Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/21/12-ц Головуючий у 1-й інст. Драч Ю.І.
Категорія 26 Доповідач Заполовський В. Й.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.Й.,

суддів: Забродського М.І., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2008 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з неї як спадкоємця 80 000 доларів США відповідно до укладеного між ним та ОСОБА_6 договору позики від 18 квітня 2007 року.

Зазначав, що восени 2007 року ОСОБА_6 помер. Тому він відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України та після уточнення позовних вимог, просив стягнути із спадкоємців померлого, які належним чином прийняли спадщину, а саме з ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вказану грошову суму в межах вартості спадкового майна.

В подальшому між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено угоду про відступлення права вимоги, відповідно до якої до ОСОБА_1 перейшло право вимоги за договором позики від 18 квітня 2007 року.

В остаточній редакції заяви про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 просив зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 повернути йому 80 000 доларів США, а при неможливості повернення, стягнути з них в солідарному порядку 1 261 549 грн. 60 коп. боргу та понесені судові витрати.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06 січня 2015 року позов задоволено.

Зобовязано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 повернути ОСОБА_1 80 000 доларів США, а при неможливості повернення - стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в солідарному порядку 1 261 549 грн. 60 коп. боргу.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі за безпідставністю.

Зокрема зазначає, що у нею та іншими спадкоємцями свідоцтва про право на спадщину, де б зазначалося яке саме майно перейшло від спадкодавця, в яких долях та його вартість не отримані.

Крім того вважає, що договір позики є нікчемним з моменту його укладення, оскільки не було дотримано усіх істотних умов при його укладенні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій самій сумі, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи, а саме з письмової розписки від 18.04.2007 року вбачається, що ОСОБА_5 надав в позику ОСОБА_6 80 000 доларів США, які останній зобовязався повернути на першу вимогу (а.с.5 т.1).

Дана розписка у встановленому законом порядку не визнана недійсною та не спростована сторонами по справі.

Тобто, письмова розписка ОСОБА_6 є підтвердженням укладення договору позики та його умов, яка посвідчує передання йому позикодавцем ОСОБА_5 визначеної грошової суми.

28 листопада 2007 року ОСОБА_6 помер (а.с.24 т.1).

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_6 та на протязі 6-ти місяців спадщину прийняли його дочки, як спадкоємці першої черги, частки у спадщині яких є рівними (ст.1261, 1267 ЦК). А саме ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 шляхом їх звернення до нотаріальної контори із письмовими заявами (а.с.23,32, 33 т.1). Від спадщини останні не відмовились.

Докази про отримання вказаними особами свідоцтв про право на спадщину в матеріалах справи відсутні.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов'язку, передбаченого статтею 1297 ЦК раїни, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За системно-логічним змістом наведених вище норм матеріального права та ч. 2 ст. 1282 ЦК України випливає, що кредитор не позбавлений можливості у разі відмови спадкоємців від обов'язкового одноразового платежу, пред'явити вимогу про стягнення цієї суми, яка судом стягується з урахуванням вартості прийнятого спадкового майна, звернення стягнення на яке, при наявності рішення суду, буде здійснено в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Матеріалами справи доведено, що прийнятим відповідачами спадковим майном є квартира АДРЕСА_1, що належала померлому ОСОБА_6, вартість якої згідно до висновку експерта №200/06-2015 від 22.06.2015 року становить 434 400 грн. (а.с.145-157 т.2).

Тобто, виходячи із кількості спадкоємців (три особи) та рівності їх часток (ст.1267 ЦК), вартість частки кожного із спадкоємців у майні, одержаного у спадщину становить 144 800 грн (434 400 : 3).

Доказів про наявність іншого спадкового майна матеріали справи не містять.

Оскільки спадкоємці ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 задовольнити вимоги кредитора, в тому числі і в межах вартості майна, одержаного у спадщину шляхом одноразового платежу відмовляються, то кредитор має право на стягнення цієї суми в судовому порядку, яка підлягає стягненню з урахуванням вартості прийнятого спадкового майна, що в даному випадку становить розмір по 144 800 грн. з кожного.

Проте, суд першої інстанції при вирішенні спору вказаних вище обставин та норм закону не врахував та прийшов до неправильного висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю. Крім того стягнув з відповідачів заявлену позивачем суму в солідарному порядку, що не узгоджується з вимогами ч.1 ст.1282 ЦК України.

З огляду на наведене колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги обґрунтованими частково та задовольняє скаргу частково.

Відтак, рішення суду першої інстанції відповідно до ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову частково.

Керуючись ст. ст.209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 144 800 грн., в межах вартості частки в майні, одержаного у спадщину, а саме квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 по 500 грн. витрат по сплаті судового збору та по 567 грн. витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді