Провадження № 22-ц/780/2581/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 07.07.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

07 липня 2015 рокуколегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Касьяненко Л.І.,

Суддів: Приходька К.П., Даценко Л.М.,

При секретарі: Ромашині І.В.,

Розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 18.04.2008 року між ним та відповідачем, було укладено кредитний договір № 317/п/33/2008/840, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 138 599 дол. США 67 центів із розрахунку 17,99 % на рік. Відповідно до договору відповідач зобовязався щомісячно до 18 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 2144 грн., кінцевий термін повернення кредиту 18.04.2030 року. Відповідач взяті на себе зобовязання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконує. У звязку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обовязків станом на 03.07.2014 року утворилась заборгованість в розмірі 293 358,39 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 136 280,68 грн., заборгованості по сплаті відсотків 126 481,81 грн., пені за прострочення сплати кредиту 16 735,93 грн., штрафу за порушення умов додаткової угоди 13 859,97 грн.

Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 293 358 грн. 39 коп. та судові витрати по справі в розмірі 2 934,00 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 18.04.2008 року між ВАТ Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 317/П/33/2008/840, згідно якого кредитор зобовязався надати позичальнику кредит в розмірі 138 599,67 грн. в порядку і на умовах визначених договором за програмою «Житлові рішення».

Цільове використання кредиту проведення розрахунків по договору купівлі-продажу б/н від 15.04.2008 року, що укладений між позичальником та ОСОБА_3, згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно земельна ділянка загальною площею 0,2500 га, що знаходиться за адресою: Київська обл.., Сквирський р-н, с. Пищики, вул. Польова, 25; - витрати позичальника повязані з оформленням кредиту; - оплата комісії за розрахунки за цим договором.

За користування кредитом відповідач зобовязався сплачувати відсотки у розмірі 17,99 % річних строком до 18.04.2030 року. Даний факт підтверджується копією договору (а.с. 7-11) та не заперечується сторонами.

Відповідно до п. 3.3.1., щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 2 144,30 доларів США. Відповідно до п. 3.3.2 позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені п.п. 1.3.1. Договору платежі безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № 79498852 тарифного пакету у порядку передбаченому п. 3.3.3, шляхом сплати мінімально необхідного платежу у валюті Кредиту, що підтверджується копією договору.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів та не надав суду належних доказів на підтвердження тих обставин, на які посилається як на підставу задоволення своїх позовних вимог.

Проте колегія суддів не погоджується з висновком суду І інстанції з наступних підстав.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду із вимогою стягнення заборгованості з відповідача, яка виникла внаслідок порушення ним зобовязань за кредитним договором №317/П/33/2008/840, у загальному розмірі 293 358 грн. 39 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком.

Згідно меморіального ордеру №895 від 18 квітня 2015 року банк, на виконання умов договору, надав відповідачу кредитні кошти 136 417 грн.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд зазначив, що позовні вимоги заявлені з договором №317/П/33/2008/840 від 18.04.2008, а розрахунок заборгованості долучено за договором №317/П/33/2008/980 від 18.04.2008, тому вважав, що факт розміру заборгованості не доведено.

Проте, в апеляційній скарзі позивач спростовує вказану обставину, пояснивши, що у назві договору менеджером було допущено помилку, а саме: замість правильного №317/П/33/2008/980 було вказано №317/П/33/2008/840.

При цьому позивач пояснює, що договори із індексом 980 відноситься до гривневих кредитів, відповідно зі змісту самого кредитного договору та меморіального ордеру вбачається, що кредит було надано у гривнях та розрахунок заборгованості також в гривнях.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що внаслідок порушення відповідачем зобовязань за кредитним договором, у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 293 358 грн. 39 коп. (двісті девяносто три тисячі триста пятдесят вісім гривень тридцять девять копійок), що складається з: заборгованості за кредитом 136 280 грн. 68 коп., заборгованості по сплаті відсотків 126 481 грн. 81 коп., пені за прострочення сплати кредиту 16 735 грн. 93 коп., штрафу за порушення умов додаткової угоди 13 859 грн. 97 коп.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, зокрема суд неповно дослідив наявні в матеріалах справи докази та не надав їм належну оцінку.

Наведене свідчить про порушення вимог процесуального закону щодо законності і обґрунтованості рішення.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2015 рокускасувати та ухвалити нове, яким позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: київська обл., АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема, 15, , МФО 320564, р/р № 2077, заборгованість за кредитним договором № 317/п/33/2008/840 від 18.04.2008 року в сумі 293 358 грн. 39 коп. (двісті девяносто три тисячі триста пятдесят вісім гривень тридцять девять копійок), що складається з: заборгованості за кредитом 136 280 грн. 68 коп., заборгованості по сплаті відсотків 126 481 грн. 81 коп., пені за прострочення сплати кредиту 16 735 грн. 93 коп., штрафу за порушення умов додаткової угоди 13 859 грн. 97 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: