Справа № 369/4287/15-ц
Провадження №2/369/2153/15
РІШЕННЯ

Іменем України

28.05.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Солдатенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 19.12.2013 між сторонами був укладений попередній договір купівлі продажу квартири, згідно з яким сторони зобов'язувались відповідно до п. 1.1. договору не пізніше 19.12.2014 укласти основний договір купівлі-продажу квартири, предметом якого є продаж відповідачем позивачу 1-одно кімнатної квартири, загальною площею - 47,72 кв.м., будівельний номер 124, що розташована на сьомому поверсі в житловому 10 поверховому багатоквартирному будинку номер АДРЕСА_1, села Софіївська Борщагівка Київської області, яка належить відповідачу на праві власності.

Підтверджуючи свої наміри укласти основний договір позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 343 572 гривні 82 копійки, згідно з умовами попереднього договору зазначена сума підлягала заліку в ціну квартири при укладенні основного договору.

Заздалегідь до укладання основного договору, а саме 15.12.2014, позивач в телефонному режимі, звернувся до відповідача з питанням уточнення дати укладання основного договору, однак відповідач ухилився від визначення дати та часу укладання договору та у подальшому уникав будь-якого контакту.

16.01.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С., з заявою щодо пропозиції укласти та підписати основний договір купівлі-продажу квартири відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу.

Заява була передана рекомендованим поштовим відправлення та отримана 20.01.2015, про що йдеться у свідоцтві посвідченому приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С. від 31.01.2015 та зареєстрованим у реєстрі за №106, проте, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення основного договору.

Тому просив визнати договір купівлі-продажу квартири між сторонами дійсним. Визнати за ним право власності на 1-одно кімнатну квартиру, загальною площею -47,72 кв.м., будівельний номер 124, що розташована на сьомому поверсі в житловому 10-ти поверховому багатоквартирному будинку номер АДРЕСА_1, села Софіївська Борщагівка Київської області. Стягнути з відповідача судові витрати на суму: 243 грн. 60 коп., витрати пов»язані з юридичним супроводом: 7 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав.

Представник відповідача позов не визнав, пояснив, що 09.12.2013 між сторонами дійсно було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири погодивши всі істотні умови та який посвідчено нотаріально.

Однією із істотних умов є те, що продаж квартири за домовленістю, сторін вчиняються за 461150 гр.57 коп., що на день укладання договору становить 55593 долара США, 80 центів , які покупець сплачує продавцю до укладення договору. Однак покупець сам порушив умови попереднього договору та порядок здійснення оплати і до цього часу не сплатив обумовленої вартості квартири.

П. 5.3 попереднього договору, передбачено, що продавець може відмовитись (розірвати) від цього договору та/або укладання основного договору з власної ініціативи в разі порушення покупцем зобов'язань щодо порядку здійснення оплати.

Продавець не відмовляє позивачу в укладенні основного договору та не ухиляється від його нотаріального оформлення, однак укладання такого договору не можливе без виконання позивачем істотних умов договору.

Про звернення позивача щодо пропозиції укладання договору стало відомим лише з позовної заяви, а що стосується ствердження у позовній заяві про ухилення відповідача від визначення дати укладання основного договору, то це всього лише банальна брехня, і підтвердженням цього є той факт, що укласти основний договір продавець може хоч сьогодні, однак з моменту проведення розрахунку, обумовленого у попередньому договорі, тобто виконання істотних умов.

Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, в позові відмовляє з наступних підстав:

Судом встановлено, що 19.12.2013 між сторонами був укладений попередній договір купівлі продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Білошицькою М.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 3365, згідно з яким сторони зобов'язувались відповідно до п. 1.1. договору не пізніше 19.12.2014 укласти основний договір купівлі-продажу квартири, предметом якого є продаж 1-одно кімнатної квартири, загальною площею - 47,72 кв.м., будівельний номер 124, що розташована на сьомому поверсі в житловому 10 поверховому багатоквартирному будинку номер АДРЕСА_1, села Софіївська Борщагівка Київської області, яка належить відповідачу на праві власності.

Грошові кошти 343 572 гривні 82 копійки, передані згідно з умовами попереднього договору підлягали заліку в ціну квартири при укладенні основного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Продаж квартири за домовленістю, сторін вчиняється за 461150 гривень 57 копійок, що на день укладання договору становить 55593 долара США, 80 центів (відповідно до комерційного курсу продажу долару США у ПАТ «ПРАИМ-БАНК» на дату укладання договору), які покупець сплачує продавцю до укладення договору. Однак позивач до цього часу не сплатив обумовленої вартості квартири, що не оспорювалося в судовому засіданні.

Згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

П. 5.3 попереднього договору, передбачено, що продавець може відмовитись (розірвати) від цього договору та/або укладання основного договору з власної ініціативи в разі порушення покупцем зобов'язань щодо порядку здійснення оплати.

В судовому засіданні представник позивача стверджував, що відповідач ухиляється від укладання основного договору, тому 16.01.2015 позивач звернувся до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова І.С., з заявою щодо пропозиції укласти та підписати основний договір купівлі-продажу квартири відповідно до умов попереднього договору , при цьому посилається на те, що заява була отримана відповідачем 20.01.2015 , проте в судовому засіданні не доведена ця обставина , а також не доведено ухилення відповідача від укладання основного договору, оскільки як вбачається з тексту попереднього договору від імені продавця - відповідачки, діяв представник ОСОБА_5 що не виключає можливості позивача звернутися до нього щодо укладення основного договору.

Як вбачається з пояснень представника відповідача, укласти основний договір продавець може в будь який час, однак з моменту проведення розрахунку, обумовленого у попередньому договорі, тобто виконання істотних умов, однак зобов»язання позивачем виконані частково, що свідчить про порушення умов попереднього договору позивачем, при тому, що, як встановлено судом на даний час він проживає в спірній квартирі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність вимог позивача, оскільки вони не відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 203, 215, 526, 530, 554, 625 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212-214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: