Справа № 161/5722/15-ц
Провадження № 2/161/2256/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 червня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Мартинюк О.Г.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів Приватний нотаріус ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд в інтересах недієздатної ОСОБА_3 з позовом до відповідачів про визнання договору дарування недійсним та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку.

Свій позов мотивує тим, що після смерті батьків недієздатної ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок № 53, що знаходиться в с. Лище Луцького району по вул. Воззєднання, спадкоємцями першої черги після смерті батьків були недієздатна ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_7, останній помер 12 лютого 1997 року.

Вказує, що рішенням виконавчого комітету Лищенської сільської ради № 27 від 24 жовтня 2002 року за заявою дружини ОСОБА_7 ОСОБА_4, було дозволено померлому ОСОБА_7 оформити право власності на житловий будинок № 53, що знаходиться в с. Лище Луцького району по вул. Воззєднання, на підставі чого ОСОБА_4 зареєструвала право власності на ОСОБА_7 а в подальшому на себе.

Зазначає що постановою Луцького міськрайонного суду від 04.11.2013 року визнано неправомірним та скасовано рішення виконавчого комітету Лищенської сільської ради № 27 від 24 жовтня 2002 року, крім того, рішенням Луцького міськрайонного суду від 11 грудня 2014 року визнано недійсним свідоцтво про право власності від 24 жовтня 2002 року, видане ОСОБА_8 та свідоцтво про право власності на спадщину по закону від 06 грудня 2002 року видане ОСОБА_9

Також вказує, що під час розгляду вказаних справ йому стало відомо, що ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 28 грудня 2012 року подарувала ОСОБА_5 спірний житловий будинок.

На підставі викладеного просить суд визнати договір дарування житлового будинку № 53, що знаходиться в с. Лище Луцького району по вул. Воззєднання, укладений 28 грудня 2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_6 недійсним та визнати право власності на 1/2 частину вказаного будинку за ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовні заяві, просили позов задовольнити, не заперечували щодо постановлення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не зявились з невідомих на те суду причин, хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи.

Приватний нотаріус ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, щодо вирішення спору покладалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Рішенням Луцького міськрайонного суду 25 жовтня 2010 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано недієздатною та призначено їй опікуна ОСОБА_1 (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1, 3 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою стаття 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним оспорюваний правочин.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Лищенської сільської ради № 27 від 24 жовтня 2002 року за заявою дружини ОСОБА_7 ОСОБА_4, було дозволено ОСОБА_7, який помер 12 лютого 1997 року, оформити право власності на житловий будинок № 53, що знаходиться в с. Лище Луцького району по вул. Воззєднання, на підставі чого за ним 24 жовтня 2002 року було зареєстровано право власності, 06 грудня 2002 року в порядку спадкування зареєстровано право власності на будинок № 53, що знаходиться в с. Лище Луцького району по вул. Воззєднання за ОСОБА_4

Постановою Луцького міськрайонного суду від 04 листопада 2013 року визнано неправомірним та скасовано рішення виконавчого комітету Лищенської сільської ради № 27 від 24 жовтня 2002 року (а.с. 7-8).

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 11 грудня 2014 року визнано недійсним свідоцтво про право власності від 24 жовтня 2002 року, видане ОСОБА_8 та свідоцтво про право власності на спадщину по закону від 06 грудня 2002 року видане ОСОБА_9 (а.с. 9-11).

Згідно з вимогами ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також судом встановлено, що 28 грудня 2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір дарування житлового будинку № 53, що знаходиться в с. Лище Луцького району по вул. Воззєднання, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_6 (а.с. 3-4).

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Вказаний договір дарування суперечить вимогам ст.ст. 316, 317 та 319 ЦК України, оскільки ОСОБА_9 не мала права його укладати, оскільки вона незаконно набула права власності на будинок № 53, що знаходиться в с. Лище Луцького району по вул. Воззєднання, що встановлено рішеннями суду.

Згідно ч.1 ст. 236 ЦК України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, слід визнати недійсним договір дарування житлового будинку № 53, що знаходиться в с. Лище Луцького району по вул. Воззєднання, укладений 28 грудня 2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_6 О-.М.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 529 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Крім того, постановою Луцького міськрайонного суду від 04 листопада 2013 року та рішенням Луцького міськрайонного суду від 11 грудня 2014 року встановлено, що після смерті батька ОСОБА_10, його діти ОСОБА_3 та ОСОБА_7 отримали право на спадкування по 1/2 частині житлового будинку № 53, що знаходиться в с. Лище Луцького району по вул. Воззєднання. Спадщину ОСОБА_3 прийняла шляхом вступу в управління спадковим майном, як того вимагає ст. 549 ЦК Української РСР, оскільки на час смерті батьків та в подальшому проживала в спірному будинку.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що слід визнати ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку № 53, що знаходиться в с. Лище Луцького району по вул. Воззєднання.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 61, 88, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, на підставі ст. ст. 203, 210, 215, 236, 319 ЦК України, ст.ст. 524, 529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах недієздатної ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідачів Приватний нотаріус ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання договору дарування недійсним, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку задовольнити.

Визнати договір дарування житлового будинку, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Лище, вул. Воззєднання, 53, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та посвідчений 28 грудня 2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 районного нотаріального округу ОСОБА_6 недійсним.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Лище, вул. Воззєднання, 53.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_11 на користь держави судовий збір в сумі 720 (сімсот двадцять) грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_12