Номер провадження: 22-ц/785/4473/15
Головуючий у першій інстанції Тополева Ю. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Павлючук Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «УкрСиббанк» звернулося із позовом про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно, а також з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно боргу за кредитним договором у розмірі 113094,99 дол. США, що за курсом НБУ станом на 25.02.2014 року становить 1022118,59 грн.

В обґрунтування позову посилались на те, що відповідно до укладеного договору № 0 від 12.12.2007 року відповідач ОСОБА_2 отримав кредит в іноземній валюті в розмірі 100000 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,4 % річних у строки та в порядку, встановлених договором, з кінцевим терміном повернення не пізніше 12.12.2028 року. Позичальник зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 25.02.2014 року утворилася заборгованість за кредитом. Виконання зобов'язання за цим кредитним договором було забезпечено порукою ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.02.2015 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк». Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 та в солідарному порядку з ОСОБА_2 і з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12.12.2007 року в розмірі 113094 дол. США 99 центів, що за курсом НБУ станом на 25.02.2014 року 9,0377 грн. за 1 дол. США становить 1022118 грн. 59 коп. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 3654 грн. 00 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк».

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 12.12.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до договору АКІБ «УкрСиббанк» зобов'язалося надати ОСОБА_2 грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 100000 дол. США (еквівалент - 505000 грн. за курсом НБУ на день укладення договору) з кінцевим терміном повернення не пізніше 12.12.2028 року на умовах, визначених договором. У свою чергу, ОСОБА_2 зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 12,4 % % річних.

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору № 0 від 12.12.2007 року у випадку порушення зобов'язання позичальником в частині несплати ануїтетного платежу в установлений день сплати такого платежу чи сплати у розмірі меншому ніж передбачено цим договором на прострочену суму основного боргу банк нараховує підвищені проценти, в розмірі діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу збільшеної на 5%. Нарахування підвищеної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми боргу - (дня сплати ануїтетного платежу). Крім того, на суму прострочених процентів, банк може нараховувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті.

ОСОБА_2 умови договору не виконав, заборгованість станом на 25.02.2014 року складає 113094,99 дол. США, що за курсом НБУ станом на 25.02.2014 року становить 1022118,59 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом - 93888,05 дол. США, або 848532,03 грн., у тому числі 3493,72 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом; прострочена заборгованість по сплаті процентів 17714,34 дол. США грн., або 160096,89 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами - 1492,6 дол. США, або 13489,67 грн.

Виконання зобов'язання за укладеним кредитним договором було забезпечено порукою ОСОБА_3 за договором від 12.12.2007 року № 165126 та ОСОБА_4 за договором від 12.12.2007 року № 165129.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання мають виконуватися у передбачений законом спосіб та строк і порушення виконання є підставою для задоволення вимог.

Висновок суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на законі.

Факт укладання договору та його невиконання не заперечується, належними доказами не спростований.

Доводи апеляційної скарги про неправильний висновок суду в частині права банку на збільшення процентів через невиконання зобов'язань спростовується п.1.3.1, п.1.3.2 та п.10.2 кредитного договору з яких видно, що за використання кредитних коштів процентна ставка встановлюється в розмірі 12,4 % річних, та по закінченню 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п.10.2 договору. Крім того, сторони домовились, що умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь - якої з обставин, передбачених п.10.2 договору.

Додатковою угодою №1 від 12.12.2007 року внесено зміни до основного договору, в якому зазначено, що у випадках настання обставин, передбачених п.п.»а,б» п.10.2 процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі процентної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1 договору, тобто в подвійному розмірі від 12,4 % відповідно 24,8%.

Таким чином, суд прийшов до вірного висновку про можливість нарахування боргу за подвійною ставкою для боржника ОСОБА_2

Доводи про те, що кредитором не було дотримано порядку повідомлення про підвищення ставки до уваги не приймаються, оскільки процедура повідомлення про збільшення процентної ставки передбачена п.10.2 договору, за яким банк не пізніше 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного повідомлення рекомендованого листа за адресою позичальника. У разі незгоди із встановленням згідно умов цього пункту договору новим розміром процентної ставки, позичальник у строк не пізніше за 7 днів зобов'язується надати повідомлення про незгоду зі ставкою, і сторони погодили, що факт неподання позичальником на адресу банку у строк не пізніше 7 днів до дати початку дії нової процентної ставки письмового повідомлення позичальника про його незгоду із такою новою ставкою, вважається згодою позичальника на встановлення банком такого нового розміру процентної ставки з дати, що зазначена у повідомленні банку.

Листом № 138007 від 22.02.2008 року, направленим банком на адресу ОСОБА_2 і отриманим ним, підтверджено про повідомлення про запровадження з 12.03.2008 року банком нової системи нарахування відсотків за користування кредитом на прострочену суму основного боргу. Зокрема передбачено, що банк з дати виникнення простроченої суми основного боргу нараховуватиме на неї підвищені проценти, а саме в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу.

Апелянтом не спростовано про отримання такої інформації, відтак процедуру повідомлення слід вважати дотриманою.

Доводи апеляційної скарги про необхідність врахування вимог законодавства «Про захист прав споживачів» до уваги не приймаються, оскільки жодним чином на виниклі правовідносини не впливають і за змістом скарги про порушення норм права не свідчать, в судовому засіданні апеляційного суду представником апелянта підтримані не були.

Решта доводів апеляційної скарги щодо недотримання процедури повідомлення поручителів про дострокове стягнення коштів, збільшення обсягу їх відповідальності без отримання згоди не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності ОСОБА_2, тому правильність висновку суду про задоволення позову в зазначеній частині не спростовують.

Разом із тим не можна погодитися із висновком суду про стягнення заборгованості з поручителів, доводи апеляційної скарги в зазначеній частині є обґрунтованими, виходячи з наступного.

За змістом ч.1ст.559 ЦК до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, здійснені без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього, зокрема: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Факт збільшення процентної ставки є встановленим, і новий її розмір 24,8% був передбачений додатковою угодою №1 від 12.12.2007 року, якою внесено зміни до основного договору (а.с.19). Додаткова угоди укладена між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, і поручителі не були її учасниками.

За правилами п.2.1 договору поруки №165126 від 12.12.2007 року із ОСОБА_3 (а.с.20) та п.2.1 договору поруки №165129 від 12.12.2007 року із ОСОБА_4 (а.с.22) кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови Основного договору, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, при цьому під згодою поручителя сторони розуміють візування поручителем змін до Основного договору (шляхом проставлення підпису уповноваженої особи та печатки, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та / або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та /або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін. Таких письмових доказів про їх повідомлення про внесення змін до договору не надано, відтак підвищення процентної ставки вдвічі відбулося без згоди поручителів, чим відповідно збільшений обсяг їх відповідальності, тому поруку слід вважати припиненою за правилами ст.559 ЦК.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, порушив норми матеріального права, тому висновок суду в частині стягнення заборгованості з поручителів не відповідає вимогам закону, рішення суду - скасуванню із ухваленням нового про відмову у задоволенні позову про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також судових витрат, з огляду на припинення договору поруки.

Керуючись ст.ст.304,п.2ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 26 лютого 2015 року в частині задоволення позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, судових витрат скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості за договорами поруки від 12 грудня 2007 року № 165126, №165129 відмовити, в решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: