Справа № 361/253/15-ц
Провадження № 2/361/636/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

18 березня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.

при секретарі - Якименко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

У січні 2015 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 90 050 грн. 36 коп. В обґрунтування заявлених вимог ПАТ «ВТБ Банк» посилалося на те, що 28 листопада 2012 року між сторонами укладено договір № R6В, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 100 000 грн. 00 коп., строком повернення до 28 листопада 2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 33 % річних. Проте всупереч вимогам, встановленим ст. ст. 525,526, 530, 629 та 1054 ЦК України, відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання, передбачені договором. Внаслідок цього у ОСОБА_1 станом на 20 червня 2014 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 90 050 грн. 36 коп., що складається з: 78 775 грн. 31 коп. - сума боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 7015 грн. 41 коп. - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів та комісії; 4 259 грн. 64 коп. - сума пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість в сумі 90 050 грн. 36 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 900 грн. 50 коп.

До початку слухання справи від представника ПАТ «ВТБ Банк» Ковтун Н.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача, в якій остання заявлені вимоги підтримала та проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи наведене, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 листопада 2012 року ОСОБА_1 та публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» уклали кредитний договір № R6В, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби у розмірі 100 000 грн. 00 коп., строком повернення до 28 листопада 2016 року з щомісячною сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 33 % річних (а.с. 6-12).

За правилами ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач взяті на себе зобов'язання за договором щодо видачі кредиту у розмірі 100 000 грн. 00 коп. виконав, про що свідчить копія меморіального ордеру № 40751 від 28 листопада 2012 року (а.с. 31).

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до п. 4.10 кредитного договору, за наявності прострочення виконання зобов'язань позичальником за кредитним договором, розмір платежу збільшується на суму комісійної винагороди, неустойки та інших платежів (якщо такі мають та/або матимуть місце), у тому числі відшкодування витрат та збитків Банку, пов'язаних з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору.

За змістом ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

У п. 7.1 кредитного договору сторони досягли згоди щодо того, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів, згідно з умовами кредитного договору, відповідач зобов'язалася сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення.

Судом також з'ясовано, що відповідачем ОСОБА_1 станом на 20 червня 2014 року порушено зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків по кредиту, у зв'язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 90 050 грн. 36 коп., що складається з: 78 775 грн. 31 коп. - сума боргу за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту; 7015 грн. 41 коп. - сума боргу за процентами (плата за користування кредитом) з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих у зв'язку з порушенням зобов'язань щодо сплати процентів та комісії; 4 259 грн. 64 коп. - сума пені, нарахованої у зв'язку із несвоєчасною сплатою процентів та кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 21-24).

За змістом ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з п. 5.2.1 договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадку порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором, невиконання (неналежного виконання) зобов'язань щодо сплати платежів, а також комісійної винагороди, неустойки тощо, передбачених умовами кредитного договору, затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів по кредиту щонайменше на один календарний місяць.

Оскільки умови договору від 28 листопада 2012 року ОСОБА_1 були порушені, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості в сумі 90 050 грн. 36 коп.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 900 грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Удайці Прилуцького району Чернігівської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (01004, м. Київ, бул. Т.Шевченка/вул. Пушкінська, 8/26, МФО: 321767, ) заборгованість за кредитним договором № R6В від 28 листопада 2012 року у розмірі 90 050 грн. 36 коп. (дев'яносто тисяч п'ятдесят гривень тридцять шість копійок), а також суму сплаченого судового збору у розмірі 900 грн. 50 коп. (дев'ятсот гривень п'ятдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Пухна