Справа № 750/1853/15-ц
Провадження № 2/750/1134/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого - судді Карапута Л.В.

при секретарі Руденок В.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_7 про скасування рішення та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

25.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 від 06.10.2014 року, прийняте приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зобов'язати приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення (запис) від 06.10.2014 року про реєстрацію прав та їх обтяжень (державну реєстрацію права власності) на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_7.

В обгрунтування позову зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_3, протее 06.10.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено договір дарування належної їй на праві власності вказаної квартири. Даний договір було засвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про що внесено запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 4434. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.11.2014 року договір дарування був визнаний недійсним. Проте запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_7 на належну їй квартиру № 81 в буд. 34 по вул.ю Котляревського в м. Чернігові залишився та фактично не відбувся реальний захист її права власності.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.

Представник ОСОБА_2 просив відмовити в задоволенні позову.

Представник приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

ОСОБА_7 в судове засідання не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

06.10.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_2. Даний договір було засвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (реєстровий запис № 4434), про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.11.2014 року договір дарування квартири АДРЕСА_4, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 визнано недійсним.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 22.01.2015 року вказане рішення Деснянського районного суду м. Чернігова було залишено без змін.

03.02.2015 року позивач звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_4 з вимогою скасувати рішення від 06.10.2014 року про державну реєстрацію прав та обтяжень ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_2.

Повідомленням від 03.02.2015 року за вихідним № 73 приватним нотаріусом ОСОБА_4 було відмовлено у вчиненні вказаної дії, а саме скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним особам підлягає обов'язковій державній реєстрації, що випливає зі ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» .

Відповідно до положень зазначеного Закону державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться державним реєстратором прав на нерухоме майно органу державної реєстрації, а також нотаріусами як спеціальними суб'єктами, на яких покладаються функції державного реєстратора.

Частиною четвертою статті 9 Закону визначено, що державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з пп. 10 п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України, визначені способи захисту, які застосовуються судом, зокрема здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Рішення суду про визнання договору дарування недійсним не є таким рішенням і без зазначення у рішенні суду про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру не можна вважати, що відбувся реальний захист права власності позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи те, що рішення суду від 14.11.2014 року, яким визнано договір дарування квартири АДРЕСА_4, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 недійсним, набрало законної сили, то відпали підстави для внесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7, тому суд приходить до висновку про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень запис від 06.10.2014 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7, який встановлений на підставі договору дарування квартири, серія та номер: 4434, виданий 06.10.2014 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212, 213 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень запис від 06.10.2014 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7, який встановлений на підставі договору дарування квартири, серія та номер: 4434, виданий 06.10.2014 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення в порядку ч. 1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя Л.В. Карапута