Ухвала

іменем україни

19 червня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Свириденко Анатолій Михайлович про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

'ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 червня 2008 року ОСОБА_5 був складений й посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Свириденко А.М. заповіт на імя ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 років ОСОБА_5 померла. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1941/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>Позивач вважає, що оспорюваний заповіт порушує її права, оскільки разом із покійною ОСОБА_5 позивачка була спів <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1941/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>вл <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843041/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>асницею <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843042/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>вартири <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843046/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1> АДРЕСА_1 у <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843253/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1> рів <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843254/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>них частина <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844353/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>х, проживал <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844354/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>а разом з н <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844359/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>ею з 05 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844363/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1> травня 2007 року, тому вона є спадкоєми <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844370/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>цею четвертої черги. Крім того, відпові <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1822/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>дач на <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1853/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>підставі д <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1941/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>аного запо <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1984/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>віту оспорює п <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1988/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>раво власності позив <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1992/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>ачки на 1/ <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1998/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>2 частину вказаної квартири, у р <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2000/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>азі отримання спадщини за даним заповітом відповідач буде створювати перешкоди у користуванні її часткою квартири. Вказаний заповіт, на її думку, є недійсним, оскільки мало місце порушення порядку укладення та посвідчення вказаного заповіту.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 21 травня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляцій суд, керуючись положеннями ст.ст. 60, 1264 ЦК України, ч. 2 ст. 3 СК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач жодним чином не може претендувати на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_5, оскільки не є спадкоємцем ні за законом, ні за заповітом, а тому її права не порушуються.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Свириденко Анатолій Михайлович про визнання заповіту недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ