Справа № 226/1875/15-ц
Провадження № 2/226/941/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 липня 2015 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

при секретарі Тіссен О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебуває в шлюбних стосунках з 11 березня 2011 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В травні 2015 року через відсутність взаєморозуміння вони з чоловіком припинили сімейні стосунки і стали жити окремо. Вказуючи на те, що їх сімя розпалась остаточно і сімейні стосунки відновленню не підлягають, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами.

Відповідач позов визнав, підтвердивши суду факт припинення шлюбно-сімейних стосунків та неможливість їх відновлення.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 березня 2011 року. Їх шлюб зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 44 (арк.спр.7).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка за взаємною згодою батьків проживає разом з матірю, що підтверджується свідоцтвом про її народження та довідкою про склад сімї (арк.спр.5,6).

Із пояснень сторін вбачається, що жодна із них відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажає. І позивачка, і відповідач вважають, що їх сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу.

Досліджені докази по справі дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу.

Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що їх шлюб слід розірвати.

Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений, місце проживання дитини та питання її матеріального забезпечення, як свідчать досліджені докази, визначено сторонами самостійно.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.104 п.2, 105 п.3, 110 п.1, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (до шлюбу Болотова), зареєстрований 11 березня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом №44, розірвати, залишивши позивачці прізвище «Биковська».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя