Справа № 355/355/14 Головуючий у І інстанції Литвиненко О. Л.
Провадження № 22-ц/780/3771/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 25.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

25 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді - Білоконь О.В.,

суддів: Даценко Л.М., Савченка С.І.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Баришівського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про стягнення коштів ,-

встановила:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення коштів.

Позов мотивував тим, що він відкрив в ПАТ КБ «Приватбанк» картковий рахунок №798636 та отримав відповідну картку.

02 грудня 2013 року позивач помітив, що з його рахунку відповідачем були списані кошти в розмірі 4029 гривень 85 копійок, а 06 грудня 2013 року знову було списано 7000 гривень. Призначення вище зазначених платежів - службова операція НЕАD-OFFICE, автоматичне погашення простроченої заборгованості, списання з карткового рахунку.

Жодної непогашеної кредитної заборгованості перед відповідачем він не мав, про існування жодного рішення суду про стягнення з позивача на користь відповідача коштів позивачу не відомо. Вказав, що ПАТ КБ «Приватбанк» неправомірно позбавив його засобів для існування, банком самовільно були списані кошти з його рахунку, тим самим були порушені його законні права, як споживача.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 незаконно списані кошти з рахунку в розмірі 11029 гривень 85 копійок.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач ПАТ «КБ Приватбанк» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Цим вимогам закону судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 14 грудня 2011 року ОСОБА_2 став клієнтом ПАТ КБ «Приватбанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з умовами та правилами надання банківський послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послугу «Приватбанку», згідно якої отримав кредитну картку. ПАТ КБ «Приватбанк» відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок №798636 та він отримав картку.

02 грудня 2013 року з рахунку позивача відповідачем було списано кошти в розмірі 4029 гривень 85 копійок, а 06 грудня 2013 року списано 7000 гривень із зазначенням деталі операції - службова операція НЕАD-OFFICE, автоматичне погашення простроченої заборгованості.

В грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до банку щодо списання з його карткового рахунку коштів в сумі 11029 гривень 85 копійок, однак 20 січня 2014 року банк йому відмовив у поверненні вказаних грошових коштів з посиланням на те, що в 2007 році встановлено нестачу в касі Печерської філії Баришівського відділення банку в розмір 27932 гривні 81 копійка і ОСОБА_2 повинен за це нести матеріальну відповідальність.

Ці обставини підтверджені письмовими матеріалами справи та сторонами не оспорюються.

З 23 вересня 2004 року по 15 вересня 2008 року ОСОБА_2 працював в ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно із заключенням спеціаліста по внутрішній безпеці Печерського філіала Приватбанка від 16 травня 2007 року, встановлено, що нестача в касі Печерської філії Баришівського відділення банку становить 27932 гривні 81 копійка. В звязку з тим, що не встановлено конкретної винної особи в недостачі, вказану суму рекомендовано розподілити в рівних частинах між трьома відповідальними особа, серед яких зазначено ОСОБА_2

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1066 ЦК України) за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на у мовах, погоджених сторонами.

Статтею 1071 ЦК України передбачено, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Задовольняючи позов, суд виходив із того, що відповідач не надав доказів наявної заборгованості у відповідача, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно списані кошти.

Такий висновок суду є правильним, він ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи, оскільки судом достовірно встановлено, що між сторонами укладеного договір банківського рахунку, з якого банк списав грошові кошти у розмірі 11029 грн. 85 коп. без розпорядження клієнта, не на підставі рішення суду, без наявності будь-яких інших підстав, передбачених законом або укладеним між сторонами договором.

Доводи апеляційної скарги про те, що право банку списувати кошти з рахунку клієнта без розпорядження останнього, без рішення суду, а на підставі заключення спеціаліста по внутрішній безпеці Печерського філіала Приватбанка від 16 травня 2007 року, передбачене п. 4.6 умов та правил надання банківських послуг Притабанком, колегія суддів вважає необґрунтованими, виходячи із такого.

Відповідно до п. 4.6 умов та правил надання банківських послуг Притабанком, клієнт доручає банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків клієнта відкритих у валюті кредитного ліміту, в межах сум, які підлягають сплаті за цим договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у випадку настання строків платежів за іншими договорами клієнта в розмірах, визначених цими договорами (договірне списання) в межах платіжного ліміту картрахунку ( а.с.41-46).

Разом з тим, в даному випадку такі підстави відсутні, оскільки не встановлено наявність у ОСОБА_3 простроченої кредитної заборгованості.

Отже умовами та правилами надання банківських послуг не передбачена можливість списання коштів з банківського рахунку інакше як в порядку ст. 1071 ЦК України, в порядку відшкодування шкоди, завдану працівником роботодавцю, не передбачена така можливість укладеним між сторонами договором чи законом.

На думку колегії суддів суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов з огляду на вказані вимоги закону та встановлені обставини справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"відхилити.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 08 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :