Номер провадження: 88-ц/785/34/15
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Гончаренко В.М.

суддів: Короткова В.Д., Калараш А.А.,

з участю секретаря Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву громадської правозахисної організації «Надія» в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування грошей із чужого незаконного володіння та відшкодування збитків, за зустрічним позовом громадської правозахисної організації «Надія» в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу та розписки недійсними за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 березня 2013 року, -

встановила:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, вимоги якого змінила в ході розгляду справи та просила стягнути з відповідача на її користь у якості повернення безпідставно набутого майна грошові кошти у розмірі 204000 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки з 27 грудня 2005 року по день винесення рішення суду та 3% річних за період з 27 грудня 2005 року по день винесення рішення суду, а також 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що в 2005 році вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 прийняли рішення про придбання у ОСОБА_1 житлового будинку АДРЕСА_1 за грошову суму у розмірі 204 000 грн.

26 червня 2005 року ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_1 у простій письмовій формі договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку і передав ОСОБА_1 власноручно грошову суму в розмірі 204 000 грн.

Сторони домовились, що зазначений договір буде посвідчений нотаріально 27 грудня 2005 року, але у вказаний строк ОСОБА_1 не надав документи для укладення договору та взагалі відмовився його укладати.

Після смерті ОСОБА_4 17 липня 2010 року, позивач, як дружина померлого, прийняла спадщину та дізналась про те, що між померлим чоловіком та ОСОБА_1 в Київському районному суді м. Одеси розглядався спір, разом з тим, ухвалою Київського районного суду м. Одеси, позовні вимоги ОСОБА_4 були залишені без розгляду.

Посилаючись на ті обставини, що укладений договір купівлі-продажу є нікчемним, позивач звернулася до суду з відповідним позовом про повернення безпідставно отриманих грошових коштів з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 % річних. Крім того, позивач зазначила, що у зв'язку з неповерненням грошової суми, їй були заподіяні моральні страждання, у зв'язку з чим, остання просила стягнути з відповідача 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Громадська правозахисна організація «Надія» в інтересах ОСОБА_1 подала зустрічний позов про визнання договору купівлі-продажу будинку, укладеного 26 лютого 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 недійсним. Також просив визнати недійсною розписку про отримання ОСОБА_1 коштів в сумі 20 4000 грн.

Зустрічний позов мотивований тим, що ОСОБА_1 не мав наміру продавати свою нерухомість, ніякого договору, спрямованого на втрату права власності на будинок АДРЕСА_1 не укладав. В дійсності між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був укладений договір кредиту на загальну суму 4000 доларів США, яким сторони приховали договір купівлі-продажу житлового будинку. Крім того, укладений договір є нікчемним, оскільки не відповідає вимогам закону, що є підставою для визнання його недійсним.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 березня 2013 року у задоволенні основного та зустрічного позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 січня 2014 року, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні основного позову скасовано з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 204 000 грн. у якості безпідставно набутого майна, 43 690 грн. - 3% річних.

Стягнуто з ОСОБА_2 в доход держави 1179 грн. судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2040 грн. судового збору.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_2 в доход держави 584,50 грн. судового збору недоплаченого при поданні апеляційної скарги. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 025 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

16 жовтня 2014 року до суду звернулась представник Громадської правозахисної організації "Надія" в інтересах ОСОБА_1 із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 березня 2013 року у цивільній справі №1519/23757/2012.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2015 року заяву громадської правозахисної організації "Надія" в інтересах ОСОБА_1 про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 березня 2013 року залишено без задоволення.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.03.2015 року ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2015 року скасовано, у відкритті провадження за заявою Громадської правозахисної організації "Надія", яка діє в інтересах ОСОБА_1, про перегляд рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 березня 2013 року у цивільній справі за нововиявленими обставинами відмовлено.

27.03.2015 року Громадська правозахисна організація "Надія", яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд рішення апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2013 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що при ознайомленні з кримінальною справою стали відомі істотні для розглянутої цивільної справи обставини, які раніше не були відомі ОСОБА_1 та його представнику, що є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Колегією суддів в підготовчій стадії розгляду справи виявлено, що у громадської правозахисної організації "Надія" відсутнє право звернення до суду за захистом прав та інтересів ОСОБА_1, який звернувся до неї за таким захистом.

Правові та організаційні засади діяльності громадських організацій визначені в Законі України „Про громадські об'єднання" від 22 березня 2012 року № 4572-VI.

Громадська організація - це добровільне об'єднання фізичних осіб для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів (частини перша, третя статті 1 Закону № 4572).

Згідно з Законом № 4572 засновниками та членами (учасниками) громадської організації як виду громадського об'єднання є фізичні особи, які можуть утворювати громадську організацію зі статусом або без статусу юридичної особи (частини друга, третя, п'ята статті 1).

Необхідним етапом створення громадської організації як юридичної особи є її реєстрація в порядку, визначеному Законом України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", з урахуванням особливостей, установлених Законом № 4572 (частина перша статті 12 Закону № 4572).

Така реєстрація передбачає, зокрема, внесення відомостей про громадську організацію до Реєстру громадських об'єднань і до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також видачу свідоцтва про реєстрацію громадського об'єднання як громадської організації.

Громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Дія Закону № 4572 не поширюється на суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення, зокрема, непідприємницьких товариств (які не є громадськими об'єднаннями), утворених на підставі інших законів (пункт 6 частини другої статті 2 Закону № 4572).

В доданому до матеріалів справи статуті громадської правозахисної організації «Надія» /т.2 а.с.21-25/ не містяться положення, якими були б передбачені повноваження цієї громадської організації захищати в суді права та охоронювані законом інтереси інших осіб та визначення переліку таких осіб.

Водночас, громадською правозахисною організацією «Надія» не вказано і відповідну норму закону, яка б надавала право звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 45 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

Таким чином, з огляду на наведене, на думку колегії суддів, провадження за заявою громадської правозахисної організації «Надія» в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2013 року підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 304, 361-365 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Провадження за заявою громадської правозахисної організації «Надія» в інтересах ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Одеської області від 18 червня 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про витребування грошей із чужого незаконного володіння та відшкодування збитків, за зустрічним позовом громадської правозахисної організації «Надія» в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу та розписки недійсними за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 березня 2013 року - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді В.Д.Коротков

А.А.Калараш