Справа № 571/1653/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя Н.М.

при секретарі Мороз Ю. М.,

з участю представника ОСОБА_1- ОСОБА_2, ОСОБА_3

предствника ОСОБА_4- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних віимог на предмет спору : Реєстраційна служба Рокитнівського районного управління юстиції , про визнання договорів недійсними , зустрічний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог - реєстраційна служба Рокитнівського РУЮ Рівненської області про припинення права власності на нерухоме майно внаслідок його знищення , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - реєстраційна служба Рокитнівського управління юстиції - про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки по АДРЕСА_1 ( кадастровий № НОМЕР_1 ) площею 0. 0085 га, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та який був посвідчений приватним нотаріусом Рокитнівського районного нотаріального округу 17. 01. 2014 року , реєстровий № 60. Просить зобов»зати реєстраційну службу Рокитнівського РУЮ скасувати запис № 4296677 від 17. 01. 2014 року про реєстрацію права власності ОСОБА_6 на отриману в дарунок земельну ділянку . Покликається на те , що є власником квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на підставі договору дарування від 11. 02. 2009 року. Разом з тим , в порушення його прав , як власника об»єкта нерухомого майна , що має право на користування земельною ділянкою , необхідною для задоволення потреб реалізації права власності , відповідачка ОСОБА_4 , якій рішенням Рокитнівської селищної ради було передано у власність земельну ділянку площею 0, 0085 га по АДРЕСА_1 , подарувала цю земельну ділянку своєму сину ОСОБА_6 , унеможливівши тим самим його право на здійснення відбудови належної йому квартири , яка була зруйнована через неправомірні дії ОСОБА_4

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пред»явили зустрічний позов , яким просять припинити право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 , та яка належала ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 11. 02. 2009 року у зв»язку з її фізичним знищенням. В обґрунтування позову посилаються на те , що квартири № 1 та № 2 в будинку по АДРЕСА_1 належали ОСОБА_4 на праві власності , однак право власності на вказані квартири припинено на підставі заяви власниці , оскільки будинок був зруйнований . Разом з тим , право власності на квартиру № 3 , що належить ОСОБА_1 , до цього часу не припинено через бездіяльність її власника. Оскільки ОСОБА_1 ухиляється від подання заяви державному реєстратору про припинення права власності на знищене майно , просить припинити право власності на не існуючу квартиру в примусовому порядку.

Підтримавши позов в суді представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 дав пояснення по суті заявлених вимог , просить задовольнити позовні вимоги та скасувати договір дарування земельної ділянки площею 0. 0085 га по АДРЕСА_1 в смт. Клесів , яка була подарована ОСОБА_4 ОСОБА_6 В задоволенні зустрічного позову про припинення права власності ОСОБА_1 на квартиру № 3 за вказаною адресою просить відмовити на тій підставі , що право власності може бути припинено лише за заявою власника.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не визнаючи позову ОСОБА_1 щодо скасування договору дарування земельної ділянки , яка розташована по АДРЕСА_1 , просять відмовити на тій підставі , що вказана земельна ділянка належала на праві власності ОСОБА_4 і договір дарування цієї земельної ділянки ніяк не порушує права позивача , оскільки він є власником квартири , якої не існує в природі внаслідок того , що будинок по АДРЕСА_1 був зруйнований через його ветхість та через обвалювання даху . Саме з цих підстав просять припинити право власності ОСОБА_1 на квартиру № 3 , задовольнивши тим самим їх позов .

Вислухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази суд приходить до наступного .

Як вбачається із ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених ст.. 61 цього Кодексу .

Судом встановлено , що ОСОБА_1 на праві власності відповідно до договору дарування від 11. 02. 2009 року належить однокімнатна квартира № 3 в будинку по АДРЕСА_1 житловою площею 15.2 м.кв., загальною площею 23.5 м.кв. Відповідно до довідки Рокитнівської селищної ради, виданої 22. 02. 2010 року за № 192, в будинку АДРЕСА_1 , що складався з квартир № 1, № 2, № 3 , з 2004 року ніхто не проживав через його аварійність . В 2010 році будинок був зруйнований , відбувся повний демонтаж будівлі . Згідно земельно - кадастрової документації Рокитнівської селищної ради за адресою АДРЕСА_1 земельна ділянка не обліковувалась за ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , що вбачається з довідки № 504 від 13. 03. 2012 року ( ас. 80 ) . Актом огляду земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 24. 03. 2014 року встановлено , що на вказаній земельній ділянці залишків будівлі та фундаменту не виявлено ( а.с. 78 ).

Рішенням Рокитнівської селищної ради № 246 від 11 вересня 2012 року ОСОБА_4 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 . Рішенням Рокитнівської селищної ради № 590 від 20 грудня 2013 року земельна ділянка , на яку було складено проект землеустрою , була передана ОСОБА_4 у власність , ОСОБА_4 було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів . 17. 01. 2014 року ОСОБА_4 відповідно до договору дарування земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 площею 0. 0085 га подарувала належну їй земельну ділянку ОСОБА_6 , договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Рокитнівського районного нотаріального округу ,реєстровий № 60 . Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17. 01. 2014 року ( ас. 14) . Обидва рішення, на підставі яких ОСОБА_4 отримала у власність спірну земельну ділянку , скасовані в судовому порядку , в тому числі рішення Рокитнівської селищної ради № 590 від 20.12.2013 року скасовано рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 22. 08. 2014 року .

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи інтересів .

Ст. 215 ЦК України передбачено , що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог , які встановлені частинами першою - третьою , п»ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Частиною третьою передбачено право заінтересованої особи заперечувати дійсність правочину на підставах , встановлених законом .

Суд не вбачає підстав для визнання недійсним договору дарування нерухомості з підставі порушення вимог ст. 203 ЦК України .

Суд , вирішуючи позов ОСОБА_1 в частині визнання недійсним договору дарування земельної ділянки площею 0. 0085 га за адресою АДРЕСА_1 , який було укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , приймає до уваги те , що позивачем не надано суду доказів того , що в зв»язку з переходом права власності на спірну земельну ділянку внаслідок договору дарування були порушені його права . Позивачем не доведено , що йому , як власнику квартири АДРЕСА_1 , діями відповідачів , внаслідок яких земельна ділянка площею 0. 0085 га за вказаною адресою перейшла у власність від ОСОБА_4 до ОСОБА_6, завдана шкода його інтересам , оскільки встановлено , що за адресою по АДРЕСА_1 з 2010 року відсутній будинок і навіть фундамент , в якому у позивача на праві власності була квартира № 3 . Таким чином, суду не надано доказів того , що саме даруванням спірної земельної ділянки відповідачі порушили законні права позивача , оскільки площа цієї земельної ділянки є незначною , вона є частиною земельної ділянки за вказаною адресою . Крім того , судом приймається до уваги те , що Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23. 12.2013 року , на підставі якого ОСОБА_4 подарувала належну їй земельну ділянку сину , не визнано недійсним , що не перешкоджало дарувальниці вчиняти договір дарування .

З огляду на вказане , суд приходить до висновку , що позов ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування запису про реєстрацію права власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0. 0085 га по АДРЕСА_1 , не підлягає до задоволення .

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_6 в частині припинення права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно , а саме квартиру АДРЕСА_1 , суд приходить до наступного .

Як встановлено , ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 11. 02. 2009 року належить квартира АДРЕСА_1

Квартири № 1 та № 2 в тому ж будинку належали на праві власності ОСОБА_4 , однак право власності на вказані квартири було припинено на підставі заяви власниці , що підтверджується повідомленням Рівненського ОБТІ № 1105 від 26. 12.2012 року ( а.с. 145 ) . Зазначене відбулось через зруйнування будинку в зв»язку з його ветхістю. Як вбачається з рішення виконкому Рокитнівської селищної ради № 153 від 09. 08. 2004 року ( а.с. 64) , будинок АДРЕСА_1 був переведений із житлового фонду в нежитловий , оскільки не відповідав санітарним , державно - будівельним нормам і був непридатний для проживання . З пояснень сторін вбачається , що через обвалювання даху будинку та зруйнування перекриття стелі , будинок став зовсім неприродний для його використання за призначенням і тому в червні 2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 здійснили демонтаж всієї будови , в тому числі і тієї частини будинку , в якій знаходилась квартира № 3 що належала ОСОБА_1

З цього приводу ОСОБА_1 подав заяву до правоохоронних органів про порушення кримінального провадження , яка, після скасування прокурором прокуратури Рокитнівського району 05 червня 2015 року постанови слідчого Рокитнівського РВ УМВС України Рівненської області про закриття кримінального провадження за фактом умисного пошкодження майна , передана для провадження досудового розслідування .

Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦК України примусове припинення права власності може відбутися внаслідок знищення майна. Якщо майно підлягало державній реєстрації, право власності на це майно припиняється з моменту внесення за заявою власника змін до державного реєстру.Власник за своїм бажанням має право визначити фактичну та юридичну долю речі. Одним з видів такої фактичної та юридичної долі речі є знищення майна. Знищення майна належить до таких способів припинення права власності , коли власник за своїм бажанням , добровільно припиняє своє право власності , або ж право власності припиняється поза волею власника в результаті випадку , непереборної сили або неправомірних дій інших осіб .

З огляду на те , що знищення майна позивача ОСОБА_1 , а саме демонтаж належної йому квартири № 3 , відбулось не з його згоди і на даний час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом умисного пошкодження цього майна , суд приходить до висновку , що підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_4 про припинення права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно , немає , тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити .

На підставі наведеного , ст. ст. 203, 215, 346, 349 ЦК України , керуючись ст. ст. 214- 215 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних віимог на предмет спору : Реєстраційна служба Рокитнівського районного управління юстиції , про визнання договорів недійсними , та зустрічного позову ОСОБА_6 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог - реєстраційна служба Рокитнівського РУЮ Рівненської області про припинення права власності на нерухоме майно внаслідок його знищення відмовити за безпідставністю позовних вимог .

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

суддя підпис копія вірно

Суддя Сарненського

районного суду Власик Н.М