АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/8731/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Чех Н.А.
Доповідач - Заришняк Г.М
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого: Заришняк Г.М.

Суддів: Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі: Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в місті Житомирі на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Товариство зазначало, що між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України", правонаступником якого є позивач, та відповідачем ОСОБА_1 28.07.2008 року було укладено кредитний договір № 52108С61, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 64 000,00 доларів США строком до 15.07.2033 року. У зв'язку з порушенням позичальником умов договору, банк звернувся до суду із відповідним позовом. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2011 року по справі № 2-3066/2011, були задоволені позовні вимоги Банку, з позичальника стягнуто заборгованість в сумі 689 969,14 грн. та судові витрати в сумі 1 820,00 грн. Вказаним рішення було охоплено борг станом на 15.07.2011 року включно. На день подачі даного позову рішення суду не виконано. З урахуванням уточнених позовних вимог Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за процентами станом на 28.02.2015 року в сумі 33 392,62 доларів США, пеню за порушення строків погашення процентів за період з 01.03.2014 року по 28.02.2015 року в сумі 173 198,04 грн., пеню за порушення строків погашення кредиту за період з 01.03.2014 року по 28.02.2015 року в сумі 201 867,07 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 квітня 2015 року позов ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором від 28.07.2008 року № 52108С61: за процентами в сумі 33 392,62 доларів США, пеню в сумі 100 000,00 грн. та судовий збір 3 654,00 грн.

В апеляційні скарзі представник ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду в частині пені, стягнувши з ОСОБА_1 на користь банку пеню в розмірі 375 065,11 грн., в іншій частині рішення суду залишити без змін.

В суді апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, наведених в ній.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», та відповідачем 28.07.2008 року було укладено кредитний договір № 2108С61, за яким Банк надав відповідачу кредит в сумі 64 000,00 доларів США строком до 15.07.2033 року зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16,55 % річних, а з 29.09.2014 року в розмірі 0,1 % річних.

У зв»язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором, виникла заборгованість.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2011 року по справі № 2-3066/2011 були задоволені позовні вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», з позичальника ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитом станом на 15.07.2011 року в сумі 689 969,14 грн.

На даний час рішення суду не виконано, заборгованість не погашена, зобов'язання позичальником не виконуються.

За період після ухвалення вказаного судового рішення, з 16.07.2011 року по 28.02.2015 року, у ОСОБА_1 виникла нова заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 33 392,62 доларів США, яку позивач просив стягнути на його користь.

Крім того Банком нараховано відповідачу пеню за порушення строків погашення процентів за період з 01.03.2014 року 28.02.2015 року в сумі 173 198,04 грн., пеню за порушення строків погашення кредиту за період з 01.03.2014 року по 28.02.2015 року в сумі 201 867,07 грн., а всього 375 065,11 грн.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами сторонами не оскаржується.

Зменшуючи розмір неустойки з 375 065, 11 грн. до 100 000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що на відповідача рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2011 року вже накладалися штрафні санкції за невиконання умов кредитного договору, в тому числі і пеня, та з урахуванням економічної обстановки в країні, розмір пені має бути зменшений до 100 000,00 грн.

Колегія суддів не може погодитися з висновками суду в цій частині.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна мов договору не допускається.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з вимогами ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до роз»яснень, що містяться в п.17 Постанови №5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення по задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другої статті 625 ЦК України, оскільки зобов»язання залишається не виконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Оскільки, відповідач після постановлення рішення суду від 23.12.2011 року продовжує не виконувати свої зобов'язання за кредитним договором, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 пеню в межах строку позовної давності на загальну суму 375 065,11 грн.

Правильність нарахування вказаної суми пені відповідачем не спростовано.

На підставі ч. З ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як видно зі справи, заборгованість за процентами за користування кредитом становить 33 392,62 доларів США, що на час подання позову по курсу НБУ станом на 03.11.2014 р. ( 12, 950684 грн. за 1 долар США ) складало 435 774, 46 грн., яку позивач просив стягнути на його користь.

Нарахована пеня в сумі 375 065,11 грн. не більшою від розміру заборгованості відповідача за процентами. Крім того, ОСОБА_1 не приведено суду будь-яких обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру пені.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру пені.

Стягнення з відповідача на користь Банку неустойки за невиконання умов кредитного договору за попередній період та економічна обстановка в країні, не є достатніми підставами для зменшення розміру неустойки, тому висновки суду в цій частині є помилковими.

За вказаних обставин колегія суддів вважає необхідним рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача пені в сумі 100 000 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» пені в сумі 375 065 грн. 11 коп., задовольнивши апеляційну скаргу позивача.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в місті Житомирі задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 квітня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» пені в сумі 100 000 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» пеню в сумі 375 065 грн. 11 коп.

В решті дане рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді