overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А[1]

10 липня 2015 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва Кирилюк Г.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014-05/71 від 11 травня 2006 року

встановив:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року позов ПАТ «ФІДОБАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014-05/71 від 11 травня 2006 року задоволено.

08 травня 2015 року ОСОБА_2 на вказане рішення суду подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 19 травня 2015 року апеляційну скаргу залишено без руху для надання апелянту можливості надати квитанцію про сплату судового збору.

Копію ухвали суду від 19 травня 2015 року про залишення апеляційної скарги без руху ОСОБА_2 отримала 06 червня 2015 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 135).

Разом з тим, станом на 10 липня 2015 року недоліки апеляційної скарги усунуті не були.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути апелянту.

Керуючись ст. 121, 295, 297 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014-05/71 від 11 травня 2006 року визнати неподаною та повернути.

Роз`яснити ОСОБА_2, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів.

Суддя:

Справа № 22-ц/796/7756/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Леонтюк Л.К.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/9229/15 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

10 липня 2015 року суддя Апеляційного суду м. Києва Волошина В.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа: Оболонська районна у м. києві державна адміністрація про виселення,

в с т а н о в и в:

Апеляційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам, встановленим статтею 295 ЦПК України.

Скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 294 ЦПК України, однак вказані відповідачем ОСОБА_3 підстави для поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду є поважними, виходячи з наступного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення - стаття 294 ЦПК України.

Встановлено, що при проголошені судового рішення від 27 травня 2015 року відповідач ОСОБА_3 не був присутніми у судовому засіданні. На адресу відповідача ОСОБА_3 копія судового рішення направлена 02 червня 2015 року та отримана останнім 26 червня 2015 року. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до штампу на поштовому конверті подана відповідачем 01 липня 2015 року, тобто протягом десяти днів з дня ознайомлення з повним текстом судового рішення.

Оскільки в судовому засіданні при проголошені рішення відповідач не був присутніми, а повний текст він отримав пізніше, то вказані обставини враховуються апеляційним судом при розгляді поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, так як відсутність повного тексту рішення позбавляє особу, яка подає апеляційну скаргу, виконати вимоги положень пунктів 4, 5, частини 1 статті 295 ЦПК України щодо форми і змісту апеляційної скарги.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання відповіадча про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 297, 298 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_3 процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2015 року.

Копію апеляційної скарги направити іншим особам, які беруть участь у справі, встановивши строк до 30 серпня 2015 року для подачі заперечень на апеляційну скаргу.

Суддя: В.М.Волошина
Справа №647/2005/15-ц
Провадження № 2/647/708/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2015 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Волошина Р.Р.,

за участю секретаря Коваленко Л.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. В теперішній час відповідач добровільно брати участь в утриманні дітей відмовляється, у звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі у розмірі 1/3 частини його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дітей.

Представник позивача у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову з підстав, зазначених у ньому.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Матеріалами справи встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що діти проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дітей, матеріальне становище відповідача, та погоджується з розміром частки, яку вимагає стягувати позивач.

Керуючись ст. 180 СК України, ст.ст. 10, 11, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.08.2015 року і до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави Україна у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р.Р. Волошин
ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
10.07.2015 року Справа № 362/2854/15-ц
Провадження № 2-н/362/163/15
суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області О.О.Орда, розглянувши заяву ПАТ «Київоблгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 1308,22 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 121,80 гривень.
Відповідно до положень ст.ст. 526,625 ЦК зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлене договором.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 526, 625, ч. 1 ст. 901 ЦК України, ст.ст. 88, 96, 102, 103 ЦПК України,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Строк предявлення судового наказу до виконання протягом одного року.
Суддя О.О.Орда
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Відповідно до статті 106 ЦПК України, у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для предявлення до виконання.
Заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні (ст. 105-1 ч.6 ЦПК України)
Судовий наказ набрав чинності «______» ________________________ року
Суддя _________________ О.О.Орда
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконанняПовне найменування установи, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ на виконанніЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до відділу державної виконавчої служби чи стягувачевіПідстава повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства, установи, організації (з прикладенням печатки)Примітки
ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
10.07.2015 року Справа № 362/2849/15-ц
Провадження № 2-н/362/158/15
суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області О.О.Орда, розглянувши заяву ПАТ «Київоблгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 656,27 гривень та витрати по сплаті судового збору в сумі 121,80 гривень.
Відповідно до положень ст.ст. 526,625 ЦК зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Як вбачається з положень ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлене договором.
Згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 526, 625, ч. 1 ст. 901 ЦК України, ст.ст. 88, 96, 102, 103 ЦПК України,
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Строк предявлення судового наказу до виконання протягом одного року.
Суддя О.О.Орда
Згідно зі статтею 105 Цивільного процесуального кодексу України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.
Відповідно до статті 106 ЦПК України, у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для предявлення до виконання.
Заява про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні (ст. 105-1 ч.6 ЦПК України)
Судовий наказ набрав чинності «______» ________________________ року.
Суддя _________________ О.О.Орда
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконанняПовне найменування установи, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ на виконанніЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до відділу державної виконавчої служби чи стягувачевіПідстава повернення судового наказуПідпис керівника установи, підприємства, установи, організації (з прикладенням печатки)Примітки
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/4241/15-ц

пр. № 2/759/3015/15

26 серпня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Смолярчука Р.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.06.1987 року Міськвідділом РАЦС м. Мурманська (актовий запис № 2182) між ним та ОСОБА_2 посилаючись на те, що спільне життя з останньою не склалося через різні погляди на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2011 року. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить його життєвим інтересам.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, повідомлений про місце та час розгляду справи належним чином. Через канцелярію суду надійшла заява від останнього про слухання справи за його відсутності.

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, повідомлялася про місце та час розгляду справи належним чином, клопотання про розгляд справи за її відсутності не подавала.

Суд вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.06.1987 року, про що Міськвідділом РАЦС м. Мурманська зроблено актовий запис № 2182 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 6).

Із змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки і мають окремий бюджет з червня 2011 року.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 57, 60, 209, 213-215, 218, 224-228, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задавольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18.06.1987 року Міськвідділом РАЦС м. Мурманська (актовий запис № 2182), розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Справа № 2 - 789 /10
РІШЕННЯ Іменем України

24 березня 2010 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Мокрецького В.І., секретаря судового засідання - Консевич С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Корчацької сільської ради Житомирського району та області про визнання права власності на жилий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд визнати за ним право власності на жилий будинок АДРЕСА_1, як за спадкоємцем після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та якій належав вказаний вище будинок.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з тих підстав, що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері, але прийняти у спадок вказаний будинок він не може, оскільки за життя право власності на цей будинок за його матір'ю в державних органах не зареєстровано.

Представник відповідача до суду не з'явився, але зазначена вище сільрада повідомила до суду, що позов визнає, справу просить розглянути без участі її представника.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що жилий будинок АДРЕСА_1 належить померлій матері позивача. Після смерті матері єдиним спадкоємцем за заповітом є позивач.

Викладені факти підтверджуються наданими позивачем доказами, зокрема, свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про смерть ОСОБА_2, довідкою з БТІ про те, що право власності за померлою на вказаний будинок не зареєстровано, технічним паспортом на будинок, який виданий на ім'я останньої, довідкою сільради про те, що згідно погосподарської книги будинок рахувався за померлою, заповітом від 05 жовтня 1987 року, відповідно до якого ОСОБА_2 заповіла позивачу зазначений будинок, довідкою державного нотаріуса про те, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2., та постановою нотаріуса №1915 від 21.12.2009 року про відмову позивачу у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок у зв'язку тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність цього будинку померлій.

Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини.

Таким чином, наявність того факту, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті його матері не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний будинок, який за життя належав померлій, є підставою для повного задоволення позову.

Керуючись ст. 392, 1233, 1268 ЦК України та ст.ст. 130, 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок АДРЕСА_1, як за спадкоємцем після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення, до Житомирського районного суду може бути подана заява про апеляційне оскарження цього рішення, а протягом 20 днів після подання вказаної заяви може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд.

Суддя:
Справа №2-836/10
РІШЕННЯ Іменем України

21 квітня 2010 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Мокрецького В.І., секретаря судового засідання - Консевич С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Вертокиївської сільської ради Житомирського району та області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд визнати за ним право власності на жилий будинок та господарські будівлі, які розташовані по АДРЕСА_1, як за спадкоємцем після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та якій належав вказаний вище будинок.

В судовому засіданні позивач підтримав позов з тих підстав, що є єдиним спадкоємцем після смерті матері, але прийняти у спадок вказаний будинок та господарські будівлі він не може, оскільки за життя право власності за його матір'ю в державних органах не зареєстровано.

Представник відповідача до суду не з'явився, але зазначена вище сільрада повідомила до суду, що позов визнає, справу просить розглянути без участі її представника.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що жилий будинок та господарські будівлі, які розташовані по АДРЕСА_1 належать померлій матері позивача. Після смерті матері єдиним спадкоємцем за законом є позивач.

Викладені факти підтверджуються наданими позивачем доказами, зокрема, свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про смерть ОСОБА_2, довідкою з БТІ про те, що право власності за померлою на вказаний будинок не зареєстровано, технічним паспортом на будинок, який виданий на ім'я останньої, довідкою сільради про те, що згідно погосподарської книги будинок рахувався за померлою, довідкою державного нотаріуса про те, що після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась, та постановою нотаріуса №1549 від 30.11.2009 року про відмову позивачу у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок у зв'язку тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність цього будинку померлій.

Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини.

Таким чином, наявність того факту, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті його матері не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний будинок та розташовані біля нього господарські будівлі, які за життя належали померлій, є підставою для повного задоволення позову.

Керуючись ст. 392, 1261, 1268 ЦК України та ст.ст. 130, 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок та господарські будівлі, які розташовані по АДРЕСА_1 та області, як за спадкоємцем після смерті його матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На рішення, протягом 10 днів з дня його проголошення, до Житомирського районного суду може бути подана заява про апеляційне оскарження цього рішення, а протягом 20 днів після подання вказаної заяви може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд.

Суддя: