1Справа № 335/3575/15-ц 4-с/335/34/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В. при секретарі Кудряшовій Ю.І., представника заявника ОСОБА_1,представників зацікавлених осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5, ПАТ «Банк «ОСОБА_6 та кредит»,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаною скаргою, у якій просив скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2014 року.

В обгрунтування скарги заявник зазначив, що 23.10.2013 року набуло чинності рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя № 2-2770/10 про солідарне стягнення з ОСОБА_4 на користь акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_6 та кредит» у Філії «Запорізьке регіональне управління» акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_6 та Кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 961 531,12 грн.

08.12.2014 року ним було отримано - простою кореспонденцією, в порушення ст.. 31 Закону України «Про виконавче провадження» - постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2014 ВП№ 45490341 Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції на підставі вищезазначеного виконавчого документу. Однак, у виконавчому листі № 2-2770/10 виданого 30.01.2014 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя, зазначено, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання 23.10.2014 року, між тим, виконавче провадження відкрито тільки 19.11.2014 року, тобто з пропуском встановленого ст. 22 Закону «Про виконавче провадження».

Окрім того, посилаючись на ті обставини, що оскаржувана постанова направлена йому простою кореспонденцією, і отримана ним 08.12.2014 року вже після встановленого державним виконавцем строку на добровільне виконання рішення суду, просив суд поновити строк звернення до суду зі скаргою.

В судовому засіданні представник заявника у повному обсязі підтримав доводи, викладенні у скарзі, просить скаргу задовольнити та поновити строк звернення до суду із вказаною скаргою.

Представник Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції надав суду письмові заперечення та в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, пояснивши, що державний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження, оскільки 23.10.2014 року стягувачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, а відтак строк предявлення до виконання перервався і продовжився, а отримання простою, а не рекомендованою кореспонденцією оскаржуваної постанови не позбавило боржника права звернутися із заявою про відкладення з цих підстав виконавчих дій.

Державний виконавець дії якого оскаржуються ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, як вбачається із пояснень представника ВДВС звільнений з посади.

Заінтересована особа - представник стягувача у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечує, зазначаючи, що оскільки 23.10.2014 року стягувачу було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, а відтак строк предявлення до виконання перервався, підстав для задоволення скарги не вбачається.

Суд, зясувавши позицію учасників процесу, вивчивши матеріали виконавчого провадження, матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, виходячи із меж заявлених вимог, приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно ч. 1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Стаття 385 ЦПК встановлює строки для реалізації права на звернення до суду заінтересованої особи зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби у зв'язку з примусовим виконанням судових рішень, які за своєю правовою природою є імперативними.

Правило про те, що скаргу може бути подано до суду в десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав або свобод, є загальним.

Відповідно до ч.1 ст.73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Так, постановою державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_5 від 19.11.2014 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «ОСОБА_6 та Кредит» 961531,12 грн.

Відповідно до супровідного листа вказана постанова надіслана ОСОБА_4 19.11.2014 року вих .№25989.

Звертаючись зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_4 зазначає, що отримав постанову лише 08.12.2014 року, однак з наданого суду у судовому засіданні оригіналу конверту не вбачається дати отримання його боржником, наявна лише дата відправки. Як підтвердив у судовому засіданні представник ДВС, постанова направлена боржнику простою, а не рекомендованою кореспонденцією.

Отже, оскаржувана постанова отримана ОСОБА_4, тобто також поза межами десятиденного строку, встановленого законодавством для оскарження дій ДВС, що суд визнає поважною причиною пропуску строку на її оскарження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Таким чином, з точки зору дотримання прав заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції та ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_4 строк на звернення до суду із даною скаргою.

Перевіривши обставини справи і вимоги заявника суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_5 від 19.11.2014 року відкрито виконавче провадження ВП № 45490341 з примусового виконання виконавчого листа №2-2770/10 виданого 30.01.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «ОСОБА_6 та Кредит» 961531,12 грн.(а.с.7)

Як вбачається із копії виконавчого листа № 2-2770/10, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.06.2010 року набрало законної сили 23.10.2013 року, строк предявлення до виконання встановлений у виконавчому листі 23.10.2014 року.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі- Закон) примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Строк пред'явлення до виконання виконавчого документу (виданого на підставі судового рішення) встановлено в один рік з наступного дня після набрання рішенням законної сили (ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно до ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1) пред'явленням виконавчого документа до виконання;

2) частковим виконанням рішення боржником;

3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ст. ст. 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, у протилежному випадку державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, так як строк пред'явлення для примусового виконання закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.

Стаття 23 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає підстави для переривання строку давності пред'явленням виконавчого документа до виконання, при цьому, ч. 2 ст. 23 Закону чітко визначає, що вищезазначений строк пред'явлення переривається і поновлюється, а не починається спочатку. (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2015 року №6-9020св15).

Таким чином, доводи заінтересованих осіб, що подання виконавчого документу до ДВС 23.10.2014 року, пролонгувало строк пред'явлення виконавчого документа до виконання до 23.10.2015 року, є безпідставними.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено вимоги довиконавчого документа.

Із системного аналізу положень ст. ст. 18, 19, 23, 25 Закону України "Про виконавче провадження" суд дійшов висновку, що умовами прийняття виконавчого документа до виконання є: наявність заяви стягувача, відповідність виконавчого документа вимогам закону; дотримання стягувачем строків пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Переривання строку давності предявлення виконавчого документа до виконання можливо лише за умови, що вказаний строк на момент предявлення виконавчого документа до виконання не минув. Відтак, норми ч. 1 ст. 23 Закону застосовуються тоді, коли строк предявлення виконавчого документа обчислений відповідно до вимог ст. 22 Закону, ще фактично не минув або, хоча фактично і закінчився, був поновлений судом за заявою стягувача, відповідно до ч. 2 ст.24 Закону і після його поновлення перебіг строку продовжився.

Як зазначалося вище, рішення суду набрало законної сили 23.10.2013 року, строк пред'явлення до виконання виконавчого листа був встановлений до 23.10.2014 року. В межах строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, зокрема у останній день перебігу строку відповідно до ст.70 ЦПК України до 24 години, стягувач звернувся до відділу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження та прийняття до виконання виконавчого листа. Постановою державного виконавця державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_7 від 23.10.2014 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження, з тих підстав, що в поданих матеріалах виконавчого провадження відсутні документи, які належним чином посвідчують повноваження представника стягувача.

Якщо брати до уваги звернення стягувача до ДВС 23.10.2014 року в останній день предявлення виконавчого документа до виконання, то передбачений законом строк пред'явлення перервався на період з 23 по 24 жовтня 2014 року, такий строк не зараховується до строку, відведеного для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а тому стягувач повинен був пред'явити виконавчий документ до виконання у строк до 25.10.2015 року. (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.06.2015 року №6-9020св15). Отже, в даному випадку стягувач повинен був пред'явити до виконання виконавчий лист у строк до 25.10.2014 року, тоді як фактично предявив 11.11.2014 року, тобто поза межами річного строку, передбаченого законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання. Стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Так, чинним законодавством України визначено порядок дій стягувача при пропущенні строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, та передбачено можливість поновлення пропущеного строку. Проте, стягувач наданим йому правом щодо поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого документа до виконання не скористався.

Окрім того, згідно з ч. 1 ст. 31 вказаного Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У судовому засіданні із пояснень у тому числі і представника ДВС встановлено, що постанова державного виконавця в порушення ч. 1 ст.31 Закону була надіслана боржнику простою кореспонденцією.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_4 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з чим суд вважає за необхідне скаргу задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 72, 209-210, 383-385 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_4 строк звернення до суду зі скаргою.

Скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5, ПАТ «Банк «ОСОБА_6 та кредит» задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_5 про відкриття виконавчого провадження від 19.11.2014 року з примусового виконання виконавчого листа №2-2770/10 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «ОСОБА_6 та Кредит» в особі філії ОСОБА_6 та кредит заборгованості за кредитним договором.

На ухвалу суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Ю.В.Апаллонова