Справа № 202/5193/15-ц
Провадження № 2/202/3718/2015
19 червня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Мороз В.П.
при секретарі Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Петровичапро звільнення майна з-під арешту, -
ОСОБА_3 Анатоліївназвернулась до суду з вище вказаним позовом до ОСОБА_2 Петровсича.
В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що 18.08.2014 року між ОСОБА_2 (далі Продавець, Відповідач) та ОСОБА_1(далі Покупець, Позивач), було укладено Договір купівлі-продажу.
Відповідно до п. 1 Договору купівлі-продажу Продавець передає у власність Покупцю обєкт нерухомості житловий будинок та земельну ділянку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Муромська,67.
Також умовами Договору купівлі-продажу визначено (п. 2), що обєкт нерухомості належить Продавцю на праві власності, а саме:
Договір купівлі-продажу також містить умови щодо ціни купівлі-продажу (п. 3): купівля-продаж житлового будинку та земельної ділянки має бути вчинена за суму в гривні, яка еквівалентна 100 000,00 доларів США. Також, умовами Договору визначено, що Покупець передав Продавцю по Договору грошові кошти в сумі, еквівалентній 100 000,00 (Ста тисяч) доларів США. Також умовами Договору було передбачено, що в день передачі грошових коштів в сумі 100 000,00 доларів США у Покупця виникає право власності та в строк до 19.05.2015 р. сторони зобовязуються укласти Договір купівлі-продажу домоволодіння в нотаріальній формі.
Договір купівлі-продажу домоволодіння був укладений в простій письмовій формі, при цьому він містить усі істотні умови для даного виду правочину: предмет договору, вартість обєкта нерухомого майна, порядок розрахунків.
Пунктом 7 Договору передбачено, що він спрямований на виконання намірів щодо укладання договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки в нотаріальній формі.
Тому, сторони Договору купівлі-продажу (Позивач та Відповідач), маючи намір на укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальній формі, зявилися до нотаріуса, який відмовив в посвідченні договору з причини наявності арешту на нерухоме майно.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна № 38606276 від 05.06.2015 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно існують наступні обтяження:
Тобто, Ухвалою ні арешт ні заборона на нерухоме майно (домоволодіння та земельна ділянка) не накладалися.
Крім того, на момент укладання Договору купівлі-продажу від 18.08.2014 р. житловий будинок та земельна ділянка були вже у власності Продавця ОСОБА_2, який не був стороною по справі, а також право власності вже виникло у ОСОБА_1.
Позивач вважає, що одночасноізпротиправнимпозбавленнямїї права власностівонапротиправнопозбавлена права на житло, гарантованеКонституцієюУкраїни та іншими актами цивільногозаконодавства.
У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.
Відповідач, повідомлений належним чином, до суду не з?явився та про причинги своєї неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивачки та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18.08.2014 року між ОСОБА_2 (Продавець, Відповідач) та ОСОБА_1(Покупець, Позивач), було укладено Договір купівлі-продажу.
Відповідно до п. 1 Договору купівлі-продажу Продавець передає у власність Покупцю обєкт нерухомості житловий будинок та земельну ділянку за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Муромська,67.
Також умовами Договору купівлі-продажу визначено (п. 2), що обєкт нерухомості належить Продавцю на праві власності, а саме:
Договір купівлі-продажу також містить умови щодо ціни купівлі-продажу (п. 3): купівля-продаж житлового будинку та земельної ділянки має бути вчинена за суму в гривні, яка еквівалентна 100 000,00 доларів США. Крім того, умовами Договору визначено, що Покупець передав Продавцю по Договору грошові кошти в сумі, еквівалентній 100 000,00 (Ста тисяч) доларів США. Також умовами Договору було передбачено, що в день передачі грошових коштів в сумі 100 000,00 доларів США у Покупця виникає право власності та в строк до 19.05.2015 р. сторони зобовязуються укласти Договір купівлі-продажу домоволодіння в нотаріальній формі.
Договір купівлі-продажу домоволодіння був укладений в простій письмовій формі, при цьому він містить усі істотні умови для даного виду правочину: предмет договору, вартість обєкта нерухомого майна, порядок розрахунків.
Згідно ст.638 ЦК Українидоговір є укладеним, якщосторони в належнійформідосяглизгоди з усіхістотних умов договору. Істотнимиумовами договору є умови, щовизначені законом як істотні, або є необхідними для договору даного виду, а такожусітіумови, щодояких за заявоюхоча б однієюізсторінмає бути досягнутозгоди.
Пунктом 7 Договору передбачено, що він спрямований на виконання намірів щодо укладання договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки в нотаріальній формі.
Стаття 657 ЦК України передбачає, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
Тому, сторони Договору купівлі-продажу, маючи намір на укладання договору купівлі-продажу нерухомого майна в нотаріальній формі, зявилися до нотаріуса, який відмовив в посвідченні договору з причини наявності арешту на нерухоме майно.
Судом також встановлено, що відповідно до наявної інформації (Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обєкта нерухомого майна № 38606276 від 05.06.2015 р.) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно існують наступні обтяження:
Ухвалою ні арешт ні заборона на нерухоме майно (домоволодіння та земельна ділянка) не накладалися.
Крім того, на момент укладання Договору купівлі-продажу від 18.08.2014 р. житловий будинок та земельна ділянка були вже у власності у Продавця ОСОБА_2, який не є стороною по справі, а також вже право власності виникло у ОСОБА_1.
Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України «Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.»
Керуючись п. 13 Постанови Пленуму ВСУ України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9 «У звязку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК.
При розгляді таких справ суди повинні зясувати, чи підлягає правочин обовязковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.»
У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 47 КонституціїУкраїникоженмає право на житло. Держава створюєумови, за якихкожнийгромадянинматимезмогупобудуватижитло, придбатийого у власністьабовзяти в оренду.
Ніхто не може бути примусовопозбавленийжитлаінакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст. 41 КонституціїУкраїниніхто не може бути протиправнопозбавлений права власності. Право приватноївласності є непорушним.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправнопозбавленийцього права чиобмежений у йогоздійсненні. Примусовевідчуженняоб'єктів права власностіможе бути застосованелише як виняток з мотивівсуспільноїнеобхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умовипопереднього та повноговідшкодуванняїхвартості, крімвипадків, встановленихчастиною другою статті 353 цього Кодексу.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права т а інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема,припинення дії, яка порушує право.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 3, 4, 118-120, 212, 224, 225, 226 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, ч. 2 ст. 220, 321, 391, 657 ЦК України,суд, -
Позовні вимогиКаштенкової ОСОБА_9 до ОСОБА_2 Петровичапро звільнення майна з-під арешту задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.П.Мороз