23.06.2015 Справа № 756/1807/15-ц
№2-о/756/87/15
№756/1907/15-ц
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шевчука А.В.‚
при секретарі - Субіну М.О.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
У лютому 2015 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою. В обґрунтування заяви вказував, що після смерті свого батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 успадкував за заповітом частину спадкового майна. Натомість, у свідоцтві про право на спадщину за заповітом померлого ОСОБА_4, яке видано 08.09.1993 року у м. Миронівка та зареєстрованого в реєстрі за №1167, державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Захарченко Н.Ф., вказано прізвище спадкоємця ОСОБА_6, яке не збігається по написанню із прізвищем заявника зазначеним у паспорті останнього.
Богуславською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 відмовлено у внесенні виправлень до правовстановлюючого документа.
При цьому, розбіжності у написанні прізвища спадкоємця в свідоцтві про право на спадщину за заповітом позбавляє можливості заявника розпорядитися успадкованим майном.
У зв'язку із цим, заявник просив встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано 08.09.1993 року у м. Миронівка та зареєстровано в реєстрі за №1167, державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Захарченко Н.Ф., щодо ? частини спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4.
В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечували щодо поданої заяви та підтвердили викладені у ній обставини.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Суд вислухавши заявника, перевіривши матеріали справи встановив, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Щербашинці Богуславського району, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 був рідним батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується наданими свідоцтвами (а.с. 7, 8, 9, 11).
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано 08.09.1993 року у м. Миронівка та зареєстровано в реєстрі за №1167, державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Захарченко Н.Ф., спадкоємцем 1/2 частини зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 є його син ОСОБА_6, що проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 6).
З загальнодоступних відомостей вбачається, що назву АДРЕСА_1 змінено на АДРЕСА_1.
У відповідності до паспорта громадянина України Серії НОМЕР_1 виданого Мінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 21.10.1997 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 в квартирі №25 з 26.12.1974 року та не змінював свого місця проживання (а.с. 11).
Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено наданими доказами родинний зв»язок ОСОБА_1, його походження від спадкодавця ОСОБА_4 та безпосереднє відношення до свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Згідно висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України від 15.04.2015 року №056/284 розходження між записами прізвища «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1» викликані хибною етимологізацією прізвища із затемненою внутрішньою формою, що відбулися під впливом українсько-російської інтерференції. З урахуванням зазначеного записи прізвища «ОСОБА_1» та «ОСОБА_1» є ідентичними.
Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У відповідності до п.4 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку встановлюється факт належності правовстановлюючого документа особі.
Враховуючи зазначене, у суду не має підстав ставити під сумнів належність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцю с. Коряківка, Богуславського району Київської області свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано 08.09.1993 року у м. Миронівка та зареєстровано в реєстрі за №1167, державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Захарченко Н.Ф., щодо ? частини спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4.
Таким чином суд вважає, що факт належності правовстановлюючого документа підтверджений.
Встановлення факту належності ОСОБА_1, свідоцтва про право на спадщину за заповітом необхідно заявнику для можливості розпорядитися спадковим майном.
На підставі ст. ст.10, 60, 213, 215, 218, 234, 235, 256-259 ЦПК України,
Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа -задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженцю с. Коряківка, Богуславського району Київської області свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке видано 08.09.1993 року у м. Миронівка та зареєстровано в реєстрі за №1167, державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Захарченко Н.Ф., щодо ? частини спадкового майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук