Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/9894/14-ц Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Шевчук А.М.,

суддів: Забродського М. І., Заполовського В.Й.,

з участю секретаря судового засідання: Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"

на заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі банк або кредитор) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1. Просило стягнути з відповідача 13 854,68 грн. заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 11 жовтня 2010 року між банком та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 15 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник ОСОБА_2 18 липня 2013 року помер. Спадкоємцем позичальника, яка постійно проживала разом із ним на час смерті, та вважається такою, що прийняла спадщину, є його дружина - відповідач по справі.

Заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі за необґрунтованістю.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу у загальному порядку. В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування своєї скарги банк посилається на те, що відповідач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, оскільки постійно проживала із ним на час його смерті, тобто відкриття спадщини, та успадкувала не тільки права, а й кредитні зобовязання спадкодавця перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Суд першої інстанції не задовольнив клопотання про направлення запитів до відповідних установ, а відтак не встановив складу спадщини та його вартості, а тому передчасно відмовив у задоволенні вимог у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що 11 жовтня 2010 року між банком та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредитний ліміт у розмірі 15 000 грн. за платіжною карткою кредитка «Універсальна» зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8 зворот).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ТП №219727 ОСОБА_2 помер 18 липня 2013 року (а.с.16).

Відповідно до розрахунку банк нарахував станом на 12 червня 2014 року заборгованість за позичальником у сумі 13 854 грн. 68 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом - 8 600 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом - 5 254,68 грн. (а.с.6-7).

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч.4 ст.1231 та ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

За доводами апеляційної скарги апеляційний суд спрямував запити до компетентних органів щодо належності ОСОБА_2 рухомого та нерухомого майна на день його смерті, тобто станом на 18 липня 2013 року.

Так, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з Державного реєстру іпотек, з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається, що у них інформація щодо нерухомого майна (земельні ділянки, квартири або будинки тощо) відносно ОСОБА_2 відсутня (довідки Державної реєстраційної служби приєднані до матеріалів справи).

Відповідно довідок Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Житомирській області від 19 червня 2015 року №6/1985 та Центру надання послуг, повязаних з використанням транспортних засобів м. Житомира, №762 згідно бази даних: АІПС «Автомобіль» УДАІ УМВС України в Житомирській області, НАІС ДДАІ та НП ПВТЗ за ОСОБА_2 транспортні засоби серед зареєстрованих не значаться (довідки приєднані до матеріалів справи).

Як вбачається із копії спадкової справи, Першою державною нотаріальною конторою 24 квітня 2014 року відкрита спадкова справа щодо майна померлого згідно претензії банка від 18 лютого 2014 року (копія спадкової справи приєднана до матеріалів справи). Спадкоємці з будь-якими заявами, у тому числі, про прийняття спадщини або видачі свідоцтва про право на спадщину, не зверталися.

Таким чином, на момент відкриття спадщини за ОСОБА_2 нерухомого та рухомого майна не виявлено. Відсутність спадкового майна виключає одержання такого у спадщину, а відтак - обовязок спадкоємця ОСОБА_1 задовольнити вимоги кредитора.

Доводи апеляційної скарги відносно прийняття спадщини відповідачем після смерті чоловіка, оскільки вона на час відкриття спадщини постійно із ним проживала та вважається такою, що, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла спадщину (а.с.15 зворот,30), не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки дана обставина при відсутності спадкової маси не має правового значення для вирішення даного спору та не змінює висновків суду першої інстанції, який обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні вимог до відповідача у повному обсязі з тих підстав, що не доведено одержання нею майна у спадщину після смерті чоловіка.

Таким чином, суд першої інстанції повно зясував обставини справи, висновки їм відповідають, правильно застосував норми матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому колегія суддів апеляційного суду, згідно ст.308 ЦПК України, залишає рішення без змін.

Рішення законне та обґрунтоване. Підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" відхилити.

Заочне рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: