Справа № 594/669/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року

Суддя Борщівського районного суду Губіш О.А., розглянувши заяву про забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про перегляд рішення Борщівського районного суду від 22 липня 2014 року в зв»язку із нововиявленими обставинами.

Одночасно нею подано в суд заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходів по забезпеченню позову та зупинити виконавче провадження № 44787276 від 17 вересня 2014 року.

Дослідивши доводи поданої заяви про забезпечення позову, приходжу до висновку, що така задоволенню не підлягає і її слід повернути заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Цією ж статтею визначено і види забезпечення позову.

У статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа (пункт 4); зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано таке право (пункт 6); зупинення судом реалізації арештованого майна (пункт 7). Про подібні види забезпечення позову йдеться і у статті 152 ЦПК.

Тобто при застосуванні або Закону України "Про виконавче провадження", або статті 152 ЦПК наступають такі ж правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій по виконавчому провадженню.

Незважаючи на подібність положень, за своєю правовою природою зупинення виконавчого провадження та вжиття видів забезпечення позову за статтею 152 ЦПК різні, так як, по-перше, при застосуванні Закону України "Про виконавче провадження" проходить тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення, а при застосуванні ЦПК тимчасово втрачається правова сила того рішення, що було зупинено.

Також є суттєва різниця в тому, як проходить ця процедура: за Законом України "Про виконавче провадження" - це повноваження державного виконавця, яке може бути оскаржене до суду, за правилами ЦПК - це повноваження суду, яке може бути оскаржене в апеляційному порядку. При цьому суд не може зупинити виконавче провадження, так як це виключне повноваження державного виконавця. Навіть у разі оскарження дій державного виконавця, який не зупинив виконавче провадження, суд вправі визнати його дії незаконними та зобов'язати зупинити виконавче провадження, а не сам зупиняє таке провадження (частина друга статті 387 ЦПК).

Зупинення виконавчого провадження за Законом України "Про виконавче провадження" і зупинення виконання за правилами ЦПК (пункти 2, 5, 6 статті 152 ЦПК) - це різні правові інститути, які вчиняються в різних правових процедурах. Частина друга статті 152 ЦПК як відкритий перелік не дає підстав вважати зупинення виконавчого провадження видом забезпечення позову.

А отже, подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Приймаючи до уваги те, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України таку слід повернути заявникові.

Керуючись ст. ст. 11, 151- 153 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву про забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами - повернути заявникові.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Борщівського районного суду О.А.Губіш