Справа №587/250/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Степаненко О. А.
Номер провадження 22-ц/788/1078/15 Суддя-доповідач - Собина О. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Хвостика С. Г. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 26 березня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, -

в с т а н о в и л а:

20 січня 2015 року позивачка звернулася до місцевого суду з позовом, який мотивувала тим, що 08 липня 2014 року близько 13.00 год. на 153 км+250 м а/д Батурин - Конотоп - Суми за участю автомобіля НОМЕР_1 з причепом Фермер д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 трапилася дорожньо-транспортна пригода. Позивачка є власником автомобіля НОМЕР_3. ОСОБА_4 було визнано винним в ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст. 124 КУпАП. Під час настання ДТП відповідальність ОСОБА_4 стосовно експлуатації автомобіля НОМЕР_1 було застраховано в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», а причеп Фермер д/н НОМЕР_2 в ПАТ «Страхова компанія «УНІКА». Вартість завданого матеріального збитку, у зв'язку із пошкодженням Renault Мaster НОМЕР_3 складає 57406 грн. 94 коп., тому просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» на її користь 50000 грн.00 коп. завданої шкоди, а з відповідача ОСОБА_4 - 7406 грн.94 коп. Вподальшому, до участі в справі в якості співвідповідача було притягнуто ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія».

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 26 березня 2015 року з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 стягнуто 50000 гривень відшкодування шкоди та 500 грн. сплаченого судового збору, а всього 50500 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 7406 грн.94 коп. відшкодування шкоди та 74 грн.06 коп. сплаченого судового збору, а всього 7481 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відмовити.

В доводах апеляційної скарги представник відповідача зазначає, що в порушення вимог передбачених ст.11 ЦПК України суд вийшов за межі позовних вимог і стягнув кошти в рахунок відшкодування шкоди з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», хоча позовні вимоги до зазначеної страхової компанії не заявлялись. Крім того зазначає, що у момент ДТП транспортні засоби (тягач і причеп) не перебували у з'єднанні між собою, а тому причеп Фермер д/н НОМЕР_2 діяв як самостійний транспортний засіб, цивільно-правова відповідальність кого була застрахована ПрАТ СК «Уніка» і тому відповідна сума страхового відшкодування мала бути стягнута з ПрАТ СК «Уніка». Також зазначає, що стягуючи з ПрАТ «УПСК» суму страхового відшкодування, судом не враховано франщизу у сумі 510 грн.00 коп., яка страховиком не відшкодовується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника апелянта, заперечення позивачки, її представника, представника ПрАТ СК «Уніка», відповідача ОСОБА_4, свідка, вивчивши матеріали даної цивільної справи, матеріали адміністративної справи № 592/10379/14-ц і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_3 є власницею автомобіля НОМЕР_3, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.6).

Власником автомобіля НОМЕР_1 є відповідач ОСОБА_4, що підверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.143) Власником транспортного засобу - причепу Фермер д/н НОМЕР_2 є ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.126). ОСОБА_6 передав належний йому автопричеп відповідачу ОСОБА_4 в користування.

08 липня 2014 року близько 13.00 год. на 153 км+250 м а/д Батурин - Конотоп - Суми ОСОБА_4, керуючи належним йому автомобілем НОМЕР_1, буксирував причеп Фермер д/н НОМЕР_2 з несправним зчіпним пристроєм, внаслідок чого під час руху причеп відірвався та здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_3, що рухався у зустрічному напрямку.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.10.2014 року ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в доход держави в розмірі 340 гривень (а.с.7). Постанова суду від 03.10.2014 року набрала законної сили і у відповідності з ст. 61 ЦПК України є обов'язковою в частині чи мали місце дії, наслідком яких є заподіяння шкоди, та чи вчинені вони саме ОСОБА_4

Отже, місцевий суд вірно виходив з того, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ДТП встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, і не оспорюється сторонами по справі і самим ОСОБА_4

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди належний позивачці автомобіль НОМЕР_3 зазнав механічних пошкоджень і вартість завданого матеріального збитку, у зв'язку із його пошкодженням складає 57406 грн. 94 коп., що підтверджується наданим звітом про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу (а.с.9-18, 19-35).

Під час настання ДТП відповідальність ОСОБА_4 стосовно експлуатації автомобіля НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», а причеп Фермер д/н НОМЕР_2 - в ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», що підтверджується полісами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС /7224313 та № АІ/3012918 ( а.с. 48,49).

У відповідності з договором страхування, укладеним між ОСОБА_4 та ПРАТ «УПСК» (поліс АС/7224313) ліміт цивільно-правової відповідальності встановлений в розмірі в 50000 гривень, розмір франшизи становить 510 грн.00 коп.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо стягнення коштів в рахунок відшкодування шкоди саме з відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія». При цьому колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року (з подальшими змінами та доповненнями) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з'єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що причіп це транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем.

Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) також передбачено, що причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з'єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що оскільки причіп Фермер д/н НОМЕР_2 є транспортним засобом без власного джерела енергії і здійснював рух лише за допомогою тягача, а саме автомобіля НОМЕР_1, тому і виплата страхового відшкодування повинна здійснюватися саме ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», як страховиком, який уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо зазначеного автомобіля.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо покладання обов'язку відшкодувати заподіяну шкоду саме на страховика, який уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо причепа, оскільки від'єднання причепу від тягача відбулось до ДТП і у момент зіткнення останній діяв як самостійний транспортний засіб. В той же час, як вбачається з постанови Ковпаківського районного суду м.Суми від 3 жовтня 2014 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 від'єднання причепу сталось внаслідок того, що він був приєднаний до автомобіля несправним зчіпним пристроєм, але саме на водія автомобіля (тягача) покладається обов'язок забезпечити належне зчеплення тягача та причепу з метою запобігання від'єднання останнього.

За таких підстав колегія суддів вважає, що скоєння дорожньо-транспортної пригоди водієм автомобіля НОМЕР_4 внаслідок від'єднання причепу під час руху зазначеного автомобіля є наслідок дій водія тягача, оскільки як сам тягач, так і причіп були приведені у рух двигуном тягача та діями водія цього тягача, що і спричинило рух причепу за інерцією після від'єднання від тягача та, як наслідок, наїзд на автомобіль НОМЕР_3, а тому місцевим судом обґрунтовано було покладено обов'язок по відшкодуванню шкоди саме на ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки у нього було застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_4 під час експлуатації автомобіля .

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом норм процесуального права і стягнення коштів з відповідача, до якого не заявлялись позовні вимоги.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи первісно позов дійсно було заявлено лише до ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», але в судовому засіданні 26 лютого 2015 року, представник позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_7 заявив усне клопотання про притягнення до участі в справі в якості співвідповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» і ухвалою суду його клопотання було задоволене і співвідповідачу направлено копію позовної заяви з доданими матеріалами. Дана обставина підтверджується журналом судового засідання, копією супровідної та розпискою про отримання представником відповідача копії позовної заяви та повідомлення про день та час слухання справи (а.с.60-65).

В судовому засіданні апеляційного суду був допитаний в якості свідка ОСОБА_5, який є чоловіком позивачки ОСОБА_3 і на час скоєння ДТП керував належним їй на праві власності автомобілем НОМЕР_3, який суду пояснив, що після скоєння ДТП водій автомобіля ЗІЛ ОСОБА_4 дійсно передав йому в якості компенсації за заподіяну шкоду 20000 грн.00 коп., що підтверджується розпискою (а.с.137). В той же час, кошти йому було передані за умовою, що після отримання ним страхового відшкодування від страхової компанії , ці кошти будуть повернуті ОСОБА_4 Дані обставини підтвердив в судовому засіданні і особисто відповідач ОСОБА_4, але враховуючи, що в доводах апеляційної скарги апелянтом не були зазначені ці обставини та виходячи із домовленості учасників ДТП про подальше проведення взаєморозрахунків, колегія суддів вважає за необхідне не враховувати зазначену грошову компенсацію при обрахуванні розміру відшкодування шкоди, яка підлягає стягненню за рішенням суду.

В той же час, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо помилкового неврахування місцевим судом при визначенні розміру страхового відшкодування франшизи в сумі 510 грн.00 коп., яка страховиком не відшкодовується, а повинна бути відшкодована відповідачем ОСОБА_4, як заподіювачем шкоди.

За таких підстав колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення місцевого суду та стягнути з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 49490 грн.00 коп. (50000 грн. -510 грн.) в рахунок відшкодування шкоди, а з відповідача ОСОБА_4 стягнути на користь позивачки 7916 грн.94 коп. (57406,94 грн. - 49490 грн.) в рахунок відшкодування шкоди.

Підлягає зміні рішення місцевого суду і в частині відшкодування позивачці, понесених нею судових витрат у справі, а тому відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України позивачці підлягають відшкодуванню понесені нею витрати зі сплати судового збору в суді першої інстанції в сумі 494 грн.90 коп., які необхідно стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія» та 79 грн.17 коп., які підлягають стягненню з ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» задовольнити частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 20 травня 2015 року в даній справі змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 49490 грн.00 коп. в рахунок відшкодування шкоди та 494 грн.90 коп. судових витрат у справі, а усього 49948 грн.90 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 7916 грн.94 коп. в рахунок відшкодування шкоди та 79 грн.17 коп. понесених нею судових витрат у справі, а усього 7996 грн.11 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -