АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9307/2015 Головуючий в 1-й інстанції - Марцинкевич В.А.
Доповідач-Чобіток А.О.
Ухвала

Іменем України

02 липня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Басюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року в справі за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації Українських банків від 26 вересня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості ,-

в с т а н о в и л а:

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при асоціації Українських банків від 26 вересня 2014 року, яким з нього стягнуто заборгованість на користь ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту № 2007/13-2.06/434 від 04.07.2007 року в розмірі 1917786,50 грн. та третейській збір в розмірі 19577,86 грн.. При цьому зазначав , що справа, по якій прийнято рішення Постійно діючим Третейським судом при асоціації Українських банків не підвідомча третейському суду , оскільки на правовідносини, що виникли між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» а п. 14 ст. 6 даного Закону містить заборону на розгляд судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити заяву. Зазначає, що підставою для скасування рішення третейського суду є невідповідність його складу вимогам ст.16-19 Закону України «Про третейські суди», оскільки на його думку, третейській суддя Білоконь Ю.М., який розглянув дану справу, повинен був заявити самовідвід, оскільки ним же було розглянуто аналогічну справу та ухвалене рішення про стягнення з нього на користь банку заборгованість за тим же самим кредитним договором.

Вислухавши доповідь судді,представника заінтересованої особи, обставини справи , колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 04.07.2007 року між ОСОБА_2 та АКБСР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», був укладений договір кредиту № 2007/13-2.06/434, відповідно до умов якого банк зобов»язувався надати ОСОБА_3 92 000 доларів США зі сплатою 12,7 % річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості.

Пунктом 6.2. даного договору сторони погодили, що всі спори та непорозуміння, які можуть виникнути в зв»язку з укладанням та виконанням положень цього договору вирішуються шляхом переговорів між сторонами на рівні їх уповноважених представників. У випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України «Про Третейські суди», домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Білоконем Юрієм Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою : 02002 м. Київ, вул. М. Раскової, 15.

26.09.2014 року Третейським суддею Ю.М. Білоконем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходиться за адресою : 02002 м. Київ, вул. М. Раскової, 15 задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та стягнуто з останнього на користь банку 1917786,50 грн. заборгованості та 19577,86 грн . витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 389-1 ЦПК України, сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов»язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду .

Статтею 389-5 ЦПК України встановлено вичерпний перелік підстав за яких рішення третейського суду може бути скасовано.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду є законним та обґрунтованим , відповідним нормам процесуального права та вимогам Закону України «Про Третейські суди» .

Посилання заявника на ту обставину, що спір, що виник між ним та ПАТ «Укрсоцбанк» не є підвідомчим третейському суду, на увагу не заслуговує, оскільки пункт 14 статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів доповнено вказаною забороною на підставі Закону України «Про внесення змін до статті 6 Закону України від 03 лютого 2011 року «Про третейські суди», який набрав чинності 12 березня 2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, то кредитний договір між сторонами, який містить третейське застереження, укладений 04.07.2007 року, тобто до внесення змін у вищевказану норму Закону, внаслідок чого зважаючи на незворотність дії законів в часі, вказана ОСОБА_3 підстава до скасування рішення третейського суду застосована не може.

Крім того, третейським застереженням сторони визначили особу третейського судді - Білоконя Ю.М., на розгляд якого буде переданий спір щодо укладення та виконання положень договору кредиту у разі його виникнення і будь-яких доказів того, що вказана особа на час ухвалення рішення не мав повноважень третейського судді відповідно до вимог Закону України «Про Третейські суди» , ОСОБА_3 не надав та на наявність таких не вказав .

На підставі викладеного ухвала суду є законною та обґрунтованою, висновків якої доводи апеляційної скарги не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312-315,319, 383,387 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: