Номер провадження 6/754/322/15
Справа № 754/8266/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

24.06.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Смирнової Є.П.,

при секретарі Кузьменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, -

В С Т А Н О В И В:

05.06.2015 року ОСОБА_1, в особі представника за довіреністю ОСОБА_2, звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

При цьому заявник вказує на те, що по справі № 1505-15/01 за його позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, 01.06.2015 року Постійно діючим третейським судом при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» було постановлено рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з відповідачки на його (заявника) користь борг у сумі 307.305 грн. 68 коп.

Посилаючись на викладені обставини та положення ч. 2 п. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_1 просить видати виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення третейського суду, а також стягнути з ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи третейського розгляду, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що 16.07.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Договір позики у формі особистої розписки, згідно якої остання взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 200.000 грн., які зобов'язалася повернути 08.09.2014 року (а.с.7).

Як вбачається із ксерокопії розписки ОСОБА_3 від 16.07.2014 року, при можливому виникненні прецеденту, рішення по даній розписці буде прийматися у суді за вибором позивача.

Як вбачається з рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» в особі Третейського судді Морозова О.В. від 01.06.2015 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто борг за договором позики від 16.07.2014 року в сумі 307.305 грн. 68 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 10.000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В своїй заяві від 05.06.20155 року ОСОБА_1 просить Деснянський районний суд м.Києва видати виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа».

Однак, як вбачається з Узагальнення Верховного Суду України Практики застосування судами Закону України «Про третейські суди» від 11.02.2009 року, третейська угода є підставою для передачі спору на розгляд третейського суду, а в деяких випадках і підставою для створення та діяльності такого суду. Таким чином, належність форми і змісту третейської угоди, наявність у ній всіх істотних умов, передбачених законом, є первинною та обов'язковою умовою правомірності третейського розгляду, а відтак і третейського рішення. Вбачається, що розглядаючи будь-яке питання, пов'язане з діяльністю третейського суду, суду перш за все необхідно перевірити наявність укладеної сторонами належним чином третейської угоди, відповідність її форми та змісту встановленим вимогам.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд, регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Згідно ст. 13 Закону України «Про третейські суди» якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід'ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому. Якщо третейська угода укладена у вигляді окремої угоди, то у разі заміни кредитора у зобов'язанні останній повинен повідомити нового кредитора про її існування. Зміна третейської угоди в такому випадку можлива лише за умови явно вираженої згоди іншої (інших) сторони (сторін) угоди.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про третейські суди» сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів. За домовленістю сторін вони можуть доручити третій особі (юридичній або фізичній) призначення чи обрання третейського суду чи суддів. Для призначення чи обрання третейських суддів у кожній справі необхідна їхня згода. У постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов'язковий чи рекомендаційний характер.

Статтею 389-10 ЦПК України визначено виключний перелік підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, а саме у разі якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Враховуючи обставини страви, суд прийшов до висновку, що погодження сторонами Договору позики (розписки) від 16.07.2014 року умови щодо вирішення спору між ними у будь-якому суді за вибором позивача, не містить у собі як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

При таких обставинах, суд дійшов до висновку, що справа № 1505-15/01, у якій прийнято рішення третейського суду від 01.06.2015 року, не підвідомча третейському суду відповідно до закону, тому суд не вбачає підстав для видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 55, 56, 57 Закону України «Про третейські суди», ст. 88, 38911 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації виробничих підприємств «Бона Деа» від 01.06.2015 року по справі № 1505-15/01 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за Договором позики від 16.07.2014 року в розмірі 307.305 грн. 68 коп., а також витрат на правову допомогу в розмірі 10.000 грн., - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: Є.П. Смирнова