20.07.2015 Справа № 363/1499/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області у складі : головуючого - судді Войнаренко Л.Ф., за участю секретаря - Клименко В.В., представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє через свого представника ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, треті особи: Реєстраційна служба Вишгородського районного управління юстиції, Відділ Держземагенства у Вишгородському районі Київської області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2015 року позивач ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, через свого представника ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, треті особи: Реєстраційна служба Вишгородського районного управління юстиції, Відділ Держземагенства у Вишгородському районі Київської області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська Олена Володимирівна, про визнання права на продовження приватизації та одержання на своє ім`я, а також на ім`я неповнолітньої ОСОБА_3 правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 0,0517 га, з цільовим призначенням «для індивідуального дачного будівництва», в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті ОСОБА_5.

Позов обгрунтований тим, що позивач 09.10.1987 року уклала шлюб з ОСОБА_5, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 року чоловік позивача ОСОБА_5 помер.

Відповідно до заповіту від 29.09.2010 року ОСОБА_5 все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів своїй дружині ОСОБА_2. Незалежно від вказаного заповіту спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є його неповнолітня донька ОСОБА_3 в силу ч. 1 ст. 1241 ЦК України.

Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, за законом прийняла його донька ОСОБА_3, а за заповітом прийняла його дружина ОСОБА_2: першій належить ? частина, а другій належить ? частини дачного будинку загальною площею 77,2 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

За життя ОСОБА_5 розпочав приватизацію земельної ділянки площею 0,0517 га, з цільовим призначенням «для індивідуального дачного будівництва», на якій розташований вищезазначений спадковий дачний будинок. Відповідно до додатку до розпорядження в.о. голови Вишгородської районної державної адміністрації № 437 від 22.05.2009 року ОСОБА_5 було передано безоплатно у власність вищезазначену земельну ділянку. 22.09.2009 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Три Ленд» було укладено договір № 213 по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на вказану земельну ділянку, що розташована в ТВБВ «Лісове». На підставі вищеперелічених документів ОСОБА_5 на його ім`я було виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, а земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2. Проте, за життя вказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 отриманий не був та не був у визначеному законом порядку проведений через державну реєстрацію у зв`язку зі смертю, через що нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі їй та неповнолітній донці Свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку.

У позовній заяві зазначено, що позивач не має можливості самостійно завершити процедуру приватизації земельної ділянки, окрім як у судовому порядку, що і змусило її звернутися до суду з цим позовом.

09.07.2015 року представник позивача, діючи у межах повноважень, передбачених нотаріально посвідченою довіреністю від 24.03.2015 року, змінив предмет позову, грунтуючи його та тих же самих вищевикладених підставах (а.с. 64 - 69), а саме: просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування на ? частки земельної ділянки загальною площею 0,0517 га з цільовим призначенням «для індивідуального дачного будівництва» кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою АДРЕСА_1., а також просить визнати за малолітньою ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування на ? частку цієї ж земельної ділянки.

В судове засідання позивачка та її представник не з»явились, представник позивача ОСОБА_1 надав суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу слухати в його відсутність.

Відповідачі та треті особи, які про час та місце розгляду справи неодноразово були повідомлені належним чином, про що є докази у справі, до суду не з`явилися, ніяких заяв, клопотань або заперечень проти позову від них не надходило. Лише від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. надійшли письмові пояснення по справі, в яких міститься прохання про розгляд справи без її участі, прийнявши рішення відповідно до чинного законодавства та наявних документів (а.с. 44 - 45).

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позов обгрунтований, підлягає задоволенню.

Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є дружиною спадкодавця ОСОБА_5, їх шлюб було зареєстровано Мінським відділом реєстрації шлюбів м. Києва 09.10.1987 року, актовий запис № 1787 (а.с. 9). Під час шлюбу у подружжя ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилась донька ОСОБА_3 (а.с. 10). Відтак, відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України позивач та її неповнолітня донька є спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 11), утворивши коло спадкоємців першої черги.

Спадкодавець ОСОБА_5 за життя 29.09.2010 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М., відповідно до якого все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів своїй дружині ОСОБА_2 (а.с. 12). Таким чином, позивач одночасно є і спадкоємцем за заповітом.

За правилами ч. 1 ст. 1241 ЦК України, яка регулює право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту вказаного заповіту, спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 його неповнолітня донька ОСОБА_3 спадкує половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом. За законом спадкоємці однієї черги отримують спадщину в рівних частках. Таким чином, у разі спадкування за законом неповнолітня ОСОБА_3 спадкувала б 1/ 2 частку спадкового майна. В силу ч.1 ст. 1241 ЦК України, враховуючи наявність заповіту на ім`я матері, неповнолітня ОСОБА_3 має право на обов`язкову частку у спадкокову майні у розмірі ? його частки, відповідно на ? його частки має право позивач ОСОБА_2 Саме у таких частках позивач та її неповнолітня донька оформили спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, у вигляді дачного будинку загальною площею 77,2 кв. м, що знаходиться за адресою Київська область АДРЕСА_1 - у межах спадкової справи № 52263408, заведеної 29.12.2011 року. Позивачем та її донькою були отримані відповідні Свідоцтва про право на спадщину (а.с. 14 - 15).

За свого життя ОСОБА_5 розпочав приватизацію земельної ділянки площею 0,0517 га, з цільовим призначенням «для індивідуального дачного будівництва», на якій розташований вищезазначений спадковий дачний будинок. Відповідно до додатку до розпорядження в.о. голови Вишгородської районної державної адміністрації № 437 від 22.05.2009 року ОСОБА_5 було передано безоплатно у власність вищезазначену земельну ділянку (а.с. 17-21).

22.09.2009 року між замовником ОСОБА_5 та виконавцем ТОВ «Три Ленд» було укладено договір № 213, відповідно до якого замовник на себе зобюов`язання по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, яка розташована в ТВБВ «Лісове» на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області (а.с. 22). На підставі вищеперелічених документів ОСОБА_5 на його ім`я було виготовлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с. 24 -25). Проте, за життя вказаний Державний акт на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 отриманий не був та не був у визначеному законом порядку проведений через необхідну процедуру державної реєстрації у зв`язку зі смертю. З вказаної причини приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Верповська О.В. 23.05.2012 року винесла постанову про відмову позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, на якій розташований спадковий будинок (а.с. 23). При цьому позивач від свого імені та від імені неповнолітньої доньки прийняла всю спадщину: як земельну ділянку, так і дачний будинок на ній, однак позбавлена можливості оформити спадщину у вигляді земельної ділянки через вищевикладені обставини.

Свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження, що у даному випадку і зробила позивач ОСОБА_2

На підставі вищевикладеного суд вважає, що оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 було виготовлено на ім`я ОСОБА_5, та земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2, то відповідно до положень ст.ст. 125, 126 ЗК України померлий ОСОБА_5 за життя набув право власності на зазначену земельну ділянку.

Через неможливість нотаріального оформлення Свідоцтв про право на спадщину з причин, викладених нотаріусом у своїй постанові, суд має захистити право позивача та її неповнолітньої доньки на спадщину.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та на підставі ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1225, 1241, 1261, 1268, 1297 - 1298 ЦК України, ст.ст. 125 - 126 ЗК України, керуючись ст.ст.11, 60 - 61, 208, 209, 213 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 на 3/4 частки земельної ділянки загальною площею 0,0517 га з цільовим призначенням - для індивідуального дачного будівництва - кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: Київська область, АДРЕСА_1.

Визнати за неповнолітньою ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на 1/4 частку земельної ділянки загальною площею 0,0517 га з цільовим призначенням - для індивідуального дачного будівництва - кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: Київська область, АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути протягом десяти днів подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя Л.Ф.Войнаренко