АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6790/15 Справа № 175/6226/13 Головуючий у 1 й інстанції - Озерянська Ж.М. Доповідач - Романюк М.М.
12 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Романюк М.М.

суддів Лисичної Н.М., Петренко І.О.

при секретарі Безрукавому Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра", 3-я особа: ОСОБА_3 про визнання недійсними кредитного договору та додаткової угоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 24 грудня 2013 року. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що 05 жовтня 2007 року між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1604-АП, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 49 500 доларів США, в порядку та на умовах визначених договором. Попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитним договором терміни у зв'язку з чим станом на 11 жовтня 2013 року заборгованість позичальника перед банком складає 883 430 грн. 48 коп., та складається з: заборгованості за кредитом - 389 598 грн. 08 коп., заборгованості за процентами - 298 363 грн. 34 коп., пені - 57 668 грн. 70 коп., штрафу - 39 565 грн. 35 коп. В якості забезпечення зобов'язань позичальника за кредитним договором 05 жовтня 2007 року, між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору. З урахуванням зазначеного просять стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в липні 2014 року звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ "Надра" про визнання недійсними кредитного договору та додаткової угоди, в якій посилаючись на те, що ніколи жодних договорів з банком не укладав та не підписував просив ухвалити рішення, яким визнати кредитний договір №8/2007/840-К/1604-АП від 05 жовтня 2007 року укладений між ПАТ КБ "Надра" та ним, ОСОБА_2 - недійсним; визнати додаткову угоду №1 до договору "Автопакет" № 8/2007/840-К/1604-АП від 05 жовтня 2007 року укладену 15 жовтня 2007 року між ПАТ КБ "Надра" та ним, ОСОБА_2 - недійсною.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ "Надра" задоволено та вирішено питання судових витрат. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "Надра" та задоволення заявлених ним вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з їх законності та обґрунтованості.

З даним висновком судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_2 05 жовтня 2007 року було укладено кредитний договір "Автопакет" №8/2007/840-К/1604-АП, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 49 500 доларів США, а позичальник взяв на себе відповідні зобов'язання щодо його повернення.

Між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_4 05 жовтня 2007 року, в якості забезпечення виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_2 перед банком за вказаним вище кредитним договором, було укладено договір поруки №8/2007/840-К/1604-АП/2.

Додатковою угодою №1 від 15 жовтня 2007 року до договору "Автопакет" №8/2007/840-К/1604-АП визначено марку придбаного автомобіля.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, та беручи до уваги, що у відповідача утворилась заборгованість перед банком у зв'язку з неналежним виконанням останнім покладених на нього зобов'язань за кредитним договором, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Посилання апелянта з приводу того, що позивач звернувся до суду з вимогою щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/1804-АП, в той час як суд першої інстанції оскаржуваним рішенням стягнув заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-К/1604-АП через що вийшов за межі позовних вимог, не може бути прийнято до уваги, оскільки сторони давали пояснення саме з приводу кредитного договору №8/2007/840-К/1604-АП, крім того експертом досліджувався саме цей договір, а тому зазначення в прохальній частині позову "кредитний договір №8/2007/840-К/1804-АП" замість "кредитний договір №8/2007/840-К/1604-АП" є суто технічною помилкою, яка не має вагомого значення на правильність ухваленого рішення, оскільки судом були дослідженні ті обставини справи які виникли з приводу укладення договору №8/2007/840-К/1604-АП.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для їх задоволення.

З даним висновком судова колегія також погоджується виходячи з наступного.

Звернувшись до суду з позовом про визнання кредитного договору та додаткової угоди №1 недійсними ОСОБА_2 посилався на те, що зазначені договір та додаткову угоду не укладав та не підписував.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи № 2532-14 від 09 лютого 2015 року підписи від імені ОСОБА_2 в графах "Позичальник" на кожній сторінці кредитного договору "Автопакет" № 8/2007/840-К/1604-АП від 05 жовтня 2007 року укладеного між ПАТ КБ "Надра" та ОСОБА_2 (всього шість підписів) - виконанні самим ОСОБА_2; окрім цього підпис від імені ОСОБА_2 в графі "Позичальник" Додаткової угоди № 1 від 15 жовтня 2007 року до Кредитного договору "Автопакет" № 8/2007/840-К/1604-АП від 05 жовтня 2007 року - виконаний самим ОСОБА_2.

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що спірний договір та додаткова угода вчинено у письмовій формі, з дотриманням вимог, передбачених чинним законодавством, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання договору та додаткової угоди недійсними з підстав зазначених у зустрічній позовній заяві.

Посилання апелянта з приводу того, що він фізично не міг 05 жовтня 2007 року укласти кредитний договір "Автопакет" №8/2007/840-К/1604-АП, оскільки був на весіллі у своєї родички не може бути прийнятим до уваги оскільки спростовується матеріалами справи, а саме - висновком судової почеркознавчої експертизи №2532-14 згідно якої, підписи на кредитних договорах виконані ОСОБА_2 Крім того, жодних приміток останнім при підписанні договору щодо невірності його дати укладання позичальником не зроблено.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не спростовують правильності рішення суду.

Судом першої інстанції обставини справи досліджено повно, зібраним доказам дана оцінка, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: Н.М.Лисична

І.О.Петренко