Справа № 360/2428/13ц Головуючий у І інстанції Додатко В.Д.
Провадження № 22-ц/780/3378/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 23.06.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді Олійника В.І.,

суддів: Сліпченка О.І., Іванової І.В.,

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 21 квітня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Немішаєвська селищна рада Київської області, про розділ спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Немішаєвська селищна рада Київської області, про розділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про розділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що вона (позивачка) проживала з останнім однією сімєю без реєстрації шлюбу від 01 січня 2004 року до 24 жовтня 2008 року.

Від 25 жовтня 2008 року шлюб між ними було зареєстровано відділом РАЦС Коростенського МУЮ Житомирської області (актовий запис №465), а рішенням Коростенського міжрайонного суду Житомирської області від 16 грудня 2010 року шлюб було розірвано.

Перебуваючи в шлюбі ОСОБА_2 на підставі рішення №12ХХІV виконкому Немішаєвської селищної ради від 14 травня 2004 року отримав у користування земельну ділянку в смт. Немішаєве Київської області по вулиці Шкільній,18 площею 1200 кв. м. для будівництва житлового будинку.

Крім того, позивачка вказувала, що 3 вересня 2005 року вона продала належний їй автомобіль ВАЗ 2106, 1985 року випуску та за виручені кошти вони звели фундамент та цоколь будинку на вищезгаданій земельній ділянці.

Враховуючи наведене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію за 1/2 частину будівельних матеріалів, будівельно-монтажних робіт та експлуатації машин і механізмів, використаних на будівництво житлового будинку, будівництво якого на даний час не завершено, та визнати за нею право спільної сумісної власності на 1/2 частину земельної ділянки в смт. Немішаєве Київської області по вулиці Шкільній,18 площею 12000 кв. м. для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Після уточнення позовних вимог ОСОБА_3 просила визнати незавершений будівництвом будинок №18 по вулиці Шкільній в смт. Немішаєве Бородянського району Київської області спільним майном подружжя та стягнути з ОСОБА_2 на її користь компенсацію 1/2 частини вартості будівельних матеріалів, будівельно-монтажних робіт, експлуатації машин і механізмів, використаних на будівництво житлового будинку №18 по вулиці Шкільній в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 про розділ спільного майна подружжя.

Просив суд визнати автомобіль TOYOTA CARINA, 1993 року випуску, вартістю 775000 грн, магнітолу вартістю 750 грн, холодильник вартістю 8460 грн; пральну машину вартістю 2400 грн; двохспальне ліжко, дві тумбочки, трюмо, шафу та телевізор спільною сумісною власністю подружжя сторін по справі.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 21 квітня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задоволено частково.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовлено.

Визнано незавершений будівництвом будинок №18 по вулиці Шкільній в смт. Немішаєве Бородянського району Київської області обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку №18 по вулиці Шкільній в смт. Немішаєве Бородянського району Київської області

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до нього про розділ спільного майна подружжя.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, і мають взаємні права та обовязки.

Поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, регулює ст.74 СК України, норми якої поширюються на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі й між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено договором між ними.

Згідно з ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то майно одержане за цим договором є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зазначених норм при вирішенні питання про визнання майна спільною сумісною чи особистою приватною власністю, зясуванню підлягають як час набуття такого майна, так і обставини, що свідчать про проживання сторін у фактичних шлюбних відносинах.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

30 липня 2013 року рішенням Бородянського районного суду Київської області по справі №360/990/13-ц за позовом про встановлення факту спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частину земельної ділянки позов був частково задоволений: - встановлений факт проживання ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу від 01 січня 2005 року до 24 жовтня 2008 року та визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 газовий котел, диван, крісло, двоспальне ліжко, дві тумбочки, трюмо, шафу та телевізор LG.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, відмовивши в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про розділ спільного майна подружжя, оскільки рішенням Бородянського районного суду від 30 липня 2013 року спільне майно було розділене між сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживала з ОСОБА_2 однією сімєю без реєстрації шлюбу від 01 січня 2004 року до 24 жовтня 2008 року.

Від 25 жовтня 2008 року шлюб між ними було зареєстровано відділом РАЦС Коростенського МУЮ Житомирської області (актовий запис №465), а рішенням Коростенського міжрайонного суду Житомирської області від 16 грудня 2010 року шлюб було розірвано.

Перебуваючи в шлюбі ОСОБА_2 на підставі рішення №12ХХІV виконкому Немішаєвської селищної ради від 14 травня 2004 року отримав у користування земельну ділянку в смт. Немішаєве Київської області по вулиці Шкільній,18 площею 1200 кв. м. для будівництва житлового будинку.

З вересня 2005 року позивачка продала належний їй автомобіль ВАЗ 2106, 1985 року випуску та за виручені кошти вони звели фундамент та цоколь будинку на вищезгаданій земельній ділянці.

Відповідно до висновку судової незалежної експертизи №СЕ-11-256/14; складеного 24 жовтня 2014 року враховуючи неможливість здійснення обстеження та виявлення фактично виконаних робіт з будівництва житлового будинку, а також приймаючи до уваги відсутність у наданих матеріалів та додаткових документах усіх необхідних даних щодо відсотку готовності кожного конструктивного елементу дослідженого житлового будинку (зокрема, конкретних числових значень у відсотках) визначити відсоток готовності будинку №18 по вулиці Шкільній в смт. Немішаєве Бородянського району Київської області не вбачалося можливим.

Під час проведення зовнішнього візуального огляду будинку №18 по вулиці Шкільній в смт. Немішаєве Бородянського району Київської області було виявлено, що будинок фактично збудований, зовні опоряджений, має вікна та зовні (вхідні) двері, по будинку проходять газові труби та встановлено лічильник, кондиціонер і підведено електродроти.

Експерт вважав, що дійсна вартість будинку №18 по вулиці Шкільній в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області (з урахуванням земельного компоненту) на момент складання висновку становить: 705 998 грн., що еквівалентно за курсом НБУ на дату оцінки 54 512 доларів США.

Вартість будівництва будинку №18 по вулиці Шкільній в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області, що включає вартість будівельних матеріалів, вартість будівельно-монтажних робіт та вартість експлуатації машин і механізмів, використаних для будівництва, станом на момент проведення експертизи в цілому склала: 690 823 грн., що еквівалентно 53 340 дол. США. (одна друга).

Ухвалюючи рішення про визнання за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку №18 по вулиці Шкільній в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області судом першої інстанції не взято до уваги ту обставину, що відповідно до висновків експерта пояснення сторін та наявних матеріалів справі встановлено що спірне майно як обєкт спільної сумісної власності є незавершеним будівництвом.

Відповідно до розяснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» за позовом дружини, членів сімї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд в праві провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо донести до кінця будівництво зазначеним особам. У разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній з сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

Оскільки будівництво недобудованого будинку розпочато та проводилось за час шлюбу, то такий будинок може бути визнаний обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Зазначене правова позиція викладена в постанові Верховного суду України №6-37цс13 від 15 травня 2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності змінити рішення, визнавши право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину незавершеного будівництва житлового будинку №18 по вулиці Шкільній в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області, як обєкту спільної сумісної власності подружжя.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 21 квітня 2015 рокузмінити, визнавши право власності за ОСОБА_3 на 1/2 частину незавершеного будівництва житлового будинку №18 по вулиці Шкільній в смт.Немішаєве Бородянського району Київської області, як обєкту спільної сумісної власності подружжя.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду Київської області набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Олійник В.І.

Судді: Сліпченко О.І.

ОСОБА_5