АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/1347/15-ц Головуючий 1 інст. Чудовський Д.О.
Провадження № 22ц/790/4998/15 Доповідач - Макаров Г.О.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Макарова Г.О.,

суддів: Кіся П.В., Кружиліної О.А.,

за участю секретаря - Рязанової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст-Гарантія», ОСОБА_3 про визнання кінцевої дати прийняття рішення, стягнення матеріальної та моральної шкоди, третя особа: ОСОБА_4, -

встановила:

03.02.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказала, що 07.06.2013 року по Мерефянському шосе в м. Харкові о 20-30 год. сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої автомобіль НОМЕР_1, яким керувала позивач, отримав механічні пошкодження. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.07.2013 року у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано винним ОСОБА_3 цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПАТ «СК «Таст-Гарантія». 23.07.2013 року було проведена оцінка вартості матеріального збитку. У встановлений строк позивачка звернулась до ПАТ «СК «Таст-Гарантія» з метою відшкодування матеріального збитку, однак сума страхового відшкодування їй виплачена не була, у зв'язку з чим позивачка просить суд визначити кінцеву дату прийняття рішення про страхове відшкодування 19.12.2013 року, стягнути з ПАТ «СК «Таст-Гарантія» суму страхового відшкодування у розмірі 20057,76 грн., витрати на проведення незалежної оцінки у розмірі 650,00 грн., пеню у розмірі 4381,94 грн., проценти за користування коштами у розмірі 677,57 грн., інфляційні у розмірі 4988, 28 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн., а також просить стягнути з ОСОБА_3 матеріальну шкоду, як різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди у розмірі 9341,33 грн., моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав свої заперечення в яких позовні вимоги визнав частково та вказав, що він має на утриманні неповнолітніх дітей, постійний заробіток відсутній, у зв'язку з важким матеріальним становищем та відсутністю коштів не має змоги відшкодувати матеріальні збитки заподіяні ДТП. Також просив розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача ПАТ «СК «Таст-Гарантія» в судове засідання не з'явився, надав свої заперечення в яких заперечував проти заявлених позовних вимог посилаючись на те, що позивач не зверталась до ПАТ «СК «Таст-Гарантія» із заявою про виплату страхового відшкодування протягом встановленого строку, натомість із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся ОСОБА_5, який діяв в інтересах ОСОБА_4 на підставі довіреності, яку було направлено позивачем. Крім того, ПАТ «СК «Таст-Гарантія» на користь ОСОБА_5 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 26937,62 грн., у зв'язку з чим вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.05.2015 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст-Гарантія», ОСОБА_3 про визнання кінцевої дати прийняття рішення, стягнення матеріальної та моральної шкоди, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди у розмірі 9341,33 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 103,39 грн., іншу частину сплаченого судового збору у розмірі 317,58 грн. зарахувано в дохід держави.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить змінити рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.05.2015 року у даній справі № 646/1347/15-ц, в частині стягнення з ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» витрати на проведення незалежної оцінки, процентів за користування коштами та витрат від інфляції. Стягнути з ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення оцінки матеріального збитку у розмірі 650,00 грн. Стягнути з ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» на користь ОСОБА_1 проценти за користування коштами у розмірі 677,57 грн. Стягнути з ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» на користь ОСОБА_1 витрати від інфляції у розмірі 4988,28 грн. за період з 19.12.2013 року по 02.02.2015 року. Стягнути з ПрАТ «СК «ТАСТ-Гарантія» на користь ОСОБА_1 судові витрати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскільки суд безпідставно вважав, що ОСОБА_1 не має права звернення до суду, в звязку з тим, що з заявою до страховика звернувся власник автомобіля і йому було сплачено страхове відшкодування, оскільки ОСОБА_1 керувала автомобілем на законних підставах, а тому, також як і власник має право на відшкодування збитків в звязку з ДТП.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно ст. 309 Цивільного процесуального кодексу України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до ПАТ «СК «Таст-Гарантія» із заявою про страхове відшкодування після настання 07.06.2013 року страхового випадку звернулась не позивач, а ОСОБА_5, який діяв в інтересах власника автомобіля ОСОБА_6, і йому була здійснена виплата страхового відшкодування.

Будь яких доказів того, що саме позивач зверталась до ПАТ «СК «Таст-Гарантія» із заявою про страхове відшкодування, як особа яка на достатній правовій підставі управляла пошкодженим транспортним засобом, до суду надано не було.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 були недотримані вимоги ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в частині неподання у 30-и денний термін заяви про страхове відшкодування.

Враховуючи викладене, суд вважав, приймаючи до уваги, що ОСОБА_7, як випливає із змісту позовної заяви, звернулась з позовом від власного імені, як особи, яка на достатній правовій підставі управляла транспортним засобом, а не від імені, та в інтересах власника транспортного засобу ОСОБА_6, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у частині стягнення із ПАТ «СК «Таст-Гарантія» сум страхового відшкодування витрат на проведення незалежної оцінки, пені, процентів за користування коштами, інфляційних та моральної шкоди.

Окремо суд зазначив, що це не позбавляє права звернутися до суду з аналогічними вимогами власником пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_6, або ОСОБА_5 який на підставі виданої довіреності звернувся в інтересах ОСОБА_6, у належні строки із заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ «СК «Таст-Гарантія».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що ПАТ «СК «Таст-Гарантія» у своїх запереченнях поданих до суду не оспорює позовні вимоги в частині визначення кінцевої дати прийняття рішення про страхове відшкодування 19.12.2013 року, а позивачем та її представниками не подано докази тієї обставини, що така дата не визнається або оспорюється відповідачем, тому у цій частині позовні вимоги, як вважав суд, задоволенню не підлягають, у зв'язку із відсутністю спору про право.

Як встановлено судом, розмір виплаченого страхового відшкодування становить 19057,76 грн., загальна вартість ремонту автомобіля НОМЕР_2, становить 29399, 09 грн., а тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди у розмірі 9341,33 грн., як різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою є обґрунтованими.

Задоволенню також підлягають позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди.

Але з цими висновками в повному обсязі погодитися не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 3, ст. 4, ч. 2, 3 ст. 10, ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 57, ст. 179, ч. 4 ст. 212, ч. 1 ст. 213, п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 2 ст. 22, ч. 1 ст. 237, ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ч. 3 ст. 386, ст. 979, ст. 992, ч. 1 ст. 1000, ч. 1 ст. 1166, п. 1 ч. 1 ст. 1188, ст. 1192 Цивільного кодексу України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

За договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вбачається з матеріалів справи заява до ПАТ «СК «Таст-Гарантія» про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 07.06.2013 року, яка була надіслана на адресу ПАТ «СК «Таст-Гарантія», подана від імені ОСОБА_5, що діяв в інтересах ОСОБА_4 на підставі довіреності (а.с. 35, 36, 38).

Крім того, відповідачем надані копії квитанції про сплату саме ОСОБА_5 суми страхового відшкодування у розмірі 19 057, 76 грн. та пені у розмірі 7 879,86 грн. (а.с. 82).

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про те, що до ПАТ «СК «Таст-Гарантія» із заявою про страхове відшкодування після настання 07.06.2013 року страхового випадку звернулась не позивач, а ОСОБА_5, який діяв в інтересах власника автомобіля ОСОБА_6, якому була здійснена виплата страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, суд вважав, приймаючи до уваги, що ОСОБА_7, як випливає із змісту позовної заяви, звернулась з позовом від власного імені, як особи, яка на достатній правовій підставі управляла транспортним засобом, а не від імені та в інтересах власника транспортного засобу ОСОБА_6, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у частині стягнення із ПАТ «СК «Таст-Гарантія» сум страхового відшкодування витрат на проведення незалежної оцінки, пені, процентів за користування коштами, інфляційних та моральної шкоди.

Суд вважав, що оскільки ПАТ «СК «Таст-Гарантія» у своїх запереченнях поданих до суду не оспорює позовні вимоги в частині визначення кінцевої дати прийняття рішення про страхове відшкодування 19.12.2013 року, а позивачем та її представниками не подано докази тієї обставини, що така дата не визнається або оспорюється відповідачем, тому у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, у зв'язку із відсутністю спору про право.

Такий висновок є обґрунтованим, оскільки суд дійшов його на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, та наявних в ній доказів, яким дана відповідна оцінка. Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки та не дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені у рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Разом з тим, висновок суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою не можна визнати обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи що до ПАТ «СК «Таст-Гарантія» із заявою про страхове відшкодування після настання 07.06.2013 року страхового випадку звернулась не позивач, а ОСОБА_5, який діяв в інтересах власника автомобіля ОСОБА_6, була здійснена виплата страхового відшкодування.

Тобто ОСОБА_6, як власник автомобіля, розпорядився своїми правами на володіння, користування і розпорядження своїм автомобілем на власний розсуд, і отримавши від ПАТ «СК «Таст-Гарантія» в відшкодування шкоди вчиненої внаслідок ДТП страхове відшкодування і пеню від ПАТ «СК «Таст-Гарантія» , здійснюючи право на захист на власний розсуд, з вимогами про стягнення шкоди з ОСОБА_8 не зверталось, як і не зверталось з позовом до страхової компанії після проведення страхового відшкодування з приводу цих виплат.

Вказане вище законодавство не передбачає одночасне відшкодування однієї і тієї ж шкоди власнику автомобіля ОСОБА_4 і особі, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених п. 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб) - ОСОБА_1

Враховуючи викладене, а також те, що частина шкоди відповідачем виплачена саме власнику автомобіля ОСОБА_4, висновок суду першої інстанції про стягнення іншої частини шкоди на користь іншої особи, є хибним.

З урахуванням зазначеного, а також того що вказані обставини не перешкоджають зверненню ОСОБА_4 до суду з аналогічними вимогами, судова колегія вважає за необхідне рішення суду змінити, та ухвалити в цій частині рішення про відмову у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми матеріальної та моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 309, 313, 316, 317, 319, 321, 322, 324, 325 Цивільного процесуального кодексу України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 травня 2015 року змінити.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми матеріальної шкоди у розмірі 9 341,33 гривень, моральної шкоди у розмірі 1 000 гривень та судових витрат відмовити.

В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді : -