськогоьсуду з прав людини».

Згідно із ст.175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі та за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Відповідно до ст.208 ЦПК України судові рішення викладаються у формі ухвали, рішення, постанови.

Виходячи зі змісту зазначених норм та правової природи поняття «мирова угода», порядку її визнання судом з постановленням відповідної ухвали, між сторонами виникають визначені ними у мировій угоді зобов'язання, а тому діючим ЦПК України в основу мирової угоди покладено принцип добровільності як на її укладення так і виконання. У випадку ж ухилення однією із сторін мирової угоди від добровільного виконання її умов, іншою стороною може бути заявлено позов про спонукання до виконання умов мирової угоди і у разі ухвалення судового рішення про задоволення таких позовних вимог, лише після цього можуть вирішуватися всі процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, які передбачені Розділом VI ЦПК України, в тому числі і питання звернення до виконання відповідно до ст.368 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді заяви не зясував в якому порядку має виконуватися ухвала суду про затвердження мирової угоди та підстави звернення до суду, їх суть та характер, а також помилково застосував положення ст. 368 ЦПК України щодо вирішення заяви ОСОБА_1

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 підставами звернення до суду із заявою про звернення ухвали суду про затвердження мирової угоди до виконання є відмова відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції щодо відповідної реєстрації майнових прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Євгеновичана спірне нерухоме майно.

Згідно з п. 1 ч. 1ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Пунктом 1 ч. 1 ст.17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При визначенні юрисдикційності спору слід враховувати, що критеріями розмежування цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, характер спору про право (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами інших видів судочинства), по-друге, однією із сторін у спорі, є, як правило, фізична особа.

Тобто, критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи іншого судочинства є одночасно: суб'єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Враховуючи вказані положення закону, суд першої інстанції при розгляді справи повинен був встановити, які спірні правовідносини випливають із встановлених обставин та в порядку якого судочинства підлягають розгляду заявлені ОСОБА_1 вимоги до Реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі зазначеного колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції, оскільки судом при вирішенні заяви порушено норми процесуального права та закрити провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.205 ЦПК України розяснити заявнику ОСОБА_1 що спори щодо рішення Реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області про відмову у державній реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Керуючись п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.209, 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області задовольнити частково.

Ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 березня 2015року, скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про вирішення питання, повязаного із зверненням судового рішення до виконання, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий

Судді: