Справа № 459/14/14 Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.І.
Провадження № 22-ц/783/2885/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 3 лютого 2015 року у справі за заявами ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Спеціалізованої організації державної акціонерної компанії «Національна мережа аукціонних центрів» в особі філії «Львівський аукціонний центр», Відділу державної виконавчої служби Червоноградського МУЮ, Червоноградського МУЮ в особі Відділу ДВС, ОСОБА_3, Державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК», треті особи ОСОБА_7, суб`єкт оціночної діяльності СПД ОСОБА_8, про визнання аукціону недійсним та скасування протоколу прилюдних торгів, визнання недійсним договору застави, договору поручительства, виконавчого напису нотаріуса, повернення будинковолодіння,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду із заявами та просили переглянути у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.12.2010 року у вищезазначеній справі, яким відмовлено в задоволенні їхніх позовів.

В обґрунтування заяв зазначили, що вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21.12.2013 року заявника ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України. Цим вироком ОСОБА_4 визнано винним у тому, що 02.08.2002 року, укладаючи з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» додаткову угоду №519/303 до договору № 443 на обслуговування міжнародної пластикової картки VІSАELEKTRONSERVISE №287686 від 01.08.2002 року, діючи з метою підробки офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством чи організацією і який надає право чи звільняє від обов`язків, уклав з ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» договір поручительства від 02.02.2002 року, в якому поручителем зобов`язань позичальника ОСОБА_4 перед банком виступала ОСОБА_5, в якому від її імені власноручно розписався без її відома. Крім того, цим же вироком ОСОБА_4 визнано винним в тому, що 02.08.2002 року на виконання вимог вищезгаданої додаткової угоди 519/303, діючи повторно, з метою підробки офіційного документа, який видається, посвідчується підприємством чи організацією і який надає право чи звільняє від обов`язків, в приміщенні Червоноградської державної нотаріальної контори уклав договір застави майна №519/303, який було засвідчено державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, згідно з умовами якого заявник ОСОБА_4 був заставодателем-позичальником, ОСОБА_5 - заставодателем-поручителем, а ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - заставодержателем, в якому ОСОБА_4 власноручно підписався від імені ОСОБА_5 заставодавця - поручителя без її відома.

Вважають, що даним вироком достовірно встановлено те, що оспорювані ОСОБА_5 договори застави та поручительства від 02.08.2002 року підроблені від її іменні, а відтак, підлягають визнанню недійсними, як і підлягає визнаю недійсним аукціон, а протокол прилюдних торгів скасуванню. Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 21.12.2013 року вважають істотною для справи обставиною, яка не була і не могла бути відомою під час розгляду цієї справи, оскільки дані обставини встановлені вироком значно пізніше після розгляду справи в суді в 2010 році, і є нововиявленою обставиною. Також вказують на те, що вироком фактично встановлено завідомо неправдиві покази свідка державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, що є самостійною підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

У зв`язку з наведеним, просили рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.12.2010 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким їхні позови задовольнити.

Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 09.04.2014 рокувідмовлено в задоволенні заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.12.2010 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 16.09.2014 року скасовано ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 09.04.2014 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскаржуваним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 3 лютого 2015 року заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2010 року задоволено, дане рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов (об`єднані справи) задоволено.

Визнано недійсними та скасовано прилюдні торги від 26.07.2006 року, проведені філією «Львівський аукціонний центр» спеціалізованої організації ДАК «НМАЦ» по реалізації незавершеного будівництвом будинковолодіння в м.Червонограді по вул. Травневій, 29, Львівської області та протокол цих прилюдних торгів №186 від 26.07.2006 року. Визнано недійсним договір застави майна № 519/303 від 02.08.2002 року, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідчений державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 1-2116. Визнано недійсним договір поручительства від 02.08.2002 року, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Визнано недійсним та таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 07.10.2003 року, вчинений державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 1-2152. Повернуто ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будинковолодіння по вул. Травневій, 29 в м. Червонограді Львівської області.

Рішення суду оскаржили ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

ОСОБА_3 просить рішення скасувати, в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2010 року у зв`язку з нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в апеляційній скарзі зазначає, що рішення є незаконним, таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що між судовими рішеннями відсутній процесуальний зв`язок, що замість вирішення питання про скасування рішення суду від 2010 року та призначення справи до нового розгляду судом задоволено позовні вимоги позивачів. Окрім того, вважає рішення невмотивованим. Зазначає, що заявник звернувся до суду із відповідною заявою з пропуском трьохрічного строку, який обчислюється з дня набрання судовим рішенням законної сили, що є підставою для відмови у відкритті провадження. Також, пропущено місячний строк для подання заяви, який обчислюється з дня встановлення нововиявлених обставин. Апелянт вважає висновок суду щодо наявності нововиявленої обставини таким, що не відповідає матеріалам справи, спростовується письмовими доказами та обґрунтуванням позовних вимог самих заявників ще у 2010 році. Зокрема, ОСОБА_5 зазначала у своєму позові про те, що будинковолодіння, що належала їй на праві приватної власності, було заставлено банку від її імені, без її відома та за підробленим від її імені договором застави, який вона не підписувала. Позивачами під час розгляду справи не використані надані їм права, передбачені ЦК України та ЦПК України, не було заявлено проведення почеркознавчої експертизи. Крім того, вказує на те, що в ухвалі Апеляційного суду Львівської області від 30.06.2011 року було встановлено, що позивачі не подали жодного доказу та не спростували законність проведення торгів та оцінки майна. ОСОБА_5, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилалась на те, що їй не було відомо про заставу майна її чоловіком ОСОБА_4, що вона не поручалась за його зобов`язаннями і що вона не підписувала оспорені договори. Відтак, дана обставина була відома заявникам та досліджувалась судами першої та апеляційної інстанції. Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 21.12.2013 року є лише доказом, що підтвердив посилання позивачів на обставини, котрі були викладені у позовній заяві. Окрім того, судом першої інстанції не враховано, що позивачами пропущено строки позовної давності за всіма вимогами у позовних заявах, так як кредитні угоди були укладені у 2002 році, а позивачі звернулися з позовами у 2008 році. Апелянтом звернуто увагу і на те, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначає про неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи, про невідповідність висновків суду обставинам справи. Вважає, що у зв`язку з ухваленням оскарженого рішення його позбавлено права власності на будинковолодіння, яке було придбане на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Взявши до уваги вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 22.11.2013 року, судом першої інстанції помилково зроблено висновок фактично про безпідставність набуття ОСОБА_3 права власності на будинковолодіння. Саме даний вирок, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.383 ЦПК України, покладено в основу оскаржуваного рішення. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про підписання договорів застави та поручительства ОСОБА_4 без відома ОСОБА_5 Апелянтом зазначено про всі відомі рішення, що стосуються предмету даного спору, ухвалених у період 2005-2013 років, їх копії долучено до апеляційної скарги. Як зазначає апелянт, при розгляді відповідних справ, судові рішення по яких були ухвалені в період 2005-2013 років, позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обґрунтовували свої вимоги з посиланням на різні обставини, зокрема такі, як: незаконність дій нотаріуса, завищений розрахунок заборгованості, пені, відсотків, здійснених банком по кредитних зобов`язаннях ОСОБА_4, та жодного разу не зазначали про підроблення ОСОБА_4 будь-яких документів, тим більше спірних договорів застави та поручительства. Вказує і на те, що ОСОБА_5, беручи у 2006 році участь у справі про визнання нечинним та скасування виконавчого напису нотаріуса як третя особа, будучи обізнаною із обґрунтуванням позовної заяви та мотивами вчинененого виконавчого напису нотаріуса, не ставить в той час питання про злочинні дії свого чоловіка ОСОБА_4, що полягали у підробленні документів, внаслідок чого вона позбулася права власності на нерухоме майно. Відтак, вважає, що постановлення Червоноградським міським судом Львівської області вироку від 22.11.2013 року не є підставою для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Крім того, зі змісту заяв про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами вбачається, що заявникам вже при поданні позовної заяви, за чотири роки до постановлення вироку, була відома дана обставина. Вирок суду можна трактувати лише як новий доказ, який повинен оцінюватись у взаємозв`язку з іншими доказами в їх сукупності. Вважає, що звернення ОСОБА_5 до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину її чоловіком з приводу вчинення ним підписів нібито без її відома та згоди було заздалегідь продумано. ОСОБА_5 подала таку заяву лише у 2011 році, коли строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину вже сплив. Вказує на здійснений в рамках кримінального розслідування висновок спеціаліста №6/224 від 05.08.2011 року, де зазначено, що підписи від імені ОСОБА_5 у договорах застави і поручительства виконані іншою особою, ким саме, встановити виявилось неможливим. Аналогічний висновок експерта №6/36 від 16.02.2012 року. Звертає увагу і на те, що згідно з висновком експерта №6/330 від 02.07.2012 року та №6/51, наданого у 2013 році, підписи у договорах застави та поручительства, у договорі купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_5, виконані однією особою ОСОБА_4 З приводу таких висновків почеркознавчої експертизи сім`я ОСОБА_4 у своїй заяві в межах кримінальної справи пояснила, що в момент підписання договору купівлі-продажу будинковолодіння в приміщенні нотаріальної контори з`ясувалось, що не вистачає одного з документів, необхідного для укладення правочину, а тому, коли ОСОБА_5 пішла за документом, її чоловік ОСОБА_4 підписав договір замість своєї дружини. Апелянт вважає, що цією заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 фактично надали юридичну оцінку законності укладення усіх трьох договорів. Суд першої інстанції помилково не надав оцінку даній обставині. На думку апелянта, вищенаведене свідчить про злочинні спільні дії подружжя ОСОБА_5 у 2002 році, коли такі отримали банківський кредит за підробленими документами та оскаржуваним рішенням повернули заставне будинковолодіння. З метою перевірки даних обставин апелянт звернувся до Червоноградського МВ ГУМВС України у Львівській області із заявою про вчинення шахрайських дій подружжям ОСОБА_5. Також зазначає, що законність рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.12.2010 року, яким було відмовлено в задоволенні вимог про визнання прилюдних торгів недійсними та скасування протоколу прилюдних торгів, підтримав Апеляційний суд Львівської області. Дана обставина не була предметом розгляду заяв ОСОБА_5 про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, тим самим, суд вийшов за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_11, представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» - ОСОБА_12, які підтримали апеляційні скарги, пояснення заявника ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_13, які заперечили проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду даним вимогам не відповідає.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.1 Постанови № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», передбачений главою 4 розділу V ЦПК України перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у звязку з нововиявленими обставинами, є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Виходячи із того, що рішення за результатом розгляду заяви про перегляд ухвалюється в залежності від наявності підстав перегляду, суд апеляційної інстанції повинен перевіряти існування визначених ЦПК України підстав для її задоволення.

Задовольняючи заяву про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами та скасовуючи рішення у справі, яке набрало законної сил, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалоюАпеляційного суду Львівської області від 16.09.2014 року було скасовано ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 09.04.2014 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.12.2010 року. Відповідною ухвалою Апеляційного суду Львівської області звернуто увагу суду першої інстанції на необхідність врахування фактичної підстави для перегляду рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, а саме фальшивості документа, встановленої вироком суду. Червоноградським міським судом Львівської області взято до уваги вищезазначені вказівки суду апеляційної інстанції та вирішено справу по суті з посиланням на нововиявлену обставину встановлену вироком суду фальшивість документа.

Однак, повністю з таким висновком суду погодитися неможна.

Установлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2010 року, яке просили переглянути ОСОБА_4, ОСОБА_5 у зв`язку з нововиявленими обставинами, і яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 30.06.2011 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ДАК «Національна мережа аукціонних центрів», Відділу державної виконавчої служби Червоноградського МУЮ, ОСОБА_3, з участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_5, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_7, КБ «ПРИВАТБАНК», СПД ОСОБА_8, державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про визнання аукціону недійсним та скасування протоколу прилюдних торгів.

Цим же рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_5 до ДАК «Національна мережа аукціонних центрів», Відділу державної виконавчої служби Червоноградського МУЮ, ОСОБА_3, державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_6, ПАТ «ПРИВАТБАНК» в особі Червоноградського відділення, ОСОБА_4 з участю третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_7, СПД ОСОБА_8 про визнання недійсним договору застави майна, договору поручительства, виконавчого напису, аукціону та скасування протоколу прилюднх торгів, повернення будинковолодіння.

Вищезазначені справи розглядались як об`єднані.

Судом першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановлено, що 01.08.2002 року між ОСОБА_4 та Банком було укладено договір на обслуговування пластикової кредитної картки, а 02.08.2002 року додаткову угоду до даного договору про встановлення кредитного ліміту у розмірі 25000 доларів США терміном до 31.07.2003 року. На забезпечення виконання зобовязань позичальником між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та Банком 02.08.2002 року укладені договір застави незавершеного будівництвом житлового будинку (вул. Травнева, 29 у м. Червонограді) із земельною ділянкою площею 0,600 га та договір поручительства. Також встановлено, що 07.10.2003 року державним нотаріусом вчинено виконавчий напис, яким запропоновано вилучити у ОСОБА_4 предмет застави для погашення заборгованості за основним зобовязанням у сумі 25000 доларів США, несплачених відсотках в сумі 3483,1 доларів США та пені у сумі 725,59 доларів США. Відповідно до договору від 16.06.2006 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, укладеного між ВДВС та ДАК, 26.07.2006 року предмет застави - незавершений будівництвом житловий будинок з гаражем та огорожею, був реалізований на прилюдних торгах на користь ОСОБА_3

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 не довів підстав для визнання прилюдних торгів недійсними, а ОСОБА_5 для визнання недійсними договорів застави, поручительства, виконавчого напису та прилюдних торгів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обовязки осіб, які беруть участь у справі.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2010 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції застосував підставу, передбачену п.2 ч.2 ст.361 ЦПК України, а саме встановлену вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21.12.2013 року фальшивість договорів застави та поручительства від 02.08.2002 року, однак не перевірив, чи дана обставина була відома заявникам на час розгляду справи.

Так, зі змісту заяв про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами вбачається, що заявникам вже при поданні позовних заяв була відома дана обставина. Зокрема, ОСОБА_5 зазначала у своєму позові, поданому 01.11.2010 року, про те, що договір застави будинковолодіння, що належало їй на праві приватної власності, договір поручительства така не укладала, згоди на їх укладення не давала та останні не підписувала.

Відтак, неможна вважати дану обставину нововиявленою в розумінні п.2 ч.2 ст.361 ЦПК України. Вирок у справі, яким встановлено вину ОСОБА_4 у підробленні іншого офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, організацією чи іншою особою, яка має право надавати чи посвідчувати такі документи, і який надає право чи звільняє від обов`язків, з метою його використання підроблювачем чи іншою особою, вчинене повторно, є лише новим письмовим доказом, що підтверджує факт підписання договорів застави та поручительства ОСОБА_4 замість ОСОБА_5 без її відома та за підробленим від її імені підписом. Крім того, згідно з журналом судового засідання від 29.12.2010 року (а.с.213, т1), ОСОБА_4 визнав, що ставив підписи на відповідних договорах застави та поручительства замість своєї дружини, що свідчить про обізнаність останнього з обставинами, на які він покликається як на нововиявлені.

Разом з тим, не є нововиявленою обставиною і фактично встановлені вироком суду, як про це зазначає ОСОБА_5, завідомо неправдиві покази свідка державного нотаріуса Червоноградської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, оскільки вина останнього у вчиненні відповідного кримінального правопорушення не встановлена. Як вбачається з вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 21.12.2013 року, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у підробленні договору поручительства і застави визнав повністю, ствердив обставини, зазначені в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Здійснені в рамках розслідування висновок спеціаліста №6/224 від 05.08.2011 року, висновок експерта №6/36 від 16.02.2012 року, з яких вбачається, що підписи від імені ОСОБА_5 у договорах застави і поручительства виконані іншою особою, ким саме, встановити виявилось неможливим, та висновок експерта №6/330 від 02.07.2012 року, №6/51, наданий у 2013 році, з яких вбачається, що підписи у договорах застави та поручительства, у договорі купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку та земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_5, виконані однією особою ОСОБА_4, підтверджують підроблення документів, однак дані експертні дослідження могли бути проведені і в межах розгляду цивільної справи за позовами ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання аукціону недійсним та скасування протоколу прилюдних торгів, визнання недійсним договору застави, договору поруки, виконавчого напису, повернення будинковолодіння.

З рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Праведная проти Росії» від 18.11.2004 року вбачається, що процедурою скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачено наявність доказу, який раніше не міг бути відомий, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. З огляду на це, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні довести, що в них не було можливостей представити доказ фальшивості договорів на остаточному судовому засіданні, а також те, що цей доказ є вирішальним у справі.

Хоча ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були відомі обставини підробки підписів на договорах поручительства і застави ще на момент подання позовних заяв, такі не довели факту неможливості подання відповідних доказів під час провадження у справі до остаточного судового засідання. Залишення рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.12.2010 року без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 30.06.2011 року не позбавлялоОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливості оскаржувати дані судові рішення в касаційному порядку, в тому числі з підстав непризначення судом почеркознавчої експертизи.

Відтак, встановлена вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 21.12.2013 року підробка документів є нічим іншим, як новим доказом у справі.

Відповідно до ч.1 ст.363 ЦПК України, рішення, ухвала суду чи судовий наказ переглядаються у зв'язку з нововиявленими обставинами судом, який ухвалив рішення,

постановив ухвалу або видав судовий наказ.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 заявляли про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення, яке Апеляційний суд Львівської області не ухвалював, тому відповідна заява по суті розглядається лише тим судом, який ухвалив рішення, яке переглядається.

За відсутності передбачених ЦПК України підстав для скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, місцевий суд мав постановити ухвалу про залишення такої заяви без задоволення (ч.2 ст. 365 ЦПК України).

При цьому, для апеляційного суду визначальним у такому випадку є не форма прийнятого судом першої інстанції процесуального документа, а те, яке судове рішення підлягало ухваленню.

Оскільки судом першої інстанції при розгляді заяв про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами порушено норми процесуального права не встановлено наявність підстав для скасування рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, а повноважень скасовувати рішення суду першої інстанції і постановляти процесуальний документ з приводу розгляду заяв про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами по суті апеляційний суд не має, тому рішення суду підлягає скасуванню з направленням заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 3 лютого 2015 року скасувати.

Заяви ОСОБА_4, ОСОБА_5 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29 грудня 2010 року направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_14