Провадження № 2/752/525/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.06.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування,

в с т а н о в и в:

позивачі звернулись до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 суми витрат в розмірі 3000 гривень, стягнення з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми завданої шкоди в розмірі 392617,04 гривні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений Договір відновлювальної кредитної лінії № 06-10/395 від 11.12.2007 р., відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит окремими частинами в межах максимального ліміту заборгованості у розмірі до 1500000 гривень, зі сплатою 15% річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості по всіх траншах кредиту - до 10.12.2017 р.

В забезпечення виконання зобов»язань між Банком та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір № 410/41 від 11.12.2007 р., за яким предметом іпотеки є нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - телятник, загальною площею 956,9 кв.м., що позначений на плані земельної ділянки літерою А7, та нежитлова будівля, що знаходиться за цією ж адресою - телятник, загальною площею 1781,2 кв.м., що позначений на плані земельної ділянки літерою А-9.

На виконання умов Іпотечного договору предмет іпотеки був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО».

Позивачі посилаються на те, що 11.04.2014 р. о 05.00 год. ранку із застрахованим майном сталась страхова подія - пожежа. Внаслідок пожежі постраждала Будівля № 1, площею 956,9 кв.м.

Враховуючи час виникнення пожежі ОСОБА_1 не міг у термін, передбачений Договором добровільного страхування повідомити страхову компанію про страховий випадок та обставини виникнення страхової події, однак про пожежу він одразу повідомив Броварський МВ ГУ МВС України в Київській області та Державну службу з надзвичайних ситуацій.

Як встановлено, причиною пожежі могло стати виникнення горіння внаслідок аварійних режимів роботи електромережі.

14.04.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до СК «ВУСО», де повідомив про страхову подію та подав заяву про видачу копії Договору страхування, бо його примірник згорів, а також надав всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування.

Однак, всупереч умовам Договору страхування відповідач не склав у п»ятиденний термін страховий акт та не повідомив про причини відмови у виплаті страхового відшкодування

В зв»язку з неналежним виконанням відповідачем зобов»язань за Договором страхування позивачі просять стягнути з Страхової компанії суму страхового відшкодування розмірі 294682,06 гривень, пеню згідно з п.12.1 Договору в розмірі 51221,50 гривень, та застосувати положення ч.2 ст. 625 ЦК України і стягнути інфляційні збитки в розмірі 41021,68 гривень та 3% річних в розмірі 5691,80 гривень.

Представники позивачів в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просили суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що ОСОБА_1 в перший робочий день після настання страхової події повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, надав всі необхідні документи для здійснення страхової виплати, однак відповідач не виконав умови Договору добровільного страхування і не сплатив у визначені терміни страхове відшкодування.

Крім того, представник ОСОБА_1 зазначив, що його довіритель був позбавлений можливості повідомити Страховика про настання страхового випадку протягом 2 годин з моменту настання пожежі, оскільки не зміг додзвонитися, однак він повідомив державні органу про дану подію, а тому виконав умови Договору добровільного страхування щодо належного повідомлення про настання страхового випадку.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 не повідомив Страхову компанію у визначені Договором строки про страхову подію, не надав доказів про неможливість здійснення такого повідомлення, а також використовував нерухоме майно, яке було предметом іпотеки і предметом страхування, не за функціональним призначенням. Зазначені обставини відповідно до умов Договору добровільного страхування є підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування, про що ОСОБА_1 був повідомлений листами від 04.08.2014 р. та від 17.10.2014 р.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений Договір відновлювальної кредитної лінії № 06-10/395 від 11.12.2007 р., відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит окремими частинами в межах максимального ліміту заборгованості у розмірі до 1500000 гривень, зі сплатою 15% річних та з кінцевим терміном повернення заборгованості по всіх траншах кредиту - до 10.12.2017 р.

В забезпечення виконання зобов»язань між Банком та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір № 410/41 від 11.12.2007 р., за яким предметом іпотеки є нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - телятник, загальною площею 956,9 кв.м., що позначений на плані земельної ділянки літерою А7, та нежитлова будівля, що знаходиться за цією ж адресою - телятник, загальною площею 1781,2 кв.м., що позначений на плані земельної ділянки літерою А-9.

Відповідно до п.2.1.6 Іпотечного договору Іпотекодавець, яким є ОСОБА_1, повинен був в день підписання зазначеного договору зобов»язаний був укласти договір страхування Предмету іпотеки на користь Іотекодержателя - ПАТ «Укрсоцбанк» з погодженням страхової компанії з Іпотекодержателем за визначеними ризиками, у тому числі пожежа.

Між ОСОБА_1 та Страховою компанією «ВУСО» був укладений Договір добровільного страхування майна, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, а застрахованим майном визначена нежитлова будівля 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - телятник, загальною площею 956,9 кв.м., що позначений на плані земельної ділянки літерою А7, та нежитлова будівля 2, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 - телятник, загальною площею 1781,2 кв.м., що позначений на плані земельної ділянки літерою А-9.

У п.4 зазначеного Договору добровільного страхування майна визначені страхові випадки, серед яких є знищення або пошкодження мана в результаті пожежі.

З матеріалів справи вбачається, що 11.04.2014 р. близько 04 год. 50 хв. в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 виникла пожежа.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою Страховик бере на себе зобов»язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст.20 Закону України «Про страхування», страховик зобов»язаний ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору, за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або збільшення вартості майна переукласти з ним договір страхування, не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов»язковий для виконання сторонами.

На підставі п.8.1.2 Договору добровільного страхування майна Страхувальни при настанні події, яка за умов Договору може бути кваліфікована як страховий випадок, Страхувальник зобов»язаний негайно, але не пізніше 2 годин повідомити Страховика про настання страхоого випадку і виконати його інструкції. У випадку, якщо виконання вказаних вимог було неможливе Страхувальник зобов»язаний надати підтвердження наявності поважних причин. Якщо це не є можливим - повідомити до Компетентних органів. За відсутності можливості визначити органи, в компетенцію яких входить встановлення факту і причин події, що відбулася, Страховик має право проведення незалежної експертизи дя встановлення причин виникнення події.

Про виникнення пожежі ОСОБА_1 повідомив Броварське МВ ГУ МВС Украни у Київській області та Державну службу з надзвичайних ситуацій у Київській області, які виїхали за місцем пожежі і проводили відповідні заходи для її ліквідації та встановлення причин пожежі.

Всупереч положенням п.8.1.2 Договору добровільного страхування ОСОБА_1 не повідомив СК «ВУСО» про настання страхового випадку протягом 2 годин з моменту виникнення пожежі.

Суд не може прийняти до уваги посилання ОСОБА_1 в ході розгляду справи, що його довіритель не зміг своєчасно повідомити Страхову компанію, оскільки був відсутній зв»язок та пошкоджений примірник його договору, оскільки зазначені обставини спростовуються матеріалами перевірки, наданими Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області та матеріалами перевірки, наданими Державною службою з надзвичайних ситуацій у Київській області, де ОСОБА_1 під час розслідування обставин події зазначив, що помилково повідомив НАСК «Оранта», з якою раніше був укладений Договір добровільного страхування.

Суд вважає, що зазначені причини неповідомлення СК «ВУСО» не є поважними.

Судом встановлено, що СК «ВУСО» відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування. посилаючись на невиконання Страхувальником п.8.1.2. та, посилаючись на п.п. 11.1.3 та 11.1.8 Договору добровільного страхування майна, про що повідомило ОСОБА_1, листами від 04.08.2014 р. та від 17.10.2014 р.

Відповідно до п.11.1.3 Договору добровільного страхування майна Страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо Страхувальник не дотримався інструкцій по зберіганню, експлуатації і обслуговуванню застрахованого майна, а також використовував це майно для інших цілей, ніж ті, для яких воно призначене.

Пунком 11.1.8 Договору добровільного страхування майна передбачено , що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є не повідомлення Страховику про подію, або до компетентних органів в порядку і терміни, визначені п. 8.1.2 Договору.

Відповідно до ст.991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

В ході судового розгляду представник ОСОБА_1 зазначав, що відмова Страховика у виплаті страхового відшкодування в зв»язку з використанням об»єкта страхування не за його функціональним призначення є неправомірною, оскільки дійсно будівлі, що були об»єктом страхування, були колишніми телятниками, однак на час пожежі вони були вільні і в одній із будівель знаходився один човен, що належить ОСОБА_1

Однак зазначені обставини спростовуються матеріалами перевірки даної події.

Згідно висновку № 34/В/17.04.2014 по дослідженню причини пожежі, що виникла 11.04.2014 р. в складській будівлі, що належить ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, який був складений представниками Головного управління ДСН України у Київській області встановлено що за результатами огляду місця події виявлено, що об»єктом пожежі є складська будівля та в результаті пожежі були пошкоджені плавзасоби, що розташовувалися із західної сторони будівлі.

Також при огляді місця події працівниками Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області було виявлено одноповерхову цегляну будівлю (склад), який призначений для зберігання човнів. Опитаний в ході перевірки ОСОБА_1 зазначив, що зазначена будівля є колишнім корівником, який використовується як складське приміщення для зберігання човнів.

Відповідно до Договору іпотеки, що укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» будівлі, які є предметом іпотеки, за адресою: АДРЕСА_1 є телятниками.

Зазначене функціональне призначення даних приміщень підтверджується Договором купівлі-продажу даного майна, на підставі якого ОСОБА_1 став їх власником, технічним паспортом на зазначені приміщення, витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

При укладенні Договору добровільного страхування майна ОСОБА_1 особисто зазначив функціональне призначення майна, що є об»єктом страхування і дані відомості були внесені до Договору.

Однак, на час пожежі будівля 1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - телятник, загальною площею 956,9 кв.м використовувалась не за її функціональним призначенням.

Зазначені обставини є підставою, визначеною Договором страхування, для відмови у виплаті страхового відшкодування.

Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає. що відмова Страховика у виплаті страхового відшкодування є правомірною, оскільки несвоєчасне повідомлення Страховика про страховий випадок та використання застрахованого майна не за його функціональним призначенням є є підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування, які визначені Договором добровільного страхування майна, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

В зв»язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст.88 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1, Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: