Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/956/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2015 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі Рудніцькій О.П.,

розглянувши у судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вікнянської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вікнянської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, загальною площею - 53, 1 кв. м., житлова площа 38, 3 кв.м., який знаходиться за адресою с. Вікно, вул. Центральна, 220 Гусятинського району Тернопільської області в порядку спадкування за заповітом після померлої 29.04.2003 р. ОСОБА_2.

Позивач вказала, що 29.04.2003 року померла її баба ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральна, 220 в с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області, який відносився до типу колишнього колгоспного двору і належав померлій ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно її. Вважає, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом майна ОСОБА_2 та у встановлений законом строк прийняла спадщину. Зазначила, що звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на будинковолодіння отримала відмову у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Посилаючись на наведене просить позов задовольнити.

В судове засідання позивач не зявилася, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Попередньо надіслав до суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Позовні вимоги відповідач визнає повністю, просить позов задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Центральній, 220, в с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області станом на 15.04.1991 року належав до типу колгоспного двору, членом якого на цей час була ОСОБА_2, яка проживала в ньому, що підтверджується довідками Вікнянської сільської ради Гусятинського району від 16.06.2015 року №580 та від 18.05.2015 року № 485.

Відповідно до вимог ст.120 ЦК УРСР від 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної часткової власності.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена колгоспного двору визначається виходячи з рівності всіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_2 належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 220 по вул. Центральній, 220, в с. Вікно Гусятинського району Тернопільської області.

Даний факт також відображений в технічному паспорті на житловий будинок садибного типу, виданим Гусятинським комунальним бюро технічної інвентаризації від 28.04.2015 року.

29 квітня 2003 року померла ОСОБА_2, шо стверджується свідоцтвом про смерть серії 1- ИД № 140318, виданим Вікнянською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області від 01.05.2003 року, про шо зроблено актовий запис за № 10.

Як вбачається з довідки Вікнянської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області №484 від 18.05.2015 року, ОСОБА_2 на день смерті проживала та була зареєстрована в житловому будинку, що в с. Вікно по вул. Центральній, 220 Гусятинського району Тернопільської області і разом з нею постійно проживали і були зареєстровані внучка ОСОБА_1 (позивачка по справі), чоловік внучки ОСОБА_3, правнуки ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року.

Як вбачається із копії заповіту від 22.09.1994 року ОСОБА_2 зробила заповідальне розпорядження на усе своє майно ОСОБА_6, який на день смерті не змінений і не скасований.

Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу серія І-ИД № 259613 від 10 січня 1995 року ОСОБА_6 після укладення шлюбу присвоєно прізвище «Грома».

Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 була прийнята спадкоємцем, застосуванню підлягають правила ЦК Української РСР 1963 року.

Відповідно до вимог ст. 529 ЦК України 1963 року спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого.

Згідно із вимогами ст. ст. 548, 549 ЦК, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління майном або володіння спадковим майном, 2) якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 553 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

ОСОБА_1 частково прийняла спадщину, звернувшись у нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на майно після смерті ОСОБА_2, проте державним нотаріусом Гусятинської державної нотаріальної контори її було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спірний будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що підтверджується довідкою № 606/01-16 від 15.05.2015 року та копією свідоцтва про право спадщину за заповітом серії ВАР962286 від 28.11.2003 року.

Отже, єдиним спадкоємцем спірного нерухомого майна померлої ОСОБА_2 за заповітом є позивач ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на майно у порядку спадкування за заповітом після померлої 29.04.2003 року ОСОБА_2, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Центральній, 220 в с. Вікно Гусятинського району Тернопільськоїобласті.

На підставі наведеного, ст. ст. 529, 248, 549, 553 ЦК УРСР від 1963 року та ст. 392 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 212, 215, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вікнянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок загальною площею 53,1 кв. м., житловою площею 38,3 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, що по вул. Центральна, 220 в с. Вікно Гусятинського району Тернопільськоїобласті в порядку спадкування за заповітом після померлої 29 квітня 2003 року ОСОБА_2.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М. Цвинтарна