У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Златобанк» на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про повернення банківського вкладу,

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» (далі - ПАТ Златобанк») про повернення банківського вкладу.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що між сторонами

11 жовтня 2013 року було укладено депозитний договір, згідно з умовами якого він вніс грошові кошти в розмірі 70 тис. дол. США. Позивач вказував, що у жовтні 2014 він звернувся до відповідача із заявою про дострокове повернення суми вкладу та нарахованих відсотків, однак кошти не отримав. На підставі вищевказаного позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою корить кошти в розмірі 77 073,34 дол. США.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2015 року, позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Златобанк» на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором банківського вкладу від 11 жовтня 2013 року № 049421 в розмірі

77 073,34 дол. США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Златобанк», посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про задоволення позову та стягуючи з ПАТ «Златобанк» на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором банківського вкладу від 11 жовтня 2013 року № 049421 в розмірі

77 073,34 дол. США., правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій та з їх оцінкою.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Публічного акціонерного товариства «Златобанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про повернення банківського вкладу.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк