АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5718/2015 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Музичко С.Г.

суддів Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.,

при секретарі Гладченко Ю.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 листопада 2013 року у цивільній справі за позовом Прокуратури Подільського району м.Києва в інтересах Управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про зобов'язання привести фасад будинку до первинного вигляду шляхом знесення прибудови,

встановила:

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 листопада 2013 року позов Прокуратури Подільського району м. Києва в інтересах Управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_4 про зобов'язання привести фасад будинку до первинного вигляду шляхом знесення прибудови, задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 привести фасад будинку по вул. Межиrірській, 3/7 до первинного вигляду шляхом знесення самочинно збудованої прибудови над входом і підвальні приміщення - - при ямковим входом. Стягнуто ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 229,40 грн. на користь держави.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що нежитлові приміщення підвалу будинку відповідач придбав у власність разом з прибудовою, самостійно нічого не проводив. Також, вказує, що Управління не є належним позивачем, оскільки чинне пам'ятко - охоронне законодавство та умови Охоронний договорів не містить таких повноважень Управління. Позивач не є ні власником земельної ділянки ні суміжним власником земельної ділянки, де знаходилася прибудова в підвал. Також, приймаючи рішення про задоволення позову, судом не було враховано, що нежилі приміщення є підвальними, та те, що знесення прибудови над входом є необхідним для підтримання у належному технічному стані самої архітектурної пам'ятки, прибудова є такою, яка запобігає її знищенню.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5, Прокурор Діброва В.С. в судовому засіданні просили суд рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, осіб, що з'явились у судове засідання, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником підвальних приміщень за адресою АДРЕСА_1. Головним управлінням охорони культурної спадщини було виявлено, що ОСОБА_2 самочинно здійснив прибудову з боку головного фасаду.

Житловий будинок за вказаною адресою наказом Міністерства культури і туризму України від 15.09.2010 року 706/O/16-10 занесений до переліку пам'яток архітектури та містобудування місцевого значення, розташований у Центральному історичному ареалі міста (рішення Київської міської ради від 28.03.2002 року З70/1804), в межах археологічної охоронної зони (розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 року 979), на території державного історико-архітектурного заповідника «Стародавній Київ» (постанова ради Міністрів УРСР від 18.5.1987 року 183, розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 року 979) (а.с. 8).

01 червня 2007 року між ОСОБА_2 та Головним управлінням охорони культурної спадщини було укладено Охоронний договір №1587 (а.с.9)

Відповідно до п.5.1 та п.7 охоронного договору ОСОБА_2 зобов'язався використовувати приміщення виключно для розміщення комп'ютерного клубу та погоджувати з Головним управлінням охорони культурної спадщини розміщення реклами, написів позначок тощо.

10 грудня 2012 року Головним управлінням охорони культурної спадщини ОСОБА_2 внесено припис №73 з вимогою привести фасад будинку до належного експлуатаційного стану, про те вимога виконання не була.(a.c.l3-14).

Відповідно до ст. 24 вказаного Закону «Про охорону культурної спадщини» власник або уповноважений ним орган, користувач зобов'язані утримувати пам'ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт та захищати від пошкодження, або знищення.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам'ятки відповідають за їхню збереженість і зобов'язані дотримувати вимог органів охоронно культурної спадщини.

З повідомлення Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві дозвільні документи на виконання будівельних робіт відповідачу не надавались. Також зазначена добудова не прийнята в експлуатацію.

Таким чином, прибудова над при ямковим входом до підвальних приміщень, власником яких є ОСОБА_2, здійснена самовільно, а вітдак підлягає знесенню.

Оскільки, як було встановлено у судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 рішення суду виконав, добровільно, прибудова з боку головного фасаду демонтована.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду, враховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3відхилити.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді