Справа № 305/1657/15-ц
Провадження по справі № 2/305/943/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

секретаря - Вербещук В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, Рахзівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, який діє як представник за дорученням в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області в особі виконавчого комітету, треті особи без самостійних вимог: Рахівська державна нотаріальна контора, Рахівське районне управління юстиції в Закарпатській області в особі Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний запис про смерть за №27 від 27.11.2014 року залишилося спадкове майно - житловий будинок з надвірними та господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1. З метою отримання правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач як спадкоємець першої черги спадкування за законом звернувся до Рахівської державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі такого нотаріусом було відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документні на спадковий будинок, про що видано відповідну постанову. 21 липня 2015 року комунальним підприємством "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради за заявою ОСОБА_2 була проведена технічна інвентаризація спадкового будинку та видано технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1. Відповідно до зведеного акту будівель та споруд, який складено КП "БТІ" Рахівської районної ради, вартість вказаного житлового будинку разом з надвірними спорудами становить 62076 ( шістдесят дві тисячі сімдесят шість) гривень. Технічним паспортом на житловий будинок, за результатами проведення технічної інвентаризації підтверджено, що спадкове майно збудоване до 05.08.1992 року.

Позивач, ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1, в судове засідання не з"явилися, однак останній надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. На задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача, виконавчого комітету Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, однак сільський голова, Павлючок І.Д. надіслав заяву, в якій просив розглянути справу без їхнього представника. Позовні вимоги визнають, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, однак начальник реєстраційної служби Делятинчук А.І., надав суду заяву про розгляд справи без участі представника реєстраційної служби, позовні вимоги залишають на розсуд суду, відповідно до чинного законодавства.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, однак завідуюча Рахівської ДНК - Пріц О.І., надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

У відповідності до положень частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачем у справі являється особа, діями якої порушуються права та інтереси відповідача.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла громадянка ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті залишилося спадкове майно, яким є житловий будинок АДРЕСА_1.

Оскільки спадщина на за померлою ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2, то дані цивільні правовідносини слід врегульовувати положеннями Книги шостої "Спадкове право" ЦК України (в редакції 2004 року).

Згідно ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

З матеріалів справи, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем першої черги за законом являється її син, позивач по справі ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 від 28 листопада 1973 року ти витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №8 від 17 вересня 2015 року.

Звернення позивача до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його прав на отримання власності в порядку спадкування за законом згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, спірний будинок побудований у 1973 році.

З довідки №1503 від 27.07.2015 року, виданої виконавчим комітетом Чорнотисянської сільської ради, встановлено, що за померлою громадянкою ОСОБА_3, згідно відомості по господарської книги, числився житловий будинок, №699 з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину, після смерті своєї матері, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем.

Таким чином, враховуючи, що позивач по справі є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, спадщину прийняв, майнового спору з приводу спадкування не існує, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 131, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканцем АДРЕСА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок №699, з надвірними та господарськими спорудами, що розташований в АДРЕСА_1.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до цивільної палати апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення..

Головуюча: Бліщ О.Б.