АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 682/1007/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1220/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

при секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненнням кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. В обгрунтування якого зазначав, що 22.04.2006 року ОСОБА_4 народила дочку ОСОБА_5, та зареєструвала її народження в Жуківській сільській раді Славутського району, актовий запис №3, а батьком дитини було записано його. За рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 03.09.2008 року з нього було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця. Проте, він був змушений тривалий час доводити у судах різних інстанцій, що не є батьком ОСОБА_6. Та потребував у звязку з цим допомоги фахівця у галузі права. Зокрема, за представництво його інтересів у судах першої та апеляційної інстанції він поніс витрати на оплату правової допомоги, яка надавалась адвокатом ОСОБА_7, в сумі 3000 грн. Крім того, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про оспорювання батьківства, позивач поніс витрати на оплату судово-медичної експертизи в сумі 3050 грн. При розгляді цивільної було зясовано, що в актових записах про шлюб та народження дитини від 19.05.2006 року підписи здійснені не позивачем. В ході розслідування кримінального провадження №0000038 від 19.12.2012 року зясувалось, що ОСОБА_3, будучи службовою особою, та, працюючи секретарем виконкому Жуківської сільської ради, 19.05.2006 року шляхом внесення рукописних записів підробила підписи ОСОБА_2 в офіційних документах. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 08.05.2014 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України у звязку із закінченням строків давності. Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2014 року вилучено відомості про батька ОСОБА_2 з актового запису №3 від 19.05.2006 року про народження ОСОБА_6 та свідоцтва про її народження. У звязку з чим, 04.09.2014 року ухвалою Славутського міськрайонного суду заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Славутського міськрайонного суду від 03.09.2008 року за ново виявленими обставинами задоволено, рішення Славутського міськрайонного суду від 03.09.2008 року скасовано, справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини призначено до розгляду. За наслідками розгляду справи, 15.09.2014 року за ухвалою суду провадження у справі закрито. Позивач вказує, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів до його скасування ним було сплачено аліментів в сумі 45445 грн. 32 к. Позивач вважає, що неправомірними діями відповідача йому завдано матеріальної та моральної шкоди, а тому просив стягнути з відповідача на його користь 51495 грн. 32 к. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн., витрат на проведення експертизи в сумі 3050 грн. та 45445 грн. 32 к. сплачених аліментів, а також 25000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3000 грн. в рахунок заподіяної моральної шкоди, 2500 грн. процесуальних витрат та 29,23 грн. судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Апелянт вважає рішення суду необєктивним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні усіх обставин, що мають значення для справи. Вказує, що відповідач, вчиненням кримінального правопорушення заподіяла йому шкоду, яка полягає у втраті майна (грошей), які він витратив на поновлення свого особистого нематеріального права (оспорювання батьківства). А причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає в тому, що неправомірні дії ОСОБА_3 по підробленню офіційних документів призвели до того, що він змушений був тривалий час доводити у судах, що він не є батьком ОСОБА_6 та сплачувати аліменти на підставі підроблених документів. Крім того, на думку апелянта, розмір заподіяної йому моральної шкоди є значно вищим, ніж визначив суд.

В свою чергу, відповідач подала заперечення на апеляційну скаргу, та просить рішення Славутського міськрайонного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала.

Інші особи, як беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином. Крім того, відповідачем ОСОБА_3 подано заяву про слухання справи у її відсутності.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ч.. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ухвалою Славутського міськрайонного суду від 08.05.2014 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України у звязку із закінченням строків давності (а.с. 5-6).

Згідно даної ухвали встановлено, що ОСОБА_3, будучи службовою особою та працюючи секретарем виконкому Жуківської сільської ради 19.05.2006 року, перебуваючи в приміщенні Жуківської сільської ради, шляхом внесення рукописних записів підробила підпис ОСОБА_2 у графі № 10 "Підписи осіб, що зареєстрували шлюб" в актовому записі про шлюб № 01 від 19.05.2006 року. Цього ж дня ОСОБА_3 виконала підписи від імені ОСОБА_2 у графах № 17 "Підстава запису про батька. Спільна заява про визнання батьківства № 1 від 19.05.2006", № 18 "Прізвище, ім"я, по-батькові, адреса заявника, серія, номер, ким видано паспорт, дата його видачі та підпис заявника. ОСОБА_2, м. Славута вул. Сокола, 5/28, НОМЕР_1, виданий Славутським МВ УМВС України в Хмельницькій області 09.03.1999", № 20 "Для відміток. Видано довідку для одержання допомоги № 3 від 19.05.2006. Прізвище матері виправлено на підставі актового запису про шлюб № 1 від 19.05.2006, складеного Жуківською сільською радою Славутського району, Хмельницької області" актового запису про народження № 3 від 19.05.2006. Надалі, 19.05.2006 ОСОБА_3, перебуваючи в приміщенні означеної сільської ради, шляхом рукописного запису внесла завідомо неправдиві відомості на аркуші № 7 в записі № 1 Книги обліку оприбуткування й витрачання бланків свідоцтв про шлюб виконавчого комітету Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області про використання свідоцтва про шлюб згідно бланку Актового запису про шлюб № 01 від 19.05.2006, а також на аркуші № 8 в записі № 3 Книги обліку оприбуткування й витрачання бланків свідоцтв про народження та смерть виконавчого комітету Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області про використання свідоцтва про народження згідно бланку Актового запису про народження № 3 від 19.05.2006. Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на підроблення офіційних документів, виконала підписи від імені ОСОБА_2 в графі № 10 запису № 1 на аркуші № 7 Книги обліку оприбуткування й витрачання бланків свідоцтв про шлюб виконавчого комітету Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області та в графі № 11 запису № 3 на аркуші № 8 Книги обліку оприбуткування й витрачання бланків свідоцтв про народження та смерть виконавчого комітету Жуківської сільської ради Славутського району Хмельницької області, чим вчинила підроблення офіційних документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у провадженні Славутського міськрайонного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про оспорювання батьківства. При цьому, як зазначає позивач, у зазначеній справі він поніс витрати на правову допомогу та витрати, пов'язані з проведенням судово-медичної експертизи.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Витрати, пов'язані з розглядом справи, визначені в ч. 3 ст. 79 ЦПК України, і їх розподіл здійснюється судом відповідно до вимог, установлених ст. 88 ЦПК України. Крім того, суд під час ухвалення рішення вирішує, зокрема, питання про розподіл судових витрат, про що зазначається в його резолютивній частині (п. 6 ч. 1 ст. 214, п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України).

У разі невирішення судом питання про судові витрати суду, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи надано можливість ухвалити додаткове рішення (п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України). Ухвали суду щодо визначення розміру судових витрат окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку відповідно п. 9 ч. 1 ст. 293 ЦПК України.

А тому, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, та витрати, пов'язані з проведенням судово-медичної експертизи, є такими, що понесені ОСОБА_2 у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді іншої справи в порядку цивільного судочинства. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом; їх не можна визнати збитками чи шкодою в розумінні положень цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката, та витрати, пов'язані з проведенням судово-медичної експертизи, які понесені позивачем в іншій справі, підлягають відшкодуванню як матеріальна шкода є безпідставними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Також судом першої інстанції встановлено, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2014 року вилучено відомості про батька ОСОБА_2 з актового запису №3 від 19.05.2006 року про народження ОСОБА_6 та свідоцтва про її народження (а.с. 7-8).

Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 04.09.2014 року заяву ОСОБА_2І про перегляд рішення Славутського міськрайонного суду від 03.09.2008 року у звязку з нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Славутського міськрайонного суду від 03.09.2008 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 скасовано (а.с. 9-10).

Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 15.09.2014 року провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини закрито у звязку з відмовою позивача від позову (а.с. 11).

У даній справі, звертаючись до суду, позивач просив також відшкодувати на його користь матеріальну шкоду, завдану вчинення кримінального правопорушення, яка складається з сплачених ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини в сумі 45445 грн. 32 к.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині, дійшов вірного висновку про те, що вимоги про повернення сплачених аліментів мають вирішуватись у порядку, визначеному ст. 382 ЦПК України, щодо повороту виконання рішення суду в окремих категоріях справ. А тому, сума сплачених аліментів не може бути відшкодована відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

На думку колегії суддів, оцінюючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції врахував глибину та обсяг страждань, яких зазнав позивач в звязку неправомірними діями відповідача, та, з врахуванням засад розумності та справедливості, визначив суму відшкодування у розмірі 3000 грн.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції в цій частині.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК України.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення решти позовних вимог не оспорюється, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, не переглядається. Крім того, відповідач також не оспорює рішення суду в частині задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 Провадження № 22-ц/792/1220/15

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 30