Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи 316/947/15 головуючий у 1-й інстанції Курач І.В.
провадження № 22-ц/778/4702/15 суддя-доповідач Панкеєв О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухарь С.В., Панкеєва О.В.,

при секретарі Буримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до КП «Ритуал» Енергодарської міської ради про стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку.

В обґрунтування позову зазначив, що він працював на посаді директора Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради.

Розпорядженням виконувача повноважень Енергодарського міського голови - секретаря Енергодарської міської ради Музики П.О. від 02.02.2015 року № 3-кп його було звільнено з роботи з 02.02.2015 року.

В день звільнення з ним розрахунку за невикористані відпустки в розмірі 52 535, 78 грн. не проведено, в порушення ст. 117 КЗпП України.

Згідно до виписки руху коштів на його картковому рахунку № НОМЕР_1 у АО « Сбербанк Росіі» компенсація за невикористані відпустки була йому перерахована 21.04.2015 року.

На дату перерахунку коштів 21.04.2015 року затримка розрахунку КП « Ритуал» склала 54 робочі дні.

Середньоденна заробітна плата за останні 2 календарних місяці складала 629,68 грн.. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку склав 629,68 грн. х 54 = 34002,72 грн..

У зв'язку з зазначеним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 34 002,72 грн..

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 червня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради, код на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 34 002,72 грн..

Стягнуто з Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 340,0 грн..

На зазначене рішення суду КП «Ритуал» Енергодарської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що розпорядженням виконувача повноважень Енергодарського міського голови Енергодарської міської ради від 02.02.2015 року № 3-кп ОСОБА_2 було звільнено з роботи з 02.02.2015 року ( а.с. 3). За довідкою, головного бухгалтера КП «Ритуал» станом на 19.03.2015 року ОСОБА_2 нарахована компенсація за невикористану відпустку у сумі 52 535,78 грн. ( а.с. 5). За випискою з карткового рахунку № НОМЕР_1 у АО « Сбербанк Росіі» ОСОБА_2 отримав зазначену суму 21.04.2015 року, за відрахуванням податків та інших обов'язкових платежів ( а.с. 6-7 звор.).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що затримка розрахунку КП « Ритуал» на дату перерахунку коштів 21.04.2015 року склала 54 робочі дні. Середньоденна заробітна плата позивача складає 629,68 грн. ( а.с. 4). Час затримки склав 54 робочі дні - з 02.02.2015 року по 21.04.2015 рік. Середній заробіток за час затримки розрахунку склав 629,68х54=34 002,72 грн..

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства проводиться в день звільнення. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що якщо працівник в день звільнення не працював, то всі суми, що належать йому від підприємства, мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У відповідності до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.

Доводи апеляційної скарги про те, що невиплата заробітної плати мала через не було здійснено розрахунок у день звільнення , оскільки він був на лікарняному, а в подальшому він не звертався за розрахунком, не підтверджені доказами, як це передбачено ст. 60 ЦПК України.

Зазначені обставини були предметом перевірки суду і вони не знайшли підтвердження.

Твердження відповідача спростовуються записом в трудовій книжці ( а.с. 27), яку позивач отримав на руки в день звільнення 02.02.2015 року, а також за табелем обліку робочого часу за лютий 2015 року, дата звільнення зазначена 03.02.2015 року.

Відповідно до заяв ОСОБА_2 зареєстрованих на підприємстві 18.02.2015 року та 18.03.2015 року за № вхідної кореспонденції № 38, 55 відповідно (а.с.28.29) він двічі звертався з вимогами про здійснення розрахунку з ним. За довідкою підприємства, за підписом головного бухгалтера підприємства, що міститься в матеріалах справи про наявність невиплачених сум, саме за зверненням позивача в справі 19.03.2015 року та 14.04.2015 року йому було видані довідки про заборгованість та середній заробітній платі ( а.с. 4, 5).

Тому суд правомірно не прийняв твердження представника відповідача, що позивач не звертався з відповідними зверненнями, а сплатив належні суми за власною ініціативою 21.04.2015 року на картковий рахунок.

Доводи апеляційної скарги про відсутність вини у затримці розрахунку не підтверджені доказами.

Згідно ст.cт.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Закон передбачає презумпцію вини власника або уповноваженого ним органу у несвоєчасному розрахунку при звільненні.

Отже, саме відповідач повинен довести відсутність вини у затримці розрахунку з працівником, який звільнився з роботи.

Відсутність такої вини має бути доведена відповідачем з дотриманням вимог ст.ст.57,58,59, 60 ЦПК України та не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до змісту ст.ст.116,117 КЗпП України відсутність коштів у роботодавця не виключає його вини у невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Позивача було звільнено 02.02.2015 року, до 21.04.2015 року коли відповідачем здійснено розрахунок , ніяких обставин, доказів щодо об'єктивних обставин, які б перешкоджали відповідачу своєчасно виконати свій обов'язок щодо розрахунку з позивачем не надано.

Суд правильно виходив із того, що відповідач не надав належних та допустимих доказів несвоєчасного перерахування коштів на рахунок ОСОБА_2, що є підставою для стягнення середньої заробітної плати за час затримки розрахунку.

Зазначений правовий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 29 січня 2014 року № 6-114цс13, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року № 13 „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці.", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Таке ж роз'яснення цієї норми права надав і Конституційний Суд України у Рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 у справі щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП у взаємозв'язку з положеннями ст.ст. 117, 237-1 цього Кодексу.

Оцінивши надані докази з дотриманням вимог ст. 212 ЦПК України, суд дійшов висновку, що вказані обставини не можуть свідчити про відсутність вини роботодавця у невиплаті ОСОБА_2 належних коштів при звільненні, а тому є підстави для стягнення на користь позивача середнього заробітку відповідно до ст. 117 КЗпП України.

Висновок суду є обґрунтованим, враховуючи, що за змістом ч.1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, тобто у день звільнення.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення в оскаржуваній частині.

Керуючись ст.ст. 307,308,314,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Ритуал» Енергодарської міської ради відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 22 червня 2015 року у цій справі у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді