Справа № 202/2850/15-ц
Провадження № 2/202/2776/2015
05 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
в складі : головуючого судді - Слюсар Л.П.
за участю секретаря - Фісун К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, -
Позивачка у березні 2015 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину з відповідача ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві посилалась на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 12 липня 2000 року, який був зареєстрований в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 342. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 29 грудня 2004 року шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Просила стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 999 грн.00 коп. щомісяця до повноліття дитини.
У судове засідання позивачка не зявилася, відповідно до заяви від 05 червня 2015 року просила справу розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України.
Позивачка не заперечувала, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб 12 липня 2000 року, який був зареєстрований в Індустріальному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 342. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2004 року шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7).
Судом також встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2004 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позовні вимоги позивача задоволені та стягнуто з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 березня 2004 року до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до стаття 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно стаття 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у позовній заяві про стягнення аліментів на дитину в твердій грошовій сумі з дати подачі позову до суду з 25.03.2015 року слід відмовити, оскільки згідно до рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.04.2004 року, з відповідача вже стягнуто аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) і за виконавчим листом № 2-2956/2004 року рахується заборгованість, а тому повторному стягненню аліменти не підлягає.
Відповідно до ст.88 ЦПК України оскільки позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог то судові витрати відносяться за рахунок держави.
Згідно зі ст.ст. 180,181,182, 184 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст. 3,7, 11, 15, 30, 60, 81,88, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд , -
В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.П.Слюсар