АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4876/15 Головуючий 1 інстанції
Справа № 643/7217/15-ц Сиротников Р.Є.
Категорія: скарга на дії ВДВС Доповідач: Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 20 травня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_5 на дії державного виконавця, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

29.04.2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Потій А.М. неправомірною; визнати бездіяльність Московського ВДВС ХМУІО неправомірною та зобов'язати Московський ВДВС ХМУЮ усунути порушення і виконати необхідні виконавчі дії, передбачені законом заходів з примусового виконання судового рішення по виконавчому листу № 2-643/1851 виданого Московським районним судом м. Харкова 19.02.2015 p., щодо стягнення з ОСОБА_5 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини.

В обґрунтування скарги вказав, що в провадженні старшого державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ Потій А.М. знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом № 2-643/1851, виданим 19.02.2015 р. Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи з 19.02.2014 р. і до повноліття ОСОБА_6, а після цього, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина ОСОБА_2, відкрите виконавче провадження. № 46985841. Старшим державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ Потій А.М. жодним чином не повідомляв про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2015 року за виконавчим листом № 2-643/1851. З правом на самостійне виконання рішення суду ОСОБА_5 не ознайомлено. Між тим, старшим державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ Потій А.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на нежитлові приміщення підвалу № 51-54 загальною площею 54.6 кв.м, за адресою : АДРЕСА_1; '/2частини квартири № 48 у житловому будинку № 38-в по вул. Гв. Широнінців у м. Харкові, також 01.04.2015 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN PASST, чорного кольору, 2009 року випуску, ДНЗ АХ 6793 НА, оскільки станом на 01.04.2015 року ОСОБА_5 не є власником зазначеного транспортного засобу, та 03.04.2015 року винесено постанова про розшук майна боржника, якою транспортний засіб марки VOLKSWAGEN PASST, чорного кольору, 2009 року випуску, ДНЗ АХ 6793 ЕА, оголошено у розшук.

Дії державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ГІотій А.М. с неправомірними та такими, що порушують не тільки права ОСОБА_5 але й права інших осіб.

Старшим державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ Потій А.М. замість надання достовірного, обов'язкового розрахунку заборгованості, у зв'язку з повним ігноруванням прав ОСОБА_5 та не викликом його до ДВС, з метою фальшування матеріалів виконавчого провадження, робить розрахунок заборгованості від 01.04.2015 року з урахуванням даних Харківського обласного управління статистики про розмір середньомісячної заробітної плати по м. Харкові

ОСОБА_5 неодноразово звертався з відповідними зверненнями до ВДВС із скаргою на бездіяльність відділу, однак відповіді не надійшло.

У судове засідання представник заявника не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за її відсутності, скарга підтримала у повному обсязі.

Державний виконавець Московського ВДВС ХМУЮ Потій А.М, в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутністю.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 20 травня 2015 року скаргу задоволено частково. Визнано дії старшого державного виконавця Потій Андрія Миколайовича Московського ВДВС ХМУЮ у виконавчому проваджені за виконавчим листом № 2-643/1851, виданого 19.02.2015 року Московським районним судом м. Харкова по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей неправомірними.

Скасовано постанову державного виконавця Потій Андрія Миколайовича Московського ВДВС ХМУЮ від 01.04.2015року ВП № 46985841 про арешт майна ОСОБА_5 та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на нежитлові приміщення підвалу № 51-54 загальною площею 54,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, А частини квартири № 48, у житловому будинку АДРЕСА_2. Скасовано постанову державного виконавця Потій Андрія Миколайовича Московського ВДВС ХМУЮ від 03.04.2015 року ВП № 46985841 про розшук майна ОСОБА_5 В іншої частині вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою ОСОБА_4 просить скасувати частково ухвалу Московського районного суду м. Харків від 20.05.2015. в частині про постанову на арешт майна ОСОБА_5 та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на нежитлові приміщення підвалу №51-54 загальною площею 54,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, 1/2 частина квартири №48, у житловому будинку АДРЕСА_2. При цьому вказала на порушення судом норм процесуального права, внаслідок чого її не було залучено до розгляду справи у якості зацікавленої особи - стягувача за виконавчим провадженням. Їй відомо про те, що державний виконавець Потій А.М. своєчасно повідомляв боржника ОСОБА_5 про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується фіскальним чеком про надіслання рекомендованого листа ОСОБА_5 31.03.2015р (ПН НОМЕР_1), що спростовує висновки районного суду.

Колегія суддів відповідно до ст. 305 ЦПК України розглянула справу за відсутності належним чином повідомленої ОСОБА_4, чия неявка не перешкоджає розглядові справи. Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 стягнуті аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частин з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку, починаючи , починаючи з 19.02.2014 р., до повноліття старшого із дітей. Із розрахунку державного виконавця видно, що станом на 30.04.2013 року у ОСОБА_5 існує заборгованість по сплаті аліментів на суму 11604,18 грн.

Скасовуючи постанови про арешт майна ОСОБА_5 та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на нежитлові приміщення підвалу №№ 51-54 загальною площею 54,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, ? частина квартири АДРЕСА_2, районний суд послався на те, що в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які відомості щодо надсилання державним виконавцем постанови про звернення стягнення на доходи боржника, як це передбачено ч. 3 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», а також - що державний виконавець не вирішував питання про встановлення нерухомого майна боржника.

Згідно ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження постанови державного виконавця та інших документів виконавчого провадження шляхом надіслання їх копій адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до ст.47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних та кримінальних справ № 6 від 07.02.2014р. « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазаначено, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Однак районний суд вказану правову позицію не взяв до уваги і всупереч положень ст. 33 ЦПК України при розгляді справи не вирішив питання про залучення до її розгляду іншої сторони виконавчого провадження - стягувача ОСОБА_4, яка є зацікавленою особою по цій справі, що перешкодило їй надати свої заперечення про скарги та докази на їх підтвердження.

Внаслідок цього суд не з?ясував, що як вбачається із наданих ОСОБА_5 на підтвердження доводів скарги копій рішення Московського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей, яке відповідно до ухвали судової колегії судової плати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 28 січня 2015 року набрало законної сили, - ОСОБА_5 був обізнаний про визначений судом обов'язок по сплаті аліментів у зазначеному розмірі, який виник відповідно до закону, ст. 180 СК України. Крім того, факт належного надсилання державним виконавцем на адресу ОСОБА_5 31.03.2015 року рекомендованого листа з копією постанови від 23.03.2015 року про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-643/1851, виданого районним судом 19.02.2015 року про стягнення вищевказаних аліментів, - підтверджується наданою апелянтом копією фіскального чека про поштове відправлення від 31.03.2015р., штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення: 260 (а.с. 38).

Як вбачається із постанови про перевірку виконавчого провадження від 30.04.2015 року, підставою для накладення арешту на все майно боржника є відповідна заява стягувача про те, що боржник добровільно не виконує рішення суду, внаслідок чого державний виконавець здійснював розшук наявного боржнику майна, а 01.04.2014 року з метою виконання виконавчого документу, державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження № 4695841 (а.с. 16).

Представник ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_5 не сплатив вказану заборгованість по аліментам, яка ним відповідно до правил ч. 9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 4 ст. 195 СК України - не оспорена, в цій частині скарга не розглядалася, що свідчить про свідому несплату божником аліментів. Даних про добровільну сплату божником аліментів матеріали справи також не містять.

При таких обставинах у державного виконавця були підстави для розшуку, арешту та заборони відчуження майна боржника, що є необхідним для встановлення його наявності та вирішення питання про можливість звернення на нього стягнення, а висновки районного суду з цього приводу не можна вважати обґрунтованими. Державний виконавець в цьому питанні діяв в межах передбачених ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» прав та обов?язків і доводи скарги боржника з цього приводу є безпідставними.

Наведене свідчить про відсутність передбачених ч. 2 ст. 387 ЦПК України підстав для задоволення скарги ОСОБА_5

За таких обставин та наведеного правового обґрунтування, на підставі п.2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції в оскарженій частині підлягає скасуванню, з постановленням ухвали про скасування постанови про арешт майна ОСОБА_5 та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на нежитлові приміщення підвалу №№ 51-54 загальною площею 54,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, ? частина квартири АДРЕСА_2.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2015 року скасувати в частині скасування постанови про арешт майна ОСОБА_5 та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на нежитлові приміщення підвалу №№ 51-54 загальною площею 54,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, ? частина квартири АДРЕСА_2.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: