Справа №489/3683/15-ц 02.07.2015 02.07.2015 02.07.2015
Провадження №22-ц/784/1739/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Шаманської Н.О.,

суддів - Лівінського І.В., Данилової О.О.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_3,

за участю: представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Ленінського районного центру зайнятості м. Миколаєва

на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 червня 2015 р., постановленої за матеріалами позовної заяви

Ленінського районного центру зайнятості м. Миколаєва

до

ОСОБА_5

про стягнення незаконно отриманої суми допомоги по безробіттю,

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 р. Ленінський районний центр зайнятості м. Миколаєва звернувся з позовом до ОСОБА_5 про стягнення незаконно отриманої суми допомоги по безробіттю.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 червня 2015 р. відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 2 ст. 121 ЦПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку ЦПК.

В апеляційній скарзі Ленінський районний центр зайнятості м. Миколаєва, просив скасувати ухвалу та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на її необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши докази в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, за змістом пункту 1 частини 2 статті 122 та статті 15 ЦПК України не підлягають розгляду в судах в порядку цивільного судочинства справи, які за законом підлягають розгляду за правилами іншого судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім тих, для яких законом установлено інший порядок судового вирішення.

У пункті 1 частини 1 статті З КАС справу адміністративної юрисдикції визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно?правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 17 КАС компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням субєкта владних повноважень у випадках, установлених законом.

За змістом частини четвертої статті 50 КАС субєкт владних повноважень може звернутись з адміністративним позовом до фізичної особи у випадках, установлених законом.

Частиною 1 статті 18 Закону України від 1 березня 1991 року № 803-XII «Про зайнятість населення» встановлено, що для реалізації державної політики зайнятості населення, професійної орієнтації, підготовки і перепідготовки, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово не працюючих громадян у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, створюється державна служба зайнятості, діяльність якої здійснюється під керівництвом Міністерства праці та соціальної політики України, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 19 цього ж Закону, у якій визначено обовязки і права державної служби зайнятості, остання, зокрема, має право: розпоряджатися в установленому законодавством порядку коштами Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття; в установленому законодавством порядку подавати громадянам допомогу по безробіттю та матеріальну допомогу по безробіттю, припиняти і відкладати їх виплати.

Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України від 2 березня 2000 року № 1533-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Отже, міський центр зайнятості як орган державної влади має право на звернення до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю з метою реалізації наданих йому частиною третьою статті 36 Закону України від 02 березня 2000 року № 1533-ІІІ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» повноважень, якою передбачено, що сума виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Оскільки у такому разі виникає спір за зверненням суб'єкта владних повноважень і з приводу реалізації наданих йому законом функцій та у випадку, встановленому законом, такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (підпункт 2 пункту 31 Постанови № 3 Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»).

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що спір, який розглядається, належить до адміністративної юрисдикції, ґрунтується на положеннях чинного законодавства України та відповідає правовій позиції Верховного Суду України у справах цієї категорії, висловленій у постанові від 14 лютого 2012 року (№ 21-1099во10), та судовій практиці судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України (постанова від 7 жовтня 2014 року справа №21-408а14, постанова від 17 лютого 2015 року справа №21-20а15 та ін.)

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Ленінського районного центру зайнятості відхилити.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 4 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: