Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/3617/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

26 червня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Нікушина В.В.

За участю секретаря Москаленко І.М., Підгородецька О.Ю., Сокиран І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист авторських виключних прав на твір, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (далі-відповідач) про захист авторських виключних прав на твір.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у 2008 році ОСОБА_1 було створено твір образотворчого мистецтва картину під назвою «Утро в Париже», яка є включеною до офіційного каталогу автора під назвою «Gapchinska. Поставщик счастья №1».

07.10.2014 року в належному фізичній особі підприємцю ОСОБА_2 у пункті роздрібної торгівлі, що знаходиться за адресою: м.Київ, та території ТРЦ «Магелан» було зафіксовано факт розповсюдження товару, а саме магніту на якому незаконно зображена одна з робіт позивача під назвою «Утро в Париже», що є обєктом авторського права позивача.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідачем без відома та згоди позивача було публічно розміщено контрафактну продукцію та розповсюджено обєкт авторського права, що в свою чергу є порушенням немайнових прав позивача з метою поновлення яких останній просив стягнути з відповідача грошову компенсацію за фактом реалізації в розмірі 12 180,00 грн., та крім того стягнути грошову компенсацію за фактом публічного показу обєкту авторського права в розмірі 12180,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції. Заперечень проти позову до суду не надав, явку представника не забезпечив.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи 2008 році позивач своєю творчою працею створила картину, на якій зображено дітей - ангелів в білому одязі, з маленькими крилами за спиною, не пропорційною до тіла великою головою, зі світлим волоссям, зверху картини розміщено чорним кольором напис «Утро в Париже». Її авторство підтверджується підписом на оригінальному примірнику твору, у нижньому лівому куті якого зазначено «ОСОБА_1Г.».

Відповідно до ст. 418 ЦК України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом. Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об1єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом Право інтелектуальної власності є непорушним.

Відповідно до ст.ст.435, 437 ЦК України, ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, а також майнові права, визначені ст.440 ЦК України та ст.15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», зокрема виключне право дозволяти використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

З матеріалів справи слідує, що 07.04.2014 року у пункті роздрібної торгівлі, який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 та розташований в на території ТРЦ «Магелан» (торговельний центр), за адресою: м.Київ, по пр. Академіка Глушкова, буд. 13-Б, зафіксовано факт реалізації товару - магніту сувенірного «Утро в Париже», на лицьовій стороні якого без дозволу автора зображена одна з робіт - «ОСОБА_1Г.», вищевикладені обставини також підтверджуються наданою суду копію образотворчого твору позивачки «Утро в Париже»; копією офіційного каталогу автора; товарним чеком, виданим в магазині мережі «Магелан» від 07.10.2014 р., який містить мокрий відбиток круглої печатки із зазначенням «м.Київ, Україна, Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1» із зазначенням найменування товару магніт з ціною 10 грн.; а також СД-диск із відеозйомкою, який підтверджує продаж магніту сувенірного «Утро в Париже» із використанням зображення твору позивача.

Відповідно до ст.ст. 435, 437, 438 ЦК України первинним суб'єктом авторського права є автор твору. Авторське право виникає з моменту створення твору. Автору твору належать особисті немайнові права, встановлені статтею 423 цього Кодексу та інші права, серед яких є право на недоторканість твору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір; ім'я автора - сукупність слів чи знаків, що ідентифікують автора: прізвище та ім'я автора; прізвище, ім'я та по батькові автора; ініціали автора; псевдонім автора; прийнятий автором знак (сукупність знаків) тощо. Контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, публікований і (або)розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: а) вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21, 25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав; б) піратство у сфері авторського права і (або) суміжних прав - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів ( у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення; в) плагіат - оприлюднення (опублікування), повністю або частково, чужого твору під іменем особи, яка не є автором цього твору; г) ввезення на митну територію України без дозволу осіб, які мають авторське право і (або) суміжні права, примірників творів (у тому числі комп'ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм, програм мовлення; д) вчинення дій, що створюють загрозу порушення авторського права і (або) суміжних прав; е) будь-які дії для свідомого обходу технічних засобів захисту авторського права і (або) суміжних прав, зокрема виготовлення, розповсюдження, ввезення з метою розповсюдження і застосування засобів для такого обходу; є) підроблення, зміна чи вилучення інформації, зокрема в електронній формі, про управління правами без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав чи особи, яка здійснює таке управління; ж) розповсюдження, ввезення на митну територію України з метою розповсюдження, публічне сповіщення об'єктів авторського права і (або) суміжних прав, з яких без дозволу суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав вилучена чи змінена інформація про управління правами, зокрема в електронній формі.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про авторське право і суміжні права» захист особистих немайнових і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав здійснюється в порядку, встановленому адміністративним, цивільним і кримінальним законодавством.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. ОСОБА_2 яких - право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» встановлено, що судам слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону № 3792-XII) (3792-12); шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.

Встановлено, що позивач є автором образотворчого мистецтва, а саме - картини, на якій зображено дітей ангелів в білому одязі, з маленькими крилами за спиною, не пропорційною до тіла великою головою, зі світлим волоссям, вверху картини розміщено чорним кольором напис (назву картини) Утро в Париже.

За змістом ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків показань свідків, письмових доказів речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суд дослідивши в судовому засіданні надану позивачем копію СД-диск, на якому відображено процес придбання у магазині магніту сувенірного «Утро в Париже» («ОСОБА_1Г.» фіксація цього товару, та чеку про оплату) враховуючи те, що фіксацією порушень авторських прав позивачки здійснювалась ним особисто відкрито на мобільний телефон у громадському місці, яким є магазин, що не заборонено чинним законодавством, і не є порушенням особистих майнових чи немайнових прав відповідачки, чи розповсюдженням щодо неї конфіденційної інформації про її особисте життя чи її професійну діяльність, вважає його належним та допустимим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.307 ЦК України фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле-, чи відеоплівку лише за її згодою. Разом з тим згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле-, чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах чи інших заходах публічного порядку.

За змістом п.«г» ч.1 ст.52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 04.06.2010 р. «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи; шкоди, завданої суб'єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою і діями відповідача.

В судовому засіданні представник позивача довів наявність у позивача авторського права на твір «Утро в Париже» та факт його порушення, оскільки вона не надавала згоди на використання цього твору на сувенірному магніті та його реалізацію (продаж).

Відповідно до роз'яснень, викладених у абз.2 п.44 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 04.06.2010 р. «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» особа, яка розповсюджує об'єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб'єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.

У відповідності до п. п. г, е ч.2 ст.52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право на виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

За таких обставин, оскільки позивач належними засобами доказування довів факт порушення відповідачем майнових прав суб'єкта авторського права (позивача у справі) шляхом вчинення дій, які визнаються порушенням авторського права, а саме: факт публічного показу обєкта авторського права шляхом пропозиції продажу та факт реалізації контрафактного товару магніту на якому незаконно зображена одна з картин позивача «Утро в Париже» - суд дійшов висновку, що зазначений позивачем розмір грошової компенсації є правомірним та обґрунтованим.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.

Керуючись п. п. 12, 44 Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», ст. ст. 307, 435, 437 440 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права», ст. ст. 10, 57-61,79,88, 208 - 209, 212-215, 218, 224 - 226 ЦПК України ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист авторських виключних прав на твір задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (08133, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2. ІПН НОМЕР_2) грошову компенсацію у розмірі 24 360,00 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя В.В. Нікушин