Справа № 646/1683/15-ц
№ производства 2/646/699/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15.06.15 року Червонозаводського районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Міндарьової М.Ю.,

За участі секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

встановив:

Позивач МТСБУ звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, посилаючись на те, що 25.06.2011 року о 01 год. 45 хв. в місті Харкові, з вини відповідача, який керував автомобілем «Mitsubishi», державний номер 02638ХК було скоєно дорожньо-транспортну пригоду. Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «ВАЗ-21104», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 15.08.2011 року. Відповідно до звіту №192 від 23.08.2011 року розмір завданих збитків, спричиненого власнику автомобілю «ВАЗ-21104», становить 9 155, 06 грн., в тому числі ПДВ. У зв'язку із настанням події, передбаченої п.41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»позивач виплатив потерпілій особі 7629, 22 грн.(без урахування ПДВ), крім того позивачем було понесено витрати на збір документів по справі у розмірі 682, 42 грн.. Враховуючи, що позивач здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та у відповідності до вимог ст. ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на його користь витрати в розмірі 8 311 грн.64 коп., та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала судові письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив, заперечень проти позову не надав.

Правила щодо підсудності цивільних справ, які підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, тобто розмежування компетенції по розгляду і вирішенню підвідомчих суду цивільних справ всередині системи судів цивільної юрисдикції, визначені в Главі 1 Розділу 3 ЦПК України.

Статтею 109 ЦПК України, якою визначається так звана, загальна територіальна підсудність цивільних справ, передбачено, що позови до фізичних осіб пред'являються в суд за місцем їх проживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суді, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

Разом з цим, відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття.

Судом було здійснено запит до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС ( УДМС ) України у Харківській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_2. Відповідно до отриманої інформації за вказаним запитом ОСОБА_2 зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 - не значиться, місце реєстрації останнього не встановлено.

Виходячи з викладеного та того, що відповідь адресно-довідкового підрозділу ГУДМС (УДМС) України не містять точних відомостей щодо теперішнього місця реєстрації відповідача, його місце проживання або перебування невідоме, суд, керуючись ч. 9 ст. 110 ЦПК України, розглядає справу за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання або перебування відповідача, тобто за адресою: АДРЕСА_1.

За таких обставин, враховуючи положення ч.5 ст. 74 ЦПК України - у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, положення статей 77, 169 ЦПК України, суд вважає за можливе, з метою дотримання розумних строків розгляду справи (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року), розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами в заочному порядку.

Суд, перевіривши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 25 червня 2011 року о 01 годині 45 хвилин в місті Харкові по проспекту Гагаріна, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «ВАЗ-21104», державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 15 серпня 2011 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 340, 00 грн. ( а. с. 7).

Відповідно до висновку експерта № 192 від 23.08.2011 року розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобілю «ВАЗ-21104», державний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження при ДТП, становить 9155, 06 коп. ( а. с.8).

01 вересня 2011 року власник автомобілю «ВАЗ-21104», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3, звернувся до позивача із заявою про відшкодування завданої йому внаслідок пошкодження автомобіля шкоди, оскільки ДТП сталося з вини водія ОСОБА_2, який не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на день ДТП (а. с.5).

Відповідно до п. «а» п. п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне транспортне страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду за умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У зв'язку із чим 14 листопада 2011 року позивачем було перераховано ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 7 629 грн. 22 коп. (а. с.31).

Крім того, позивач поніс витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі в розмірі 682 грн. 42 коп. (а. с.33), які суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача.

Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил статті 993 ЦК України. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону № 1961-IV.

Тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 8 311 грн. 64 коп., оскільки позивачем у повному обсязі сплачено страхове відшкодування на користь ОСОБА_3 внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, тому позивач має право на зворотну вимогу до відповідача, як до винної особи.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн., сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 116 6, 1188, 1191 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 8 311 (вісім тисяч триста одинадцять) гривень 64 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривень. 60 копійок.

Відповідачем, який не приймав участь у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. ст. 228,229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано, а також у разі відсутності апеляційної скарги.

СУДДЯ: М.Ю. Міндарьова