Номер провадження 2/289/3/15
Справа № 620/1799/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2015 м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого Невмержицький І. М.

при секретарі - Шуба В.М.

з участю представника позивачів - ОСОБА_1

з участю представника відповідачів - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Радомишльському районному суді Житомирської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні будинком, який належить на праві власності та вселення і виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, ОСОБА_3, неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно,а саме - 1/2 ідеальну частину будинку з господарськими спорудами, за участю третіх осіб: органу опіки та піклування Радомишльської районної державної адміністрації Житомирської області та ОСОБА_7, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка за первісним позовом ОСОБА_3,діючи в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5,зазначила в позові про те,що відповідно до рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2012 року у цивільній справі № 620-179-12, було визнано за ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті її баби - ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року та визнано за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті її баби - ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Право власності неповнолітніх позивачів зареєстроване в реєстраційній службі Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області. Інша 1/2 частина цього ж житлового будинку залишена судом нерозподіленою і право власності на згадану частину будинку не зареєстроване за жодною з осіб. Згідно даних погосподарської книги Вепринської сільської ради,житловий будинок з господарськими будівлями,що розташований за адресою: АДРЕСА_1 рахується за померлою ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року у віці 87 років. Фактично з 2007 року без реєстрації у цьому будинку проживає ОСОБА_6 разом з чоловіком ОСОБА_7. ОСОБА_3 вважає, що відповідачка з чоловіком проживають в будинку незаконно і просить суд вселити неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н. та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н. разом з нею у домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідачів не чинити перешкоди в користуванні домоволодінням за цією адресою. Крім того позивачка просить виселити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без надання їм іншого жилого приміщення.В задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

ОСОБА_6 звернулася до суду з зустрічним позовом про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно,а саме -1/2 ід.частину житлового будинку,вважаючи, що ця 1/2 частина цього будинку повинна бути успадкована нею ж ОСОБА_6,в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року у віці 68 років і яка була спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 народилося двоє дітей: ОСОБА_10 і ОСОБА_11. В зв'язку з цим, ОСОБА_6 уточнила свої зустрічні позовні вимоги і просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, яке складається з:

- 1/2 (однієї другої) ідеальної частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 22 521,00 грн., і належало померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 року у віці 87 років ОСОБА_8, спадщину після смерті якої прийняла ОСОБА_9,яка не встигла оформити спадщину і померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року у віці 68 років, а в задоволенні первісного позову до неї про виселення просила відмовити.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі,в задоволенні зустрічного позову просили відмовити,при цьому надали суду відповідні пояснення.

В судовому засіданні ОСОБА_6,ОСОБА_7 та їх представник ОСОБА_2 позовні вимоги до них не визнали,свої зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обсязі,при цьому надали суду відповідні пояснення.

Представник Вепринської с/ради Радомишльського району Житомирської області надіслав до суду письмову заяву,просив справу розглянути без нього,при цьому підтримав зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання за нею права власності на 1/2 ід. частину спірного домоволодіння.

Представник органу опіки та піклування Радомишльської РДА в судовому засіданні не з»явився,про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином,надіслав письмову заяву,просив справу розглянути без них.

Вислухавши пояснення сторін у справі,свідків,дослідивши матеріали справи,оцінивши всі докази в їх сукупності,суд приходить до наступного.

Судом встановлено,що відповідно до рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2012 року у цивільній справі № 620-179-12(рішення оскаржувалося,вступило в законну силу)було визнано за ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності кожної на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті їх баби - ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.Право власності на згадане нерухоме майно неповнолітніх позивачів зареєстроване в реєстраційній службі Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області.

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлені ці обставини.

Інша 1/2 ідеальна частина цього ж житлового будинку залишена судом нерозподіленою і право власності на згадану частину будинку не зареєстроване за жодною з осіб.

Разом з цим та згідно обставин,визнаних у абз. 4 на стор. 1 мотивувальної частини рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 20 лютого 2012 року по іншій цивільній справі № 620-179-12, «...судом встановлено, що 30.06.1994 року, ОСОБА_8 склала заповіт, яким заповіла після своєї смерті все своє майно - ОСОБА_9 та ОСОБА_13... ».

Зазначену спадщину прийняла ОСОБА_9, але оформити на себе не встигла і померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року у віці 68 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 13 серпня 2007 року було зроблено відповідний запис за № 15, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, яке видане «13» серпня 2007 року виконавчим комітетом Вепринської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Також встановлено судом,що ОСОБА_9 на випадок своєї смерті залишила заповіт, який був посвідчений 10 серпня 2007 року виконавчим комітетом Вепринської сільської ради за реєстром № 81, за умовами якого заповідачка: «...все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиму право, заповіла ОСОБА_6..». На день смерті заповідача Заповіт не був змінений та не був відмінений.

З інформації Вепринської с/ради Радомишльського району Житомирської області від 21 серпня 2012 року вбачається,що на день смерті ОСОБА_9(ІНФОРМАЦІЯ_7 року) та протягом шести місяців з дня її смерті-«.. в будинку разом з нею проживала без реєстрації ОСОБА_6,яка фактично прийняла спадщину в шестимісячний термін,шляхом поведення поточних ремонтів будинку та обробітком прилеглої до будинку земельної ділянки(а.с.42).

З аналогічної довідки Вепринської с/ради Радомишльського району Житомирської області від 19 липня 2012 року вбачається,що «..ОСОБА_6 здійснювала догляд за своєю тіткою - ОСОБА_9 до дня її смерті,проводила поховання за власний рахунок…» (а.с.99).

Статтею 524 Цивільного кодексу Української PCP,у редакції 1963 році, який був чинний на момент відкриття та прийняття спадщини (на день смерті ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_6 року), було визначено,що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 1217 ЦК України визначено,що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - згідно з правилами ст.1220 ЦК України та ст..249 ЦПК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи,зазначений у свідоцтві про смерть,виданим відповідним органом РАЦС.

Пункт 5 статті 1268 ЦК України визначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом,ОСОБА_6 являється єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_9 на зазначене спадкове майно, яка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_8.

ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_9, фактично проживала у спадковому будинку на час смерті спадкодавиці та проживає у ньому поданий час.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року у ОСОБА_6 народилось двоє дітей:ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які проживають разом з нею і батьком - ОСОБА_7 у спадковому житловому будинку.

ОСОБА_6 дійсно не була зареєстрована разом із спадкодавицею за однією адресою в спадковому житловому будинку АДРЕСА_1, а була і є зареєстрованою у іншому будинку АДРЕСА_2,однак вона як єдина спадкоємиця за заповітом фактично вступила в управління і у володіння спадковим майном, яка фактично проживає у спадковому житловому будинку АДРЕСА_1 з 2006 року до дня смерті ОСОБА_9 і проживає у ньому безвиїзно по даний час.

Крім того, як вбачається з довідки № 201 від 19.07.2012 р., копія якої приєднана до матеріалів справи, «...за поясненнями з підписами свідків, вона проживає у спадковому будинку з 2006 року, здійснювала догляд за покійною спадкодавицею, похоронила її за власний рахунок, і фактично вступила в управління спадковим майном шляхом обробітку земельної ділянки та ремонту будинку... ».

Крім того ОСОБА_6 проводила поховання ОСОБА_9 за свій рахунок робила дев'ятий та сороковий обіди (поминки) тощо.

До обставини,які перешкоджають оформленню спадщини в нотаріальній конторі відноситься також відсутність належної реєстрації права власності на житловий будинок на ім'я померлої спадкодавиці та відповідного правовстановлюючого документу для пред'явлення їх нотаріусу.

Відповідно до пункту 17 Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - «..суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом..».

До обставини, які перешкоджають ОСОБА_6 оформленню спадщини в нотаріальній конторі відноситься відсутність безспірних доказів в прийнятті нею спадщини для пред'явлення їх нотаріусу.

Відсутність у мазуренко К.В. документальних доказів для подачі нотаріусу щодо правомірного, передбаченого частиною 1 статті 1268 Цивільного кодексу України, прийняття спадщини відноситься до обставин, які також перешкоджають їй оформленню спадщини в нотаріальній конторі. При цьому вона заяви до нотаріуса про прийняття спадщини в шестимісячний строк після смерті ОСОБА_9 не подавала,однак і не подавала заяви про відмову від прийняття спадщини.

Тобто,в силу ч.3 статті 1268 ЦК України та ст.1270 ЦК України ОСОБА_6 вважатся такою, що спадщину прийняла.

Відповідно до пункту 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження по справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і а законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Звертаючись в суд в інтересах своїх неповнолітніх дітей з позовом до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні будинком, який належить на праві власності та вселення(позивачки та її дітей) і виселення(відповідачів) - ОСОБА_3 не надала суду доказів того,що вона,або її неповнолітні діти є власниками цілого спірного будинку АДРЕСА_1.

Навпаки,судовими рішеннями встановлено, право власності за ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, кожної на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1( тобто на 1/2 частину будинку).

З питань встановлення порядку користування житловим будинком ОСОБА_3 до суду не зверталася.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до пункту 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тому вимоги позивачки за первісним позовом про вселення її та своїх неповнолітніх дітей до домоволодіння та зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні ним, та інші вимоги щодо одночасного виселення ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на думку суду є безпідставними і незаконними,як такі, що обмежують їх Конституційні права на житло та власність.

Разом з цим,визнання судом права власності в порядку спадкування за наявності перешкод для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не суперечить закону, який передбачає порядок оформлення спадщини.

При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. З ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені- суд зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н. задовольняє,при цьому відмовляє в задоволенні позову ОСОБА_3 в інтересах її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні будинком, який належить на праві власності та вселення(позивачки та її дітей) і виселення(відповідачів).

На підставі ст.88 ЦПК України суд вирішує судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,80,81,88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.331,1218, 1223 ЦК України,суд -На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,80,81,88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.331,1218, 1223 ЦК України,суд -

В И Р І Ш И В:

1. Відмовити позивачам за первісним позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4та ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про усунення перешкод в користуванні будинком, який належить на праві власності,вселення(позивачки та її дітей) і виселення(відповідачів).

2. Позовні вимоги позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3,діючої в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4та ОСОБА_5,Вепринської с/ради Радомишльського району про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженкою с. Веприн, в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, яке складається з:

- 1/2 (однієї другої) ідеальної частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, вартістю 22'521,00 гри., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року у віці 68 років.

3. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 сплачені останньою кошти судового збору в сумі 362,51 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький