Справа № 640/3435/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Сенаторова В.М.,

при секретарі - Сергєєвій Н.С.,

за участю представників - ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ :

22 травня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, у якій просив визнати причини неявки в судове засідання і неповідомлення їх суду поважними, визнати дотриманим строк для подання заяви про перегляд заочного рішення, переглянути заочне рішення Київського районного суду від 17 квітня 2015 року, в результаті перегляду скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обгрунтування заяви ОСОБА_4 вказав, що 17 квітня 2015 року Київським районним судом було винесено заочне рішення у справі за цивільним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання права власності на сумісно набуте майно.

Заочним рішенням задоволено вимоги позивача. Встановлено факт проживання однією сім'єю та визнано право власності за ОСОБА_5 на 1/2 частину на сумісно набуте майно.

Далі ОСОБА_4 вказав, що копія заочного рішення поштовим відправленням йому не направлялась, була отримана за заявою представника ОСОБА_3 18.05.2015 року. У зв'язку з наведеним ОСОБА_4 вважає, що строк для подання заяви про перегляд заочного рішення дотриманим.

Що до причин неявки в судове засідання ОСОБА_4 вказав наступне.

Судові повістки він не отримував, в телефонному режимі про судові засідання його не повідомляли. Станом на час розгляду справи в суді, а також на цей час, він фактично за місцем реєстрації в м. Харкові не проживає, місцем його проживання є АДРЕСА_1, а тому про наявність судових повісток йому не могло бути відомо.

Заочне рішення, на його думку, зокрема, ґрунтувалось на наступному.

ОСОБА_4 вказав, що 13.07.1990 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який 11.11.2003 року було розірвано, однак фактичні шлюбні відносини між ними не припинилися. Від шлюбу у них є донька ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_6, після розірвання шлюбу народилася ще одна дитина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 Як доказ продовження сімейних відносин позивачем було надано сумісні з відповідачем фотографії, було допитано свідків.

ОСОБА_4 вважає, що вимоги позивача є незаконними та не обгрунтованими з наступних підстав.

Надані до суду фотографії, які можуть підтвердити лише факт спільного перебування колишнього подружжя на значних святах, таких як, наприклад, дні народження дітей, що жодним чином не передбачає наявності сімейних стосунків, спільного постійного проживання чи спільного родинного бюджету.

Що ж до показань свідків, ОСОБА_4 вважає, що запрошені в судове засідання свідки не є ні близькими родичами колишнього подружжя, ні добрими друзями, а тому знати про наявність родинних відносин після розірвання шлюбу вони не могли, а дали свідчення лише щодо окремих життєвих ситуацій, в яких спільно перебували сторони. Спільне проживання, ведення спільного побуту сторонами не було постійним, оскільки позивач фактично працювала за кордоном, постійно виїжджала за межі України, періодично наші стосунки різко погіршувало, що взагалі унеможливлювало наявність у сторін будь-чого спільного.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_3 підтримав надану ОСОБА_4 заяву про перегляд заочного рішення.

Представники ОСОБА_5 за довіреністю ОСОБА_1 ОСОБА_2, проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечували, вказали, що рішення постановлено з вимогами діючого законодавства.

Суд, вислухав пояснення сторін, перевірив матеріали справи приходить до наступного.

17 квітня 2015 року заочним рішенням суду були задоволенні позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4О, про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на сумісне набуте майно. / а. с. 182 / Судові повістки при розгляді справи направлялись ОСОБА_4 за останнім відомим місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3

За даними адресного бюро ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, але ж судові повідомлення повертались за закінченням терміну зберігання / а. с. 88. 186 /

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи і були підстави для прийняття заочного рішення.

/ а. с. 125 /.

Крім цього, 06.04.2015 року ОСОБА_4 телефонував на телефонний номер Київського районного суду м. Харкова секретарю судового засідання Н.С. Сергєєвої, яка повідомила його про день слухання справи 16 квітня 2015 року, в цей же час ОСОБА_4 не вказав проте, що він не проживає за вказаною адресою.

21 квітня 2015 року представник ОСОБА_4 за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

23 квітня ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами цивільної справи

/ а. с. 188, 189 /

23 квітня 2015 року ОСОБА_3М, звернувся до суду з заявою про надання йому копії судового рішення, але ж копію рішення він отримав 18 травня 2015 року

/ а. с. 192 /

Таким чином, представнику ОСОБА_3 нічого не заважало получити судове рішення 23 квітня 2015 року.

У своїй заяві ОСОБА_4 вказує, що він получив судове рішення 18 травня 2015 року, тобто надав йому рішення представник ОСОБА_3, який вже 23 квітня 2015 року знав і міг отримати копію заочного судового рішення і надати його ОСОБА_4

Крім цього, у Слобідському краї від 23 квітня 2015 року було надано оголошення проте, що 17.04.2015 року ухвалено заочне рішення у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сімєю та визнання права власності на сумісне набуте майно / а. с. 191 /

У звязку оголошенням про судове рішення 23 квітня 2015 року ОСОБА_4 міг звернутися до суду з заявою про перегляд рішення протягом 10 днів з дня опублікування цього оголошення, тобто до 05 травня 2015 року, але ж звернувся до суду з належно оформленою заявою про перегляд заочного рішення 22 травня 2015 року / а. с. 202 /.

Крім того, копія заочного рішення була направлена 17 квітня 2015 року / а. с. 184 /. У своїй заяві ОСОБА_4 в порядку ст. 73 ЦПК України не просив поновити строк звернення до суду з заявою, у звязку з наявністю поважних причин.

Крім цього, ОСОБА_4 міг звернутися з заявою про перегляд заочного рішення на протязі 10 днів з 23 квітня 2015 року, коли його представник знав про наявність заочного судового рішення і міг його своєчасно получити.

В порядку ст. 228 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Крім цього, суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення, так як в порядку п.п. 4 п.2 ст. 229 ЦПК України ОСОБА_4 не надав доказів, якими обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. У своїй заяві про скасування заочного рішення, ОСОБА_4 надав оцінку доказів, які надала позивачка ОСОБА_5, а свої доказів, які б спростовували обґрунтування ОСОБА_5, матеріали заяви не містять.

З урахуванням наведеного суд вважає, що подана заяву ОСОБА_4 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212 216, 228, 229, 230, 231 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2015 року залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.

Суддя -