Cправа № 639/2831/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2015 р. Жовтневий районний суд міста Харкова

в складі: головуючого судді - Єрмоленко В.Б.

при секретарі Слюсаревій О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача-Юшко А.М.

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 25.03.2015 р.звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства ( далі ПАТ) «ОСОБА_4 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 тис. грн. На обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що перебував з відповідачем у трудових стосунках з 2011 р., працюючи на посаді головного експерта зі стягнення відділу стягнення управління проблемних кредитів.Наказом начальника управління проблемних кредитів Харківської обласної дирекції департаменту проблемних кредитів ПАТ «ОСОБА_4 банк Аваль» від 23.02.2015 р. був звільнений з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням чисельності та штату.Вважає звільнення незаконним, оскільки відповідач неправильно визначив високий рівень його кваліфікації, найвищий рівень освіті серед працівників, тому як він закінчив Національну юридичну академії ім..ОСОБА_5, у 2009 р.-Харківський регіональний інститут державного управління Національної академії державного управління при Президентові України. Під час роботи продовжував підвищувати свою кваліфікацію та навчався у Національному юридичному університеті. У 2013 р. склав іспити кандидатського мінімуму, з 2014 р. навчається без відриву від виробництва у Харківському національному університеті міського господарства. Позивач посилається на те, що підтвердженням більш високої кваліфікації та продуктивності праці серед працівників його відділу є суміщення посад або тимчасове виконання обовязків водія з 2013 р. ОСОБА_1 вважає, що у нього також була перевага в залишенні на роботі, у звязку з навчанням у вищому учбовому закладі без відриву від виробництва.На думку позивача, на момент розгляду питання про скорочення залишалася вакантною посада начальника відділу, однак она не була йому запропонована.

Представники відповідача позов не визнали, подали письмові заперечення, в яких посилаються на те, що при звільненні ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України дотриманні вci вимоги трудового законодавства, а ствердження про упередженість вибору кандидатури на скорочення є хибними. Представники ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» пояснили, що згідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 29.12.2004 р. № 336 «Про затвердження випуску 1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників» кваліфікацією визначається здатність виконувати завдання та обовязки відповідної роботи. Здобута кваліфікація юриста не надає переважне права ОСОБА_1 на залишенні на роботі, а освіта за спеціальністю « державне управління» не стосується галузі знань, які дозволили б позивачу виконувати обовязки за посадою . ОСОБА_6 мав найнижчу продуктивність праці ,тому йому дійсно передавався службовий автотранспорт, що дозволяло більш оперативно виконувати покладені на нього обовязки. В подальшому, у звязку з відсутністю позитивної динаміки в покращенні показників роботи і пошкодженням транспорту, зазначене закріплення було скасовано.Найнижча продуктивність праці позивача виражалася у неякісному супроводженні справ, що були закріплені за позивачем, в тому числі відсутності певної стратегії з врегулювання проблемної заборгованості, неякісному складанні процесуальних документів, найнижчому показнику з повернення у грошовому вираженні, тому інш робітники вимушені були брати частину його роботи на себе. Крім того, при попередженні про наступне звільнення, всім співробітникам відділу, які займали посади головного експерта, в тому числі ОСОБА_1, запропоновані інші посади в Банку відповідно до вимог діючого законодавства, але від позивача до Департаменту персоналу Банку жодної заяви про переведення на запропоновані посади не надходило.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного.

ОСОБА_1 перебував з відповідачем у трудових відносинах з 01.03.2011 р., працюючи головним експертом зі стягнення відділу стягнення ( м.Харків) Управління проблемних кредитів Харківської обласної дирекції Департаменту проблемних кредитів АТ «ОСОБА_4 Аваль».Наказом начальника управління проблемних кредитів Харківської обласної дирекції від 23.02.2015 р. ОСОБА_1 звільнений з роботи 27.02.2015 р., у звязку зі змінами в організації виробництва і праці, а саме за скороченням чисельності та штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2, 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках зміни в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

Відповідно до вимог ст. 64 ГК України, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників та штатний розклад.

На підставі Постанови Правління АТ «ОСОБА_7 Аваль» від 28.10.2014 р. № П-226/4 «Про затвердження нових щтатних розписів Центрального офісу та дирекції банку» вирішено скоротити штат працівників банку, а саме за додатком № 2 до зазначеного наказу, у Харківській обласній дирекції скорочена одна з шести посад головного експерта зі стягнення Управління проблемних кредитів ( а.с. 44-46, 48).При цьому на керівників структурних підрозділів ЦО / директорів дирекцій спільно з Департаментом персоналу/ начальниками підрозділів по роботі з персоналами дирекцій покладено обовязок попередити працівників структурних підрозділів, зазначених у додатку 2 постанови Правління про наступне звільнення, у звязку із змінами в організації виробництва і праці, а саме скорочення штату працівників відповідно до вимог чинного законодавства України та здійснити звільнення працівників у порядку, передбаченому законом.

З Наказом директора департаменту персоналу від 28.11.2014 р. № 4288-к про наступне звільнення через скорочення чисельності та штату працівників, через два місяся з дня ознайомлення з наказом, всі головні експерти зі стягнення відділу стягнення Управління проблемних кредитів Харківської обласної дирекції ознайомленні під особистий підпис 01.12.2014 р. ( а.с. 47, 49).

Позивачеві, як і іншим працівникам відділу, запропоновано іншу роботу в Банку за пропозиціями, копія яких долучена до матеріалів справи ( а.с. 50-84).Доводи позивача про те, що він підписав тільки останню сторінку пропозицій, а з іншими сторінками його не було ознайомлено, є необґрунтованими. Відповідач пояснив, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, які займають аналогічну посаду-Бідоленко Є.І., ОСОБА_8, ОСОБА_9, перелік запропонованих посад їм надано під розпис у відділі по роботі з персоналом, зазначені пропозиції знаходилися також на електронній адресі Банку та на поштовій адресі працівників, попереджених про наступне звільнення.

П.п. 2.2 Наказу № 4288к від 28.11.2014 р. визначено, що у випадку згоди на переведення на іншу роботу за запропонованими посадами, працівник має передати до Департаменту персоналу Банку заяву про переведення на обрану посаду.Ненадання заяви вважається відмовою від запропонованих посад. Від ОСОБА_1 такої заяви щодо переведення на обрану посаду не надходило і це підтверджено позивачем та службовою запискою департаменту персоналу ( а.с. 85).

Згідно до ст. 43 КЗпП України та роз'яснень, що містяться в п.15 постанови Пленуму Верхового суду України № N 18 від 26.10.95 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів» розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43-1 КЗпП. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членом якої є працівник

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено.

При розгляді подання начальника управління проблемних кредитів Харківської обласної дирекції департаменту проблемних кредитів, на засідання профспілкового комітету від 09.02.2015 р. був запрошений ОСОБА_1 та інші експерти зі стягнення відділу стягнення .Позивач висловився, що у нього є особливі обставини для залишення на роботі, зокрема дві вищі освіти, продовження навчання без відриву від виробництва. Для більше детального вивчення питання і правильного прийняття рішення засідання профспілкового комітету по розгляду подання на звільнення перенесено на наступне засідання профспілкового комітету, яке призначено на 16.02.2015 р. На засідання запрошено попереднього керівника управління проблемних кредитів Харківської обласної дирекції ОСОБА_10, який до 01.10.2014 р. обіймав цю посаду та на присутності якого наполягав ОСОБА_1, шляхом проведення відеоконфереції у режимі відеозвязку між ХОД АТ «ОСОБА_4 банк Аваль» та Центральним офісом АТ«ОСОБА_4 банк Аваль» .Начальнику відділу стягнення ОСОБА_3 запропоновано підготувати детальний зріс роботи підрозділу, по якому можна зрозуміти рівень продуктивності та кваліфікації всіх працівників управління. ( а.с. 86-99).

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що з квітня 2013 р.вона працювала на посаді заступника начальника управління проблемних кредитів-начальника відділу стягнення, а з листопада 2014 р. переведена на посаду начальника управління проблемних кредитів і весь час у її підпорядкуванні знаходився відділ , у складі головних експертів зі стягнення, зокрема ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_8 При розгляді кандидатури для скорочення, нею розглядалися показники продуктивності праці головних експертів, якість і змістовність правового супроводження, своєчасне проведення позасудових заходів врегулювання заборгованості, забезпечення проведення необхідного обсягу роботи і таке інше. Щодо якості роботи ОСОБА_1, то протягом 2014 р. ним не було подано жодної апеляційної або касаційної скарги, окрім клопотань про хід виконавчого провадження , інших процесуальних документів він не складав. Для підтвердження своєї обєктивності і неупередженості, у службових записках, вона навела приклади навантаження всіх працівників підрозділу, враховували їх кваліфікаційний рівень та професійні навички Щодо позивача ОСОБА_3 зазначила, що серед інших головних експертів, рівень позивача є найнижчим. Це проявляється у неякісній підготовці процесуальних документів, невикористанні судової практики, відсутності зацікавленості у професійному зростанні, удосконаленні своїх юридичних знань. Через байдуже ставлення до роботи, у ОСОБА_1 пребували найменш перспективні до погашення групи позичальників.У всіх головних експертів є повна вища освіта за спеціальністю «правознавство» та кваліфікація юриста.Кваліфікація ОСОБА_1 на рівні магістра за спеціальністю «державне управління» та здобуті ним знання не застосовуються під час виконання посадових обовязків. З практичної точки зору, позивач проявив себе як особа, яка не здатна здобуті знання ефективно застосувати на практиці та напрацювати практичний досвід.З метою доведення до членів профкому інформації щодо продуктивності кожного з головних експертів, за розпорядженням начальника Управління проблемних кредитів № 7 від 12.02.2015 р. , всі головні експерти були зобовязані підготувати копії щонайменше десяти процесуальних або інших документів юридичного характеру, різних за своїм змістом та напрямком правозастосування, які, на думку самих працівників, характеризують їх, як досвідчених фахівців в галузі права. Усі працівники, окрім позивача, таке розпорядження виконали ( т. 2 а.с. 132-139). Документи, за якими порівнювалися показники роботи , характеристики працівників , долучені до матеріалів справи ( т. 2 а.с.135-353).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12 пояснили, що всі головні експерти завчасно були попереджені про майбутнє звільнення через скорочення штату працівників, під розпис їм запропоновані наявні вакансії, кожен мав можливість підготувати свої процесуальні документи, навести показники продуктивності роботи. На вимоги начальника відділу стягнення, свідки для здійснення допомоги, залучалися до роботи зі справами, що перебували на супроводі ОСОБА_1 Незважаючи на те, що в Банку існують електронні стандарти, позивач не працював з програмним комплексом, тому неможливо було своєчасно відслідкувати хід роботи з боржниками, результат виконання доручень та своєчасно ознайомитися з документацією та інформацією для виконання завдань, не приймав участі в обговоренні спірних моментів, що виникають в роботі .

Відповідно до вимог ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у звязку із змінами в організації виробництва i праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією i продуктивністю праці.

При цьому до кола працівників, серед яких визначаються особи, які мають переважне право на залишення на poбoтi, i працівники, які не мають таких переваг, а тому підлягають звільненню, входять вci працівники, що займають таку ж посаду i виконують таку ж роботу на підприємстві.

Надані до суду письмові докази свідчать, що при звільненні позивача з посади головного експерта, відповідачем перевірялося переважне право ОСОБА_1 на залишення на роботі і перевагу надано іншим працівникам, які мають більший рівень кваліфікації.

Доводи позивача про те, що він навчається без відриву від виробництва, тому має перевагу в залишенні на роботі суд не приймає до уваги. За змістом ч.2 ст. 42 КЗпП України перевага в залишенні на роботі надається при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації. Відповідачем доведено, що ОСОБА_1 мав нийнижчу серед інших працівників продуктивність праці. Навчання у вищому навчальноу закладі-центрі післядипломної освіти та заочного навчання Харківського університету міського господарства по спеціальності « економіка підприємств» за даними обставинами не свідчить про переважне право залишення на роботі, тому як ОСОБА_1 вже має дві вищі освіти, одна з яких, а також та, яку він здобуває у теперішній час, ніякого відношення до його роботи на посаді експерта зі стягнення не має.

Як зазначив представник відповідача ОСОБА_1, маючи найнижчу продуктивність мав відповідний розір зробітної плати , тому як у 2013-2014 р.р. тільки йому не нараховувалась премія « за результатами роботи».

З протоколу засідання профспілкового комітету від 16.02.2015 р. випливає, що були ретельно проаналізовані причини щодо визначення кандидатури ОСОБА_1 на скорочення, якість роботи кожного окремого співробітника та враховуючи надану безпосереднім керівником інформацію щодо рівня продуктивності і кваліфікації працівника вирішено надати згоду на звільнення ОСОБА_1 за скороченням чисельності та штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України ( а.с. 100-106). Допитаний свідок ОСОБА_13-начальник управління по роботі з персоналом підтвердив обєктивність висновків щодо оцінки роботи ОСОБА_1, до обговорення долучався в режимі відеоконфереції колишній керівник позивача-Іщенко Є.М., який вважає професійний рівень ОСОБА_1 найнижчим серед інших.Заходи дисциплінарного стягнення не застосовувались, оскільки це негативно могло вплинути на взаємовідносини в колективі та слугувало б демотивацією для професійного зростання самого позивача.

Оцінюючи встановлені у справі обставини, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що звільнення позивача з роботи на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України проведено відповідачем з дотриманням вимог трудового законодавства, що є підставою для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.10, 11, 15, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 40 п.1, 232-233 Кодексу законів про працю України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» в особі Харківської обласної дирекції ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,- відмовити за необґрунтованістю заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ