Справа №591/1817/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1365/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Семеній Л. І. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»

на заочне рішення Зарічного районного суду м.Суми від 08 квітня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання незаконною відмови у прийнятті дострокового виконання зобовязання за кредитним договором, спонукання до вчинення дій та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 06 березня 2008 року між ним та ЗАТ «ОТП Банк» в особі філії ЗАТ «ОТП Банк» в м.Суми був укладений кредитний договір №ML-С00/441/2008.

З 23 квітня 2009 року банк змінив назву з ЗАТ «ОТП Банк» на ПАТ «ОТП Банк». ПАТ «ОТП Банк» є правонаступником усіх прав та обов'язків ЗАТ «ОТП Банк».

У відповідності до умов кредитного договору банк надав йому кредит у розмірі 95000 доларів США на придбання нерухомого майна.

Датою остаточного повернення кредиту є 06 березня 2021 року.

Станом на 13 лютого 2015 року залишок суми неповернутого кредиту становив 6306,13 доларів США.

04 лютого 2015 р. він звернувся до відповідача - відділення ПАТ «ОТП Банк» в м.Суми з наміром внести достроково в рахунок виконання своїх зобов'язань за кредитним договором 10000 грн., що виходячи з обмінного курсу валют, що був встановлений в банку на той день (1 долар США - 17,02 грн.), відповідало 587,54 доларів США.

Однак працівник відділення банку ОСОБА_4 відмовилась прийняти у нього кошти для дострокового погашення частини кредиту та не оформила для цього відповідну заяву.

Не погоджуючись з усними відмовами, 04 лютого 2015 року він звернувся до керуючого відділенням банку ОСОБА_5 з письмовою заявою, в якій просив прийняти у нього в цей день платіж в рахунок дострокового виконання своїх зобов'язань за кредитним договором в розмірі 10000 грн., що є еквівалентом 587,45 доларів США, посилаючись на те, що в день планового платежу, а саме 10 лютого 2015 року він може бути відсутнім в м.Сумах.

Також він послався на те, що у разі відмови від прийняття платежу він буде вимагати від банку зарахувати йому вище зазначену готівкову суму по обмінному курсу долара США до гривні, що був встановлений станом на 04 лютого 2015 року.

Незважаючи на подачу письмової заяви, відповідач відмовився прийняти у нього виконання зобов'язання за кредитним договором в цей день.

За графіком платежів черговий платіж у лютому 2015 року припадав на 10-те число.

Оскільки в цей день, як він повідомляв відповідачу у заяві, був відсутнім в м.Сумах та не мав можливості з'явитися в банк для внесення платежу, то здійснив його 12 лютого 2015 року в межах суми платежу, визначеного графіком, тобто 156 доларів США.

На цей день значно зріс обмінний курс долара США по відношенню до гривні, і склав 25,70 доларів США за 1 грн., порівняно з 04 лютого 2015 року, а тому він змушений був сплатити 3983,50 грн., що було еквівалентом на 12 лютого 2015 року сумі платежу за кредитом, тобто 156 доларів США.

На його заяву відповідач надав відповідь лише 19 лютого 2015 року, тобто вже після внесення ним планового платежу у лютому 2015 року.

У цій відповіді відповідач відмовив йому у його зверненні, посилаючись на те, що він нібито не подавав заяви на дострокове погашення кредиту (хоча в усній розмові службові особи банку називали йому іншу причину відмови). Також зазначив , що у разі здійснення планового платежу по кредиту продаж готівкової іноземної валюти на такі цілі здійснюється в день планового платежу та у розмірі планового платежу.

Вважає, що своєю відмовою прийняти у нього 04 лютого 2015 року 10000 грн. в рахунок дострокового виконання кредитних зобов'язань, відповідач допустив прострочення кредитора, чим порушив його права, як сторони по договору, та завдав збитків та моральну шкоду через значний зріст обмінного курсу іноземних валют по відношенню до гривні. Вважає, що відповідач безпідставно та незаконно відмовив йому у прийнятті коштів. Його посилання на те, що ним не була оформлена заява на дострокове погашення кредиту, не відповідає дійсності, оскільки в поданій заяві на ім'я керівника відділення банку він прямо зазначив, що бажає в рахунок дострокового виконання своїх зобов'язань за кредитним договором сплатити 10000 грн. Вважає, що з вини відповідача йому був завданий збиток, що дорівнює різниці між обмінним курсом долара США по відношенню до гривні станом на 04 лютого 2015 року та на даний час та для відновлення його порушеного права ставить вимогу в позовній заяві про покладення зобов'язання на відповідача прийняти у нього 10000 грн. в рахунок погашення основної суми кредиту, виходячи з обмінного курсу долара США по відношенню до гривні станом на 04 лютого 2015 року, що становить 587,45 доларів США та через порушення відповідачем зобов'язання просить стягнути моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Просив визнати незаконною відмову відповідача - відділення в м. Суми ПАТ «ОТП Банк» в прийнятті у нього 04 лютого 2015 року в рахунок дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором №ML-С00/441/2008, укладеним 06 березня 2008 року, 10000 грн.., визначити, що внаслідок прострочення кредитора йому були завдані збитки, що дорівнюють різниці між доларовим еквівалентом 10000 грн. станом на 04 лютого 2015 року та на даний час, зобов'язати відповідача прийняти у нього в рахунок дострокового виконання кредитного договору для погашення основної суми боргу 10000 грн., виходячи з обмінного курсу валют, встановленого станом на 04 лютого 2015 року, що становить 587,45 доларів США, стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 08 квітня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконною відмову відповідача - відділення в м.Суми ПАТ «ОТП Банк» в прийнятті у ОСОБА_3 04 лютого 2015 року в рахунок дострокового виконання зобов'язань за кредитним договором № ML-С00/441/2008, укладеним 06 березня 2008 року 10000 грн.

Визначено, що внаслідок прострочення кредитора ОСОБА_3 були завдані збитки, що дорівнюють різниці між доларовим еквівалентом 10000 грн. станом на 04 лютого 2015 року та на даний час.

Зобов'язано відділення в м.Суми ПАТ «ОТП Банк» прийняти у ОСОБА_3 в рахунок дострокового виконання кредитного договору для погашення основної суми боргу 10000 грн., виходячи з обмінного курсу валют, встановленого станом на 04 лютого 2015 року, що становить 587,45 доларів США.

Стягнуто з ПАТ «ОТП Банк» судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн.60 коп.

В іншій частині позову відмовлено за необгрунтованістю.

Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 04 червня 2015 року заяву ПАТ «ОТП Банк» про скасування заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОТП Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому доводить, що позичальником у порушення умов кредитного договору (1.8.3, п.2.1.10 Додаткової угоди від 17 червня 2014 року), постанови НБУ від 01 грудня 2014 року №758 не було поповнено власний поточний рахунок на суму погашення, не було надано заяву про дострокове погашення кредиту шляхом списання коштів з рахунку, також для здійснення конвертації коштів, внесених у валюті відмінній від валюти кредиту, додатково не була надана заява про купівлю іноземної валюти.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача ОСОБА_6, яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника позивача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у звязку з простроченнями кредитора право ОСОБА_3 на дострокове виконання зобовязання було порушене і підлягає захисту, оскільки з вини відповідача позивачу було завдано збитки, які дорівнюють різниці між обмінним курсом долара США по відношенню до гривні станом на 04 лютого 2015 року та на даний час.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Так, відповідно до частин 1, 3 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст..526 ЦК України).

Відповідно до ст.531 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

З матеріалів справи вбачається, що 06 березня 2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», було укладено кредитний договір №ML-С00/441/2008, відповідно до умов якого банк надав позивачеві кредит у розмірі 95000 доларів США на придбання нерухомого майна.

Датою остаточного повернення кредиту є 06 березня 2021 року.

14 червня 2014 року сторонами укладено додатковий договір №1 до згаданого кредитного договору.

За умовами договору усі платежі для повернення сум кредиту та сплати процентів за користування ним повинні здійснюватися «позичальником» у валюті кредиту щомісячно частинами до 10 (десятого) числа кожного місяця згідно «графіку платежів» (пункти 1,5, 1.11 договору).

У разі дострокового виконання «позичальником» частини боргових зобовязань, він зобовязаний одночасно з достроковим погашенням частини боргових зобовязань укласти з «Банком» графік платежів у новій редакції (п.2.1.2.14 додаткового договору).

У випадку відсутності або недостатності у «позичальника» коштів для здійснення платежів у відповідній валюті банк має право здійснити конвертаційну операцію за рахунок коштів позичальника в інших валютах відповідно до вимог чинного законодавства України за існуючими тарифами банка. При цьому сторони встановлюють, що відмова банку здійснити зазначену конвертацію не впливає на зобовязання позичальника виконати в повній сумі свої боргові зобовязання перед банком у встановленій цим договором валюті.

Сторонами у справі визнається, що станом на 10 лютого 2015 року розмір обовязкового мінімального щомісячного платежу позичальника з повернення кредиту становив 155, 94 доларів США.

Станом на 13 лютого 2015 року залишок суми неповернутого кредиту становив 6306,13 доларів США, що підтверджується копією додатку №1 до кредитного договору на а.с.10-11, яким були встановлені дати щомісячних платежів для погашення частини основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, якими є 10 число кожного місяця.

04 лютого 2015 року позивач звернувся до представництва відповідача - відділення ПАТ «ОТП Банк» в м.Суми з письмовою заявою про сплату достроково в рахунок виконання частини своїх зобов'язань за кредитним договором у сумі 10000 грн., що виходячи з обмінного курсу валют встановленого в банку на той день (1 долар США - 17,02 грн.), відповідало 587,54 доларів США.

Незважаючи на подану письмову заяву, відповідач відмовився прийняти у позивача виконання зобов'язання за кредитним договором в цей день.

Наступний платіж позивач здійснив 12 лютого 2015 року в межах суми платежу, визначеного графіком, тобто 156 доларів США, сплативши 3987,06 грн., тобто за курсом 25,7 грн. за 1,0 долар США (а.с.15, 16).

19 лютого 2015 року керуючим відділенням банку у м.Суми позивачу було надано відповідь, в якій відповідач відмовив йому у його зверненні, посилаючись на те, що він нібито не подавав заяви на дострокове погашення кредиту та зазначив, що у разі здійснення планового платежу по кредиту продаж готівкової іноземної валюти на такі цілі здійснюється в день планового платежу та у розмірі планового платежу.

Отже, за встановлених фактичних обставин справи відмова посадових осіб банку у прийнятті від позичальника коштів у валюті відмінній від валюти кредиту в рахунок погашення частини боргових зобовязань, з підстав зазначених у ньому, не ґрунтується на умовах договору і законі, відтак і доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Прострочення кредитора у разі відмови прийняти належне виконання зобовязання боржником, з наслідками встановленими ст.613 ЦК України, може мати місце лише при належному виконанні зобовязання боржником, тобто виконання, вчиненого відповідно до ст.526 ЦК України.

За змістом підпунктів 2, 12 пункту 6 Постанови правління Національного банку України №758 від 01 грудня 2014 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (чинної на час виникнення спірних правовідносин) запроваджені заходи, за якими уповноважені банки повинні здійснювати операції з купівлі-продажу іноземної валюти за гривні лише на міжбанківському валютному ринку України відповідно до нормативно правового акта Національного банку України, що регулює порядок та умови торгівлі іноземної валюти.

При цьому, операції без поставки валюти забороняються.

Уповноважені банки для здійснення купівлі іноземної валюти за дорученням клієнтів зобовязані попередньо зарахувати кошти в гривнях на окремий аналітичний рахунок балансового рахунку 2900 «Кредиторська заборгованість за операціями з купівлі-продажу іноземної валюти, банківських та дорогоцінних металів для клієнтів банку» (далі - рахунок 2490). Із цього рахунку кошти можуть бути перераховані для купівлі іноземної валюти не раніше третього операційного дня з дня зарахування гривень на цей рахунок.

Відповідно до довідки відповідача за №600-5/205 від 29 квітня 2015 року станом на 06 лютого 2015 року для погашення кредиту клієнтом фізичною особою, ПАТ «ОТП Банк» купував іноземну валюту долар США за гривню на МВРУ за курсом 24,9 гривні за 1,0 долар США (а.с.60).

Оскільки позивач не дотримався умов кредитного договору щодо повернення кредиту у валюті кредиту доларах США, з наслідками обумовленими в ньому, вимог постанови НБУ щодо подання заяви на придбання такої валюти на міжбанківському валютному ринку України за гривню, а також неможливості відповідача придбати таку валюту згідно заяви від 04 лютого 2015 року раніше 06 лютого 2015 року за курсом 17,02 грн. за 1,0 долар США, то відсутні правові підстави вважати завдання збитків позичальнику діями кредитора внаслідок його прострочення.

При ухваленні рішення, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував та всупереч вимогам ст.ст.60, 212-215 ЦПК України не дав належної оцінки доводам сторін і наданим ними доказам, не встановив в рішенні фактів, які підлягають встановленню.

Зазначені порушення, згідно п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України, є підставою для скасування оскаржуваного рішення в частині задоволення позову про визначення, що внаслідок прострочення кредитора ОСОБА_3 були завдані збитки, що дорівнюють різниці між доларовим еквівалентом 10000 грн. станом на 04 лютого 2015 року та на даний час, а також зобовязання відділення в м.Суми ПАТ «ОТП Банк» прийняти у ОСОБА_3 в рахунок дострокового виконання кредитного договору для погашення основної суми боргу 10000 грн., виходячи з обмінного курсу валют, встановленого станом на 04 лютого 2015 року, що становить 587,45 доларів США та у задоволенні позову у цій частині відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Зарічного районного суду м.Суми від 08 квітня 2015 року у даній справі у частині задоволення позову про визначення, що внаслідок прострочення кредитора ОСОБА_3 були завдані збитки, що дорівнюють різниці між доларовим еквівалентом 10000 грн. станом на 04 лютого 2015 року та на даний час, а також зобовязання відділення в м.Суми Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» прийняти у ОСОБА_3 в рахунок дострокового виконання кредитного договору для погашення основної суми боргу 10000 грн., виходячи з обмінного курсу валют, встановленого станом на 04 лютого 2015 року, що становить 587,45 доларів США та у задоволенні позову у цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набрало законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -