АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6100/15 Справа № 189/625/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Пустовар О. С. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 рокута ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (а.с.59-60).

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08.04.2015 рокувідмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 (третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням(а.с.50-51).

Як на підстави апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи (а.с.59-60).

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником будинку, розташованого в АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Покровської селищної ради 14.09.2010 року, копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.4, 5-7).

Судом також встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на від 14.07.1999 року, виданого головою виконкому Покровської селищної Ради народних депутатів Покровського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Покровської селищної ради від 30.06.1999 року №78, житловий будинок в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (а.с.33).

З копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду вбачається, що власником цілої частини жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 являється ОСОБА_3 (а.с.34-36).

Так, з виписки із рішення №39/1 від 24.02.1998 року на дозвіл будівництва (перебудови) індивідуального жилого будинку ОСОБА_3 видно, що останньому дозволено будівництво індивідуального жилого будинку на 3 кімнати, житловою площею 44,2 кв.м. в АДРЕСА_1 (а.с.38).

Відповідно до довідки, виданої секретарем Покровської селищної ради від 02.03.2015 року №1585, виданої ОСОБА_2, зареєстрованій в АДРЕСА_1 - відповідно до даних домової (по господарської книги) за вказаною адресою зареєстровані, крім позивача її колишній чоловік ОСОБА_3 та його донька ОСОБА_4

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 18.11.1997, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано (а.с.9).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд першої інстанції, в силу діючого законодавства, а саме: ст.ст. 317,319,321,383,386 ЦК України, обґрунтовано виходив з того, що позивачка не довела що її право було порушеним і підлягає захисту, так як вона не являється власницею житлового будинку по АДРЕСА_1, а є власницею житлового будинку по АДРЕСА_2 і що ОСОБА_3 зареєстрований АДРЕСА_1, а не по АДРЕСА_2.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи не спростовують висновків місцевого суду, зводяться до переоцінки доказів і незгоди із висновками суду щодо обставин справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду першої інстанції в оскарженій частині.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: