АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5354/15 Головуючий 1 інстанції: Омельченко К.О.
Категорія:право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 червня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання грошових коштів спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, а також за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання коштів особистою приватною власністю, які набуті до шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання грошових коштів спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

В обґрунтування позову зазначила, що з 22 березня 2013 року по 29 жовтня 2013 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2

За час перебування у шлюбі, ними спільно вирішено відкрити на імя відповідача депозитні рахунки, на які покласти спільні кошти у розмірі 240 000 грн. 00 коп.

Згодом, ОСОБА_2 повідомив, що відкрив у Територіальному відокремленому безбалансовому відділенні (ТВБВ) №10020/132 ПАТ «Ощадбанк» у м. Харкові два депозитні рахунки на 100 000 грн. 00 коп. та 140 000 грн. 00 коп.

Після розірвання шлюбу відповідач відмовився повернути половину спільно внесених на депозит грошових коштів та нарахованих банком відсотків.

Просить визнати грошові кошти у сумі 240 000 грн. 00 коп. спільною сумісною власністю;

Здійснити поділ майна подружжя :

визнати за нею та за відповідачем право власності на 1/2 частину грошових коштів, які були внесені відповідачем на депозитні рахунки ПАТ «Ощадбанк» у період із 22 березня 2013 року до 29 жовтня 2013 року, що становить 120 000 гривень 00 коп., та на 1/2 частину суми відсотків, нарахованих за цими вкладами на день ухвалення рішення по справі,

стягнути судові витрати.

У червні 2015 року ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги.

Зазначає, що за час перебування у шлюбі, ними відкрито на імя ОСОБА_2 депозитні рахунки та покладено спільні кошти у розмірі 250 000 грн. 00 коп.

Остаточно просить визнати грошові кошти, внесені відповідачем на рахунки у ПАТ «Ощадбанк»:, а саме 09 квітня 2013 року на рахунок 8301 у розмірі 120 000 грн.. 00 коп. та 03 травня 2013 року на рахунок 7420- 130 000 грн.. 00 коп. спільною сумісною власністю та стягнути з ОСОБА_2 125000 грн.. 00 коп. у якості належних їй 1/2 частки від грошових коштів, внесених на рахунки 8301 та 7420 у ПАТ «Ощадбанк» за час перебування у шлюбі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав.

У травні 2015 року звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання коштів особистою приватною власністю, які набуті до шлюбу.

Зазначає, що з 31 січня 1953 року перебував у шлюбі з ОСОБА_3

За час спільного життя ними були відкриті рахунку по вкладам, які після закінчення строку дії договорів переукладалися.

07 вересня 2011 року ОСОБА_3 померла.

Після її смерті він успадкував її вклад та відкрив рахунки на своє імя.

Грошові кошти нажиті ним ще до шлюбу з позивачкою і вона не має до них ніякого відношення. Гроші знаходились на рахунках його та його першої дружини і він навіть не брав їх до рук, оскільки коли закінчувався строк дії вкладу, то цього ж дня відкривався новий рахунок і гроші переукладалися.

Просить визнати грошові кошти та відсотки які зараховувались на ці рахунки його особистою приватною власністю, які набуті до шлюбу, а саме: рахунок № 3620 у сумі 150 000,00 гривень в АТ «Ощадбанку», та рахунок № 7420 у сумі 150 000,00 гривень в АТ «Ощадбанку».

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 червня 2015 року позовні вимоги Москалець - ОСОБА_4 - залишено без задоволення.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 грошові кошти та відсотки, які нараховувались на грошові кошти, особистою приватною власністю останнього, як набуті до шлюбу з ОСОБА_1, що розміщені на рахунках №3620 в сумі 150000 грн. та № 7420 в сумі 150000 грн. в АТ «Ощадбанк».

Судові витрати покладено на позивача за первісним позовом ОСОБА_1.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позов, оскільки судом не взято до уваги всі обставин по справі.

Вказує, що відповідач не пролонгував договори, які були укладені ним раніше, а уклав нові договори про розміщення вкладів із використанням її коштів та раніше зроблених заощаджень.

Суми, які знімалися ОСОБА_2 та потім розміщувалися на банківському рахунку, не співпадають.

Відповідач визнає, що знявши 10 квітня .2013 року 50 000 грн. він не став їх повторно розміщувати на рахунку, а залишив для особистих потреб.

03 травня 2013 року знявши кошти у розмірі 87400,00 грн.; того ж дня він розміщує на рахунку у банку спільні кошти у розмірі 130 000 грн.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи з 22 березня 2013 року по 29 жовтня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Ставлячи питання про розподіл майна подружжя ОСОБА_1 просить визнати грошові кошти, вкладені відповідачем на рахунки ПАТ «Ощадбанк» 09 квітня 2013 року у сумі 120000 грн. та 03 травня 2013 року у сумі 130000 грн., спільною сумісною власністю подружжя та в порядку розподілу майна стягнути з відповідача 1/2 частину цих коштів, а саме 125000 грн.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що це майно є особистою власністю відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст. 60, 57 ч. 1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу.

На аркуші справи 37 є відповідь ПАТ «Ощадбанк» щодо руху коштів на рахунках відповідача.

Позивачка просить визнати суму 120000 грн., які внесені 09 квітня 2013 року на рахунок №8301 спільним сумісним майном подружжя.

Однак, як вбачається, з відповіді Банку ще 08 жовтня 2011 року було відкрито рахунок на імя відповідача на суму 50000 грн.

Потім неодноразово кошти додатково вносилися і 09 квітня 2013 року рахунок закрито у сумі 120000 грн. і ці кошти внесено на поточний рахунок №8301.

Тобто, це майно є особистою власністю відповідача, оскільки набуто до шлюбу з позивачкою.

Відносно іншого рахунку від 03 травня 2013 року по вкладу у сумі 130000 грн. на рахунку №7420, то ці кошти також є особистою власністю відповідача.

З відповіді Банку вбачається, що 03 травня 2013 року з поточного рахунку №8301 на суму 120000 грн. відповідачу видано кошти у сумі 87400 грн.

03 травня 2013 року(дата валютування 07 травня 2013 року) на імя відповідача відкрито рахунок №7420 у сумі 130000 грн.

Тобто, 87400 грн. переведені з іншого рахунку відповідача, кошти на якому придбані відповідачем ще до реєстрації шлюбу з позивачкою.

Відносно інших коштів у сумі 426000) грн., то як вбачається з руху коштів по рахунку №8301(дошлюбного рахунку відповідача), то ще 10 квітня 2013 року ним отримано з нього 50000 грн.

Як зазначає відповідач ці кошти він тримав вдома і саме вони стали додатком до 130000 грн.

Відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою не надано доказів, що ці кошти є їх сумісним майном.

Вони перебували на той час у шлюбі з 23 березня 2013 року, тобто 1,5 місяці до внесення вкладу.

Тобто, будь-яких доказів, що ці кошти є спільним майном подружжя не надано.

За таких обставин рішення суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права; підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 червня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: