Справа № 263/4844/15-ц
Провадження № 2-н/263/556/2015
УХВАЛА

про відмову в прийнятті заяви про видачу судового наказу

29 квітня 2015 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Артеменко Л.І., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИЛА:

28.04.2015 до суду надійшла заява ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 8846 грн. 16 коп., яка виникла станом на 07.09.2014, без зазначення кількості отриманої електроенергії та суми заборгованості за спожиту електроенергію помісячно.

В обґрунтування заявлених вимог надав довідку абонентської служби за підписом техніка РОЄ ОСОБА_3 від 16.03.2015, за якою розрахунок заборгованості зроблений з 20.05.2014 (показання 001653) по 22.02.2015 (показання 011730), при чому помісячні показання відсутні (розрахунковим періодом є календарний місяць - п. 20.21 Правил користування електричною енергією для населення), та копію роздруківки особового рахунку енергопостачальника на 2 аркушах, яка належним чином не завірена, ознайомитись з її змістом неможливо через викладення тексту малим розміром шрифту та неякісний друк.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано за заявленою вимогою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за наявності доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг, та надання суду документів, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, у тому числі й розрахунку щомісячних нарахувань вартості спожитих послуг, а також застосування тарифів на послуги, при цьому документи, що підтверджують матеріально-правову вимогу заявника, мають бути додані до заяви про видачу судового наказу в оригіналі або належним чином завірених копіях (ст. 98, п. 2 ч. 3 ст. 100, ст. 103 ЦПК України). На такі документи поширюються вимоги ст.ст. 58 та 59 КПК України щодо належності та допустимості доказів. (Постанова Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 №14).

У відповідності до узагальнення Верховного суду України від 19.10.2009, для того, щоб той чи інший акт був визнаний документом та мав статус офіційного, він повинен відповідати певним ознакам: 1) документ повинен містити певну інформацію (відомості, дані тощо); 2) така інформація має бути зафіксована у тій чи іншій формі (письмовій, цифровій, знаковій) і мати певні реквізити (бланк, печатку, штамп, голограму), які передбачені законом чи іншим нормативним актом; 3) інформація повинна бути зафіксована на відповідному матеріальному носії (папері, дискеті, диску, магнітній, кіно, відео-, фотоплівці тощо) з метою її зберігання, використання або розповсюдження; 4) документ має бути складений, засвідчений, виданий чи розповсюджений в інший спосіб службовою особою від імені державних органів, органів місцевого самоврядування, громадських організацій та об'єднань, а також підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності .

З наданих суду документів вбачається, що відомості про борг, зазначені в довідці, не містять викладення боргу помісячно; в особовому рахунку відсутній помісячний розрахунок боргу за показаннями лічильника; копія роздруківки особового рахунку енергопостачальника на 2 аркушах належним чином не оформлена, інформацію в ній повністю неможливо прочитати через малий шрифт та злиття фарби; документи, що підтверджують правильність застосування тарифів при визначенні вартості спожитої електроенергії, суду не надані.

Крім того, з копії роздруківки особового рахунку енергопостачальника вбачається, що окрім платежу у розмірі 731 грн. 91 коп., який був здійснений 16.05.2014, відповідачем здійснено ще два платежі - 16.05.2014 (1200 грн.) та 16.03.2015 (49 грн. 80 коп.), що не відображено в наданій заявником довідці абонентської служби від 16.03.2015.

Таким чином, з наданих документів вбачається спір про право заявника на отримання від боржника заявленої суми вимог за заявлений період, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ч. 2 ст. 99, п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИЛА:

Відмовити в прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електричну енергію станом на 20 лютого 2015 року.

Заяву разом з усіма документами, доданими до неї, повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя Л.І. Артеменко