Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/2921/14-ц Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 22 Доповідач Зарицька Г. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої - судді Зарицької Г.В.

суддів: Жигановської О.С., Коломієць О.С.

з участю секретаря Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про відшкодування витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 березня 2015 року

встановила:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача на її користь витрати на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця ОСОБА_4 в розмірі 69 699,39 грн. В обґрунтування вимог зазначала, що 09.10.2012 року помер її чоловік ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на його майно, яка складається з квартири № 51 по проїзду Тутковського, 4 в м. Житомирі, 1/2 частини земельної ділянки по вул. Головачова, 26 в с. Ліщин Житомирського району Житомирської області, та 1/2 частини автомобіля КІА 2009 року випуску. Спадкоємцями за законом майна померлого є вона та син спадкодавця ОСОБА_5, батько спадкодавця ОСОБА_6 та син спадкодавця від першого шлюбу ОСОБА_2 ОСОБА_5 відмовився від спадщини на її користь, а ОСОБА_6 на користь відповідача ОСОБА_2 Спадкодавець ОСОБА_4 мав тяжке онкологічне захворювання, яке потребувало тривалого та дорогого лікування. Всі витрати на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця несла вона разом з сином ОСОБА_5 На всі звернення до відповідача щодо надання як матеріальної так і фізичної допомоги по догляду за хворим спадкодавцем отримувала відмову. Після смерті ОСОБА_4 вона самостійно за власний рахунок поховала спадкодавця. Зазначала, що в добровільному порядку відповідач ухиляється від відшкодування понесених витрат на лікування, утримання та поховання спадкодавця. Враховуючи зазначене, просила задовольнити позов на підставі ст. 1232 ЦК України.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця у розмірі 11 849,87грн. та 118,49грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Апелянт посилається на те, що судом не були враховані його доводи про те, що витрати, які являються предметом позову, здійснювались за рахунок коштів, які відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю спадкодавця та позивача. А тому, при визначенні розміру відшкодування, на думку апелянта, суд повинен був застосувати положення ст. 70 СК України про те, що відшкодуванню підлягала лише 1/2 частина витрат, що становить частку позивача у спільному майні подружжя. Крім того, вважав, що суд дійшов невірного висновку в частині права лише ОСОБА_1 претендувати на відшкодування витрат на утримання, лікування, догляд та поховання спадкодавця. На думку апелянта, такий висновок суперечить твердженню ОСОБА_1, викладеному в позовній заяві, про те, що вказані витрати несла дружина спадкодавця та їх спільний син ОСОБА_5

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, заявлених до суду першої інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в цих межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_7 підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

Як видно з матеріалів справи, 09 жовтня 2012 року помер ОСОБА_4 (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на його майно, яка складається: з квартири № 51 по проїзду Тутковського, 4 в м. Житомирі та земельної ділянки за вказаною адресою, площею 0,0450 га, 1/2 частини обєкту незавершеного будівництва по вул. Головачова, 26 в с. Ліщин Житомирського району Житомирської області та 1/2 частини земельної ділянки за вказаною адресою, площею 0,25 га, 1/2 частини автомобіля КІА 2009 року випуску.

Як свідчить копія спадкової справи №73/2012 до майна померлого ОСОБА_4, спадкоємцями першої черги за законом являються: дружина померлого, ОСОБА_1, діти ОСОБА_5, ОСОБА_2 та батько ОСОБА_6 Спадщину прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Син ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини на користь дружини померлого, ОСОБА_1 Батько померлого, ОСОБА_6 відмовився від прийняття спадщини на користь сина померлого, ОСОБА_2 (а.с.58-107).

Статтею 2 Закону України „Про поховання та похоронну справу визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які

здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом

або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та

утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не

суперечать законодавству.

З матеріалів справи видно, що на поховання спадкодавця позивач понесла витрати у розмірі 5897,66 грн., на встановлення памятника - 7850 грн (а.с.19, 233).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції помилково вважав, що витрати на виготовлення памятника не відносяться до витрат на поховання.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 27 березня 1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди з відповідними змінами, витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і огорож в даній місцевості.

Згідно з постановою Правління фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.10.2008 N 45 „Про витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання гранична вартість виготовлення стандартних памятників і огорож по Житомирській області становить 2200 грн., придбання труни 500 грн.

Отже, при обрахунку витрат на поховання, колегія суддів бере до уваги витрати на встановлення памятника в розмірі 2200 грн., інші витрати на поховання в розмірі 1797 грн (з врахуванням вартості труни в розмірі 500 грн), а всього 3997 грн.

За довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 12.06.2015 р. №4959/03-21 ОСОБА_1 17.10.2012 р. на її рахунок були зараховані кошти на поховання за померлого чоловіка ОСОБА_4 в сумі 5590 грн (а.с.325).

За таких обставин, коли розмір витрат на поховання спадкодавця позивачу був відшкодований Пенсійним фондом України в Житомирській області, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зазначених вимог.

Відповідно до ч. 2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З матеріалів справи видно, що за життя ОСОБА_4 був встановлений діагноз: онкологічне захворювання. На протязі 2011-2012 років ОСОБА_4 отримував необхідне лікування в Національному інституті раку в м. Києві, Житомирському обласному онкологічному диспансері та центральній міській лікарні №1 м. Житомира (а.с.133-150).

Зважаючи на те, що спадщину за законом прийняли лише двоє спадкоємців, позивач та відповідач, суд першої інстанції правильно виходив з вимог ст. 1232 ЦК України та дійшов обгрунтованого висновку про те, що сторони повинні порівну нести витрати на лікування ОСОБА_1

Згідно з наданими суду чеками та квитанціями на лікування ОСОБА_4 позивачкою понесені витрати в розмірі 23 569,74 грн (квитанція від 16.01.2012 р. на суму 85 грн, фіскальні чеки від 21.03.2012 р. на суму 6494,04 грн, від 17.02.2012 р. на суму 6494,04 грн, від 25.01.2012 р. на суму 4336,56 грн, від 07.05.2015 р. на суму 4312,30 грн., від 07.05.2012 р. на суму 393,00 грн, від 28.10.2011 р. на суму 1265,14 грн, від 22.09.2012 р. на суму 189,45 (а.с.198, 208-211, 232).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано прийняв до уваги чек на суму 130 грн на а.с. 218, оскільки в ньому не зазначено найменування та кількість товару, дата придбання товару.

Враховуючи наведене, розмір витрат, стягнений з відповідача на користь позивача, підлягає зменшенню.

Згідно з вимогами ч.5 ст. 88 ЦПК України, колегія суддів змінює також розподіл судових витрат.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд не прийняв до уваги довідку хіміотерапевтичного відділення Житомирського онкодиспансеру про кількість курсів проведених хіміотерапій та їх вартість, довідку про вартість медикаментів згідно рецептів лікаря хіміотерапевта, довідку про призначене лікування лікарем кабінету протибольової терапії є безпідставними, оскільки вказані документи самі по собі не свідчать про те, що позивачем понесені витрати на їх придбання.

Дія статті 70 СК України не поширюється на спірні правовідносини, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в цій частині є безпідставними.

Безпідставними також є доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо стягнення з нього витрат поза межами позовних вимог. З матеріалів справи не видно, що витрати, про які зазначала ОСОБА_1 у своєму позові, вона понесла спільно зі своїм сином ОСОБА_5 У заяві лише зазначено, що ОСОБА_5 здійснював догляд та опікувався спадкодавцем.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 березня 2015 року змінити, зменшити розмір витрат на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, з 11 849,87 грн до 10 154,87 грн, зменшити розмір стягнутого судового збору з 118,49 грн до 101,55 грн.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього ж часу може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча Судді: