Справа № 473/2022/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Данилевич Т.О., участю: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника Вознесенської міжрайонної прокуратури - ОСОБА_3,

представника третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

28.05.2015 року Орган опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення останнього батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнення аліментів на її утримання.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач без поважних причин протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню доньки, на профілактичні бесіди компетентних органів щодо необхідності зміни відношення до неї не реагує, навпаки письмово відмовився від виконання своїх батьківських обов'язків.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. При цьому пояснила, що відповідач не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не займається вихованням, не утримує доньку матеріально, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Крім того, просила вирішити питання щодо передачі дитини органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації з метою вирішення питання щодо її подальшого влаштування.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, зазначаючи, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої дитини буде відповідати інтересам останньої.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи без самостійних вимог, висновок прокурора з приводу позову, який вбачав підстави для його задоволення, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Так, з матеріалів справи вбачається, що неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20.01.2015 року перебуває в КЗ «Миколаївський центр соціально психологічної реабілітації дітей» Миколаївської обласної ради, з звязку з тим, що її мати ОСОБА_6 ухиляється від виконання батьківських обовязків відносно обумовленої дитини.

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні її батько ОСОБА_2, який за місцем проживання характеризується посередньо, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дитини, а саме не піклується про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не займається вихованням, не утримує доньку матеріально, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, на профілактичні бесіди компетентних органів щодо необхідності зміни відношення до неповнолітньої не реагує.

ОСОБА_2 не надав суду жодних доказів наявності поважних причин для невиконання таких обов'язків в минулому та доказів, що свідчать про бажання виконувати ці обов'язки в майбутньому.

Навпаки в матеріалах справи міститься його письмова заява, що свідчить про його відмову від виконання батьківських обов'язків та згоду на позбавлення батьківських прав. Дану заяву відповідач підтримав у судовому засіданні.

Не заперечувала проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 й сама неповнолітня ОСОБА_2, висловивши свою думку з цього приводу у письмовій заяві, яку надіслала на адресу суду.

Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування про неї.

Аналогічно статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За встановлених в судовому засіданні обставин, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області від 28.05.2015 року, суд вважає доцільним позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини, оскільки це буде відповідати інтересам останньої.

Відповідно до вимог ч.ч. 4-5 ст. 167 СК України в разі ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини, мають за їхньою заявою баба, дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Оскільки, жодний з названих осіб не виявив такого бажання, суд передає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації з метою її подальшого влаштування.

Разом з тим, згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Положення ч. 2 ст. 166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Тому одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Ст.ст. 181 та 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність на утриманні платника інших осіб, тощо (ст. 182 СК України).

Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, а також відсутність в матеріалах справи жодних доказів, що б вказували на неможливість відповідача матеріально утримувати доньку або могли вплинути на розмір аліментів в сторону їх зменшення, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З врахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. (243 грн. 60 коп. (вимоги немайнового характеру) + 243 грн. 60 коп. (вимоги майнового характеру)).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 -215, 223, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Вознесенської міської ради Миколаївської області до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Орган опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав, стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Неповнолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області для подальшого влаштування.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь органів опіки та піклування, державних установ та інших осіб під піклуванням яких буде знаходитися дитина на утримання його неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно кошти (аліменти) в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.05.2015 року та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.Л. Лузан