Справа № 180/486/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі
головуючого: судді Янжули О.С.
при секретарі: Гащук І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про захист прав споживачів та стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про захист прав споживачів та стягнення коштів, посилаючись на наступні обставини:
Згідно з п.2 договору датою внесення суми вкладу є 19 листопада 2013 року а датою повернення суми вкладу є 24 листопада 2014 року.
Згідно договору банк зобовязаний зберігати вклад, нараховувати та сплачувати по ньому проценти, а також повернути вклад в порядку передбаченому договором.
Відповідач неналежним чином виконував умови договору у звязку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість яка станом на 27 квітня 2015 року становить суму 453 564 гривні 92 копійки, яка складається з:
-заборгованість по відсоткам за прострочений строк виконання договору - 6416 грн. 42 коп.
-три відсотки річних від простроченої суми - 980 грн. 96 коп.
-пеня у розмірі 3% вартості послуги 350766 грн. 15 коп.
Стягнути з ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» на користь ОСОБА_1 на підставі пункту 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» пеню у розмірі трьох відсотків вартості послуги за кожний день прострочення виплати йому з його поточного рахунку суми банківського вкладу (депозиту) - у сумі 350766 гривень 15 копійок, а саме з 24.11.2014 по день фактичної виплати вкладнику суми банківського вкладу (депозиту) з його поточного рахунку.
Стягнуту з ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» пеню - у сумі 350766 гривень 15 копійок терміново виплатити ОСОБА_1 готівкою через касу ПАТ КБ «Фінансова ініціатива».
Стягнути з ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» моральну шкоду у розмірі 5000 гривень на користь ОСОБА_1 за завдання йому душевних страждань, що виникли у нього у зв'язку із довгостроковим більше двох місяців не наданням йому посадовими особами ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» як відповіді на його звернення від 08.12.2014 та від 09.12.2014 так і порушенням цими особами вимог ст.40, 68 Конституції України та ст.20 Закону України «Про звернення громадян» при розгляді його відповідних звернень, а також за несвоєчасне виконання цими особами грошового зобов'язання по договору банківського вкладу (депозиту) відносно ОСОБА_1.
Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засіданні не зявився, належним чином повідомлений про слухання справи, причини неявки суду не повідомив.
Суд, вивчивши матеріали справи, врахувавши пояснення позивача у позові, пояснення представника відповідача у запереченнях на позовну заяву, з'ясувавши обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновків про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором банківського строкового вкладу (депозиту).
Згідно договору банк зобовязаний зберігати вклад, нараховувати та сплачувати по ньому проценти, а також повернути вклад в порядку передбаченому договором.
24.11.2015 року позивач звернувся із заявою до відділення № 11 ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» м. Дніпропетровська про повернення з власного поточного рахунку як суми вкладу так і процентів за ним. Крім того, позивач 08.12.2014 року та 09.12.2014 року звертався із заявами до відділення ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» про повернення грошових коштів. Однак на зазначені вимоги позивача відповідач не надав відповіді, не повернув кошти вкладу і не сплатив проценти за ним позивачу.
Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.
Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Згідно ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався у відділення ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» м. Дніпропетровська з вимогою про повернення вкладу з депозиту по закінченні строку вкладу.
Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не в цілому заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від виконання зобовязань, оскільки докази ним на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі.
Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.
Відповідно до змісту ст. ст. 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки).
У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів, зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 грудня 2013 р. у справі № 6-140цс13).
Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до переконання, що відповідач порушив умови договору, тим самим позбавив позивача права вільно володіти та користуватися належними йому грошовими коштами, а тому для поновлення вказаного права позов в частині виплати суми вкладу, нарахованих процентів, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних згідно ст. 625 ЦК України підлягає задоволення.
Разом з тим, в частині стягнення пені позивач посилається на положення ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до яких у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Судом встановлено, що відповідач надав позивачу послугу, яка зводилася до прийняття ним грошових сум з обов'язком виплати процентів на них. Надання такої послуги було оформлено укладеним банком з позивачем договором про банківський строковий вклад.
Після укладення договору між банком та позивачем виникли зобов'язальні відносини, які регулюються нормами зобов'язального права та положеннями укладеного договору про банківський строковий вклад.
Положення ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", яка встановлює відповідальність виконавця робіт (послуг) за її не виконання в обумовлений договором строк у вигляді сплати пені, виниклих між сторонами відносин не регулюють та не поширюється на порушення зобов'язання з повернення депозитних коштів, а тому в цій частині слід в задоволенні позову відмовити.
Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки за змістом ст. ст. 15, 16 ч. 2 п. 9, 23, 611 п. 4 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі шляхом відшкодування моральної шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Нормами ЦК України не передбачена відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов'язання у вигляді відшкодування моральної шкоди, а тому достатніх підстав для задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди немає.
Також не підлягає задоволенню вимога позивача, щодо термінової виплати йому заборгованості готівкою через касу ПАТ КБ «Фінансова ініціатива», оскільки стаття 367 ЦПК України дає вичерпний перелік справ у яких рішення підлягає негайному виконанню. Справи про захист прав споживачів та стягнення заборгованості по депозиту в даний перелік не входить, отже підлягають загальному порядку виконання судових рішень, після набрання рішенням законної сили.
На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 1058,1060, 1061,1074 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-216, 224-226 ЦПК України, суд -
Керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 509, 611, 625, 631, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ст.ст. 16, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" про захист прав споживачів та стягнення коштів задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) заборгованість за договором банківського вкладу (депозиту) № 246285 від 19 листопада 2013 року у сумі- 102 798 (сто дві тисячі сімсот девяносто вісім) гривень 78 копійок, яка складається з:
-заборгованість по відсоткам за прострочений строк виконання договору - 6416 грн. 42 коп.
-три відсотки річних від простроченої суми - 980 грн. 96 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" на користь держави судовий збір у розмірі 1027,98 гривні.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О. С. Янжула