Провадження № 2/522/3849/15-ц
Справа 522/407/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

02 липня 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі - Герасименко Ю.С.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Перша Одеська державна нотаріальна контора про звернення стягнення на спадкове майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», яке є правонаступником ПАТ «Сведбанк», Першої Одеської державної нотаріальної контори, третя особа: Відділ опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.01.2015 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Перша Одеська державна нотаріальна контора про звернення стягнення на спадкове майна, та за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», яке є правонаступником ПАТ «Сведбанк», Першої Одеської державної нотаріальної контори, третя особа: Відділ опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання правочину недійсним.

01.07.2015 року від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності від 25.04.2015 року) надійшло до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В обґрунтування поданої заяви представник відповідача посилалась на те, що 24.12.2007 року між АКБ «ТАС Комерцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк») та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 1501/1207/71-263, за умовами якого банк зобовязався надати кредит у розмірі 100 000 дол. США на строк до 24.12.2007 року. У забезпечення виконання зобовязання між сторонами було укладено договір іпотеки №1501/1207/71/263-Z-1 від 24.12.2007 року, відповідно до умов якого в іпотеку було передано квартиру АДРЕСА_2. 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого на даний час є ПАТ «Омега Банк», та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу № 15 та договір про відступлення прав за іпотечним договором, на підставі яких ПАТ «Сведбанк» передало ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» право вимоги за вищезгаданим кредитним договором та відступило права за іпотечним договором, укладеними з ОСОБА_5. Відповідачі вважають, що на момент укладення договору про відступлення право вимоги від 28.11.2012 року позивач був повідомлений про смерть боржника ОСОБА_5, а тому ПАТ «Сведбанк» не мав права відступати грошову вимогу, яка випливає з кредитного договору, вважають, що укладені банком з ТОВ «ФК «Вектор Плюс» договір факторингу та на його забезпечення договір про відступлення прав за іпотечним договором не мали направленості на реальне настання наслідків, що свідчить про недійсність правочинів, у звязку з чим звернулись до суду з відповідним зустрічним позовом. 01.07.2015 року на адресу квартири зявились представники ТОВ «ФК «Вектор Плюс» з вимогою звільнити приміщення спірної квартири,предявивши витяг з реєстру прав на нерухоме майно серії ЕЕ № 837459 від 25.06.2015 року, таким чином представник відповідача вважає, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» без наявних на те законних підстав вживають заходів щодо незаконного заволодіння майном.

У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. А тому неявка сторін у судове засідання не створює перешкод для вирішення такого питання.

Суд розглянувши заяву, яка відповідає вимогам ч.2 ст.151 ЦПК України, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, прийшов до наступного.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Судом встановлено, що 16.03.2015 року за клопотанням представників ОСОБА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зустрічну позовну заяву, уточнену письмовою заявою від 12.05.2015 року, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічного акціонерного товариства «Омега Банк», яке є правонаступником ПАТ «Сведбанк», Першої Одеської державної нотаріальної контори, третя особа: Відділ опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання правочину недійсним прийнято до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс».

Предметом спору між позивачем та відповідачами є нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_3. Твердження відповідача про те, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду вважаються судом обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на наданих суду документах.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, а самі види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про обєкти та субєкти цих прав. Державна реєстрація речових прав є обовязковою, держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи те, предметом розгляду зустрічного позову є оскарження правочинів, з яких виникає право вимоги на предмет іпотеки, тобто спірної квартири, що незастосування заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду, що вимоги є співмірними із заявленими вимогами, суд вважає за можливе задовольнити заяву представника відповідача ОСОБА_1 стосовно застосування способу забезпечення позовних вимог до розгляду справи по суті.

Через це суд вважає, що до вирішення спору між сторонами по суті необхідно накласти арешт на наступне спірне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст.. 11, 57, 151-153, 210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 134, 4 кв.м., що належить на праві приватної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копії ухвали для виконання направити до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (м. Одеса, вул. Старицького, 10-А) і заяву відповідного зразка про накладання арешту.

Дана ухвала суду набирає чинності із дня її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

02.07.2015