Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
судова палата з розгляду цивільних справ
Суддя 1-ї інстанції Суркова В.П. Суддя доповідач Бондар М.С
Є.у.№ 336/55/15
12 серпня 2015 року Справа № 22ц/778/2220/15
У Х В А Л А

Іменем України

Коллегія судової палаті з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючий - суддя: Бондар М.С., судді: Подліянова Г.С., Дашковська А.В.

секретар - Мельник З.П.

при участі: прокурора - адвоката -

____________________________________________________________________________________________

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за

апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк на рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.02.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі-Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (раніше Філоненко) про стягнення грошових коштів за кредитним договором, посилаючись на те, що за договором кредитного ліміту від 27.09.2006 року відповідач одержав в Банку 3500 грн. з виплатою 36% річних на три роки, й, який співпадає зі строком кредитної картки. Про те свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за користування кредитом на виконував. У зв'язку з цим, на 30.11.2014 року, виникла заборгованість на загальну суму 16 023 грн. 44 коп., із яких: грн. 22 коп. - заборгованість за кредитом, 13 060 грн. 22 коп. - проценти за користування кредитними коштами, 500 грн. - штраф фіксована частина та 607 грн. 30 коп. - штраф процентна складова. Водночас, 01 жовтня 2008 року за наказом Шевченківського районного суду м.Запоріжжя на користь Банку присуджена заборгованість за згаданим договором у сумі 3 877 грн. 49 коп.. Тому, до стягнення позивач заявив 13 253 грн. 25 коп..

Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.02.2015 року заяв вимоги відхилені у зв'язку зі спливом строку позовної давності..

В апеляційній скарзі Банк просив скасувати ухвалене рішення, стверджуючи на тому, що суд неправильно з'ясував обставини справи щодо строків договору й необґрунтовано застосував наслідки спливу строків позовної давності.

Заслухавши пояснення представника Банку, вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палаті з цивільних справ апеляційного суду дійшла до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи видно, що за договором кредитного ліміту від 27.09.2006 року відповідач одержав в Банку 3500 грн. з виплатою 36% річних на строк три роки й який співпадає зі строком кредитної картки (а.с.11,12).

Позивач твердив, що свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за користування кредитом позичальник не виконував належно. У зв'язку з цим, на 30.11.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 16023 грн. 44 коп., із яких: 2963 грн. 22 коп. - заборгованість за кредитом, 13060 грн. 22 коп. - проценти за користування кредитними коштами, 500 грн. - штраф фіксована частина та 607 грн. 30 коп. - штраф процентна складова (а.с.7-10).

Також, встановлено, що за наказом Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01 жовтня 2008 року на користь Банку присуджена заборгованість за згаданим договором у сумі 3877 грн. 49 коп. (а.с.6).

З урахуванням цієї обставини, за думкою заявника, загальна сума, яка має бути присуджена на користь Банку, становить 13 253 грн. 25 коп..

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Таким чином, за правилами ст.1050 ЦК боржник зобов'язаний мав би сплатити позивачу всі нараховані і несплачені суми за умовами договору.

В апеляційній скарзі Банк посилався на те, що у заяві на отримання кредиту вказано, що боржник ознайомився та погодився із Умовами надання кредиту фізичним особам, які були надані йому у письмовій формі, своїм підписом підтвердив факт про надану йому повну інформацію про умови кредитування.

Згідно п.9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання та автоматично пролонгується, якщо не заявлено про його припинення (а.с.16).

На вказаних Умовах відсутній підпис відповідачки та докази, що вказані умови і є тими умовами, які розумілися у заяві позичальника, матеріали цивільної справи не містять.

Разом з тим, відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Отже, за змістом Договору повний розрахунок за кредитом мав бути виконаний протягом трирічного строку, який співпадає зі строком дії кредитної карти (а.с.11-б).

Платіжну картку банк видав 27.09.2006 року. Строк дії картки - 10.2009 року. Нова картка не видавалась.

У ч.1 ст.256 ЦК України йдеться, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як суд уже згадував, питання щодо стягнення заборгованості за спірним договором раніше вирішувалось у суді й 01.10.2008 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя видав наказ про стягнення заборгованості, яка була заявлена на день розгляду справи (а.с.6).

Згідно ч.1 ст.257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За правилом ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Окрім того, договором визначено погашення кредиту щомісячними платежами та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредитних коштів в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.57,261 ЦК).

Внески за кредитом позичальник не здійснює, в тому числі і з дня видачі судового наказу

Позивач звернувся до суду 13 січня 2015 року, тобто після спливу трирічного строку (а.с.2).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до ч.4,5 ст.267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові.

Відповідач заявив клопотання про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Позовна давність існує в цивільному праві у першу чергу з метою захисту інтересів боржника.

Видається, що аргументи скарги з цього питання не є виправданими.

Беручи до уваги наведене, районний суд правильно вирішив справу і ухвалив законне рішення, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.02.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала судової колегії може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: