Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5225/15-ц
Провадження № 2/279/769/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого - судді Лешко С.М.

з секретарем Подвисоцькою Т.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_1 про звернення стягнення

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 12.12.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклав з відповідачкою ОСОБА_1 договір № ZRFWGI про надання їй кредиту в розмірі 50000 гривень, строком до 12.12.2027 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості.

Забезпеченням зобовязань ОСОБА_1 є договір іпотеки від 12.12.2007 року, укладений у письмовій формі між банком та відповідачкою, предметом якого є нерухоме майно квартира АДРЕСА_1, загальною площею 22,40 м.кв., житловою площею 11,60 м.кв.

Позивач повністю виконав свої зобовязання, а відповідачка ОСОБА_1 не виконує прийнятих на себе зобовязань, не повертає своєчасно позивачу кредитних коштів і станом на 13.01.2015 року має заборгованість, загальна сума якої складає 282061,27 грн.

За таких обставин, позивач просив звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, шляхом продажу з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом, виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаній квартирі, а також стягнути з відповідачів судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, письмово повідомив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного рішення.

Відповідачка також в судове засідання не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом відправлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання на виклик через засоби масової інформації. Причин неявки суду не повідомила, заперечень щодо позову не надала і не скористалась своїм правом участі у розгляді справи.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи без фіксації технічними засобами, у відповідності до п.2 ст. 197 ЦПК України за правилами ст. 224 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, підписавши з ПАТ КБ «ПриватБанк» іпотечний договір № ZRFWGI від 12.12.2007 року, взяла на себе зобовязання перед банком про повернення отриманого кредиту в сумі 50 000 гривень строком до 12.12.2027 року із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% річних на суму залишку кредиту. Забезпеченням зобовязань ОСОБА_1 по поверненню кредиту за даним договором є договір іпотеки від 12.12.2007 року укладений у письмовій формі між банком та відповідачкою, предметом якого є нерухоме майно квартира АДРЕСА_1, загальною площею 22,40 м.кв., житловою площею 11,60 м.кв.

У відповідності до вимог ст.1050 ч.2 ЦК України та умов укладеного кредитного договору позивач, як кредитор, має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадку невиконання позичальником та його майновим поручителем умов кредитного договору та договору іпотеки, що забезпечує погашення кредиту, письмово попередивши їх про це за 30 днів.

У відповідності до вимог кредитного договору позивач 05.22.2014 року належним чином, шляхом направлення вимоги, попередив ОСОБА_1 про наявність простроченої заборгованості та дострокове стягнення заборгованості в примусовому порядку, однак, відповідач належних висновків не зробила і в подальшому погашення кредиту у відповідності до платіжного графіку не проводиться.

Форма і умови договору про іпотечний кредит та іпотечного договору не суперечать вимогам параграфів 1, 2 Глави 71 Цивільного кодексу України, зокрема ст.1055 ЦК України та ст.18 ЗУ «Про іпотеку».

Частиною 1 ст.7 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Згідно з ч.1,3 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до вимог ст.39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки.

У відповідності до ст.612 п.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Сума позову стверджується представленим суду розрахунком і відповідачами не оспорюється.

Також підлягає задоволенню вимого про виселення відповідачки з квартири, яка є предметом іпотеки, оскільки в п.37 постанови №5 пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що випливають з кредитних правовідносин» розяснив, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд, за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або жиле приміщення.

Разом з тим, суд задовольняє вимогу про виселення лише щодо відповідачки, оскільки позов був заявлений тільки до неї, а виселити з квартири позивач просив всіх осіб, які там зареєстровані або проживають.

Що стосується позовних вимог про стягнення судових витрат, то вони підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.526, 530, 611-612, 625, 1049-1050, 1054-1055 ЦК України, параграфами 1, 2 Глави 71 ЦК України, ст.ст.7, 11, 18, 33, 39, 41 ЗУ «Про іпотеку», суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 22,40 м.кв, житловою площею 11,60 м.кв. - предмет іпотеки за іпотечним договором № ZRFWGI від 12.12.2007 року шляхом продажу з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу зазначеної квартири, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях з можливим здійсненням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» сплачені позивачем судові витрати 3606 (три тисячі шістсот шість) гривень 01 копійку.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом десяти днів.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду ОСОБА_2