У Х В А Л А

23 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М.,Охрімчук Л.І.,Сеніна Ю.Л.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 квітня 2015 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту, але не враховану приладом обліку електроенергію,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго») звернулось до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_4, в якому просило стягнути з відповідачки 2 тис. 529 грн 19 коп. заборгованості за спожиту, але не враховану приладом обліку електроенергію.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 9 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 3 лютого 2015 року, позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» задоволено: стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за спожиту, але не враховану приладом обліку електроенергію в розмірі 2 тис. 529 грн 19 коп.; вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 квітня 2015 року відмовлено у відкритті провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на підставі пункту 5 частини четвертої статті 328 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 квітня 2015 року ОСОБА_4 порушує питання про скасування рішення суду касаційної інстанції та ухвалення нового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції статі 16 ЦК України), що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвалу Верховного Суду України від 2 листопада 2011 року, постановлену в касаційному порядку.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

У справі, заява про перегляд рішення в якій подана ОСОБА_4, районний суд, з висновками якого погодились і суди апеляційної та касаційної інстанцій, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» щодо стягнення заборгованості за спожиту, але не враховану приладом обліку електроенергію, керувався тим, що позивач довів факт безоблікового споживання ОСОБА_4 електроенергії, а тому нарахована згідно з актом проведеної перевірки сума заборгованості підлягає стягненню.

Разом з тим у наданій заявницею на підтвердження неоднакового застосування статті 16 ЦК України ухвалі Верховного Суду України від 2 листопада 2011 року касаційний суд, розглядаючи справу про визнання неправомірними дій працівників постачальника електроенергії щодо складання акта про порушення споживачем правил користування електроенергією й нарахування збитків, дійшов висновку про те, що зазначений акт сам по собі лише фіксує виявлене в процесі перевірки порушення; оскарження акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов'язків і є різновидом претензії, чинним законодавством, як спосіб захисту порушеного права, не передбачено.

За таких обставин відсутнє неоднакове застосування судами касаційної інстанції статті 16 ЦК України.

На неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції інших норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, ОСОБА_4 в заяві про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 квітня 2015 року не посилається.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електроенергію до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді: В.М. Сімоненко
Л.І. Охрімчук
Ю.Л. Сенін