АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

08 липня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Бабіч К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ частки,стягнення компенсації та визнання права власності,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року,

встановила:

у вересні 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила виділити її частку в АДРЕСА_1 шляхом припинення її права власності на належну їй ј частину квартири та стягнення з відповідачів компенсації вартості належної їй частки.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказувала, що їй належить 1/4 частина АДРЕСА_1. Через постійні конфлікти з іншими 3 співвласниками квартири, яким також належить по ј частині, вона просила стягнути з кожного із співвласників по 1/12 частині ринкової вартості квартири, припинити її право власності на вказану частку та визнати за відповідачами право власності по 1/12 частині квартири.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не мають можливості сплатити позивачу розмір компенсації за належну їй частку, а тому стягнення з них такої компенсації призведе до порушення їх прав.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 183 та 364 ЦК України.

Доводи, викладені представником позивача в апеляційній скарзі, були предметом перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Судом першої інстанції було правильно встановлено що спірна квартира є неподільною річчю, оскільки виділ в натурі частки квартири, яка належить позивачу, без втрати її цільового призначення є неможливим.

В даному випадку позивач має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості її частки відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України. Позивач, заявила вимогу щодо передачі її частки у частках по 1/12 частині квартири у власність кожного з відповідачів та стягнення з кожного з них частини компенсації по 64 502 грн. 17 коп. Однак між співвласниками не досягнуто згоди з цього приводу. Як стверджують відповідачі у них відсутня об'єктивна можливість виплатити компенсацію в зазначеному розмірі, відсутність коштів призведе до примусового виконання рішення суду шляхом продажу квартири, відповідачі не згодні на викуп частки позивача, а примушування їх до цього також буде порушенням їх прав, оскільки законодавством не передбачено можливості набуття права власності у примусовому порядку.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 відхилити, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 759/15426/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/8226/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Миколаєць І.Ю.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.