У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі Строіч Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури та після доповнення заяви просив стягнути за рахунок державного бюджету на його користь матеріальну шкоду в розмірі 62400 грн. та моральну шкоду в розмірі 380409 грн..

Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що 31.10.2008 року слідчим відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого управління ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 відносно заявника була порушена кримінальна справа №0. 14.05.2009 року ОСОБА_1 було предявлено обвинувачення за ст.128 КК України та обрана міра запобіжного заходу підписка про невиїзд. 24.11.2010 року було повторно предявлено обвинувачення за ст.128 КК України, а 02.12.2010 року кримінальна справа відносно нього направлена до Суворовського районного суду м.Одеси. Кримінальна справа розглядалася з 02.12.2010 року і лише 23.03.2015 року Суворовський районний суд м.Одеси по справі №523/4690/14-к виніс виправдувальний вирок. Цим вироком його, звинуваченого в скоєні злочину передбаченого ст.128 КК України, виправдано на підставі ст.6 п.2 ч.1 КПК України (в ред.1960 р.) за відсутністю в його діях складу злочину, а міра запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд відмінена. Незаконними діями працівників слідчого відділу по розслідуванню дорожньо-транспортних пригод cлідчого управління ГУМВС України в Одеській області та прокуратури м.Одеси заявнику завдано матеріальної та моральної шкоди , повязаної з незаконним порушенням відносно нього кримінальної справи, предявленням обвинувачення, незаконним оголошенням у розшук, обранням міри запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд та притягнення до суду за скоєння злочину. Вказані незаконні дії тривали з 31.10.2008 р. по 23.03.2015 р. У звязку з незаконними діями працівників органу досудового розслідування та прокуратури йому заподіяна матеріальна шкода , яка складається з витрат на правову допомогу при розгляді кримінальної справи в судах першої та другої інстанції, які склали 62400 грн. та підтверджуються квитанціями з 2011 року по 2015 рік. Моральна шкода складається з того, що протягом вказаного часу порушення проти заявника кримінальної справи справило на нього величезне негативне враження та завдало сильного морального удару, від якого не може оговтатися по сьогоднішній день. Крім того, був порушений уклад його життя. Після отримання тяжких тілесних ушкоджень при ДТП 07.06.2006 року, він був визнаний інвалідом 2 групи та потребував постійного лікування і сторонньої допомоги. Після вказаної травми і знаходячись на інвалідності він вже знаходився в пригніченому моральному стані, а порушення проти нього кримінальної справи та притягнення до кримінальної відповідальності ще більше погіршило його моральний стан та ледве не призвело до нервового зриву. Лише завдяки піклуванню родини та плановим лікуванням в лікувальних закладах його стан здоровя покращився. За місцем проживання всі сусіди та знайомі безпідставно вважали його злочинцем. Ця обставина мала для нього негативний психологічний вплив та значно погіршила моральний стан. Ділова репутація не відновлена, а її поновлення потребує значного періоду часу та зусиль. Як інвалід 2-ої групи на протязі майже 5,6 років він не мав змоги виїхати на лікування в профільні санаторії Криму і був змушений лікуватися в лікувальних закладах м.Одеси. Крім того, був позбавлений змоги вільно пересуватися по території України, їздити на екскурсії та вести звичний спосіб життя. За цей час він не мав змоги закінчити навчання на стаціонарному відділені Одеського екологічного інституту. В інституті студенти його курсу вважали його злочинцем, не хотіли з ним спілкуватися, і ця обставина його дуже пригнічувала, негативно впливала на моральний стан, заважала повноцінно жити студентським життям, він був вимушений перевестися на заочне відділення, в 2012 році інститут закінчив. У вказаний період йому виповнилося лише 18 років, його громадська позиція в суспільстві лише формувалася, а незаконні дії правоохоронних органів на протязі вказаного часу негативно впливали на його моральний стан і це могло призвести до деформації морального етичного ставлення до держави та суспільства в цілому та на формування його світогляду.

Заявник в засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням проводити засідання в його відсутності. Раніше в засіданні підтримав вимоги та викладені в заяві обставини.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно з нормами п.1,3 ч.1 та ч.2 ст.1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду.

У наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги та моральна шкода (п. 4,5 частини 1 ст.3 Закону).

Частинами 1,5.6 ст.4 Закону відшкодування шкоди у випадках, передбачених

пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Відповідно до ч.2,3 ст.13 Закону розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як було судом встановлено 23.03.2015 року Суворовским районним судом м. Одеси ОСОБА_1, якого звинувачено в скоєнні злочину передбаченого ст.128 КК України виправдано, на підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України (в редакції 1960 року), за відсутністю в його діях складу злочину. Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд скасовано.

ОСОБА_1 сплатив адвокату ОСОБА_3 витрати на правову допомогу на загальну суму 61750 грн., а не 62400 грн., як вимагає заявник, що підтверджується наданими квитанціями до прибуткого касового ордеру №02 від 12.01.2011 р.-5700 грн., №10 від 06.07.2011 р. -5700 грн., №01 від10.01.2012 р. 5900 грн., №12 від 12.07.2012 р.- 5900 грн., №03 від 15.01.2013 р. -6100 грн., №11 від 17.07.2013 р. 6100 грн., №02 від 14.01.2014 р.- 6750 грн., №12 від 15.07.2014 р. 6750 грн.,№01 від 12.01.2015 р. 6750 грн., №14 від 17.07.2015 р.- 6100 грн..

Оцінюючи усі докази в сукупності, приймаючи до уваги порушення звичайного укладу життя ОСОБА_1, обмеження в пересуванні по території України, не повязані з ізоляцією від суспільства, моральні переживання у звязку з незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури, суд вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 76081,8 грн..

При розрахунку моральної шкоди судом було враховано розмір мінімальної заробітної плати за кожен місяць знаходження заявника під слідством починаючи з 31.10.2008 року по 23.03.2015 р, тобто за 76 місяців та 23 дні.

Відповідно до розмірів мінімальної заробітної плати в зазначений період вона складала:

01.10.2008 р. по 30.11.2008 р. (1 міс.) = 545 грн.,

01.12.2008 р. по 31.03.2009 р. (4 міс.) х 605 грн. в міс. = 2420 грн.,

01.04.2009 р. по 30.06.2009 р. (3 міс.) х 625 грн. в міс. = 1875 грн.,

01.07.2009 р. по 30.09.2009 р. (3 міс.) х 630 грн. в міс. = 1890 грн.,

01.10.2009 р. по 31.01.2009 р. (1 міс.) = 650 грн.,

01.11.2009 р. по 31.12.2009 р. (2 міс.) х 744 грн. в міс. = 1488 грн.,

01.01.2010 р. по 31.03.2010 р. (3 міс.) х 869 грн. в міс. = 2607 грн.,

01.04.2010 р. по 30.06.2010 р. (3 міс.) х 884 грн. в міс. = 2652 грн.,

01.07.2010 р. по 30.09.2010 р. (3 міс.) х 888 грн. в міс. = 2664 грн.,

01.10.2010 р. по 30.11.2010 р. (2 міс.) х 907 грн. в міс. = 1814 грн.,

01.12.2010 р. по 31.12.2010 р. (1 міс.) = 922 грн.,

01.01.2011 р. по 31.03.2011 р. (3 міс.) х 941 грн. в міс. = 2823 грн.,

01.04.2011 р. по 30.09.2011 р. (6 міс.) х 960 грн. в міс. = 5760 грн.,

01.10.2011 р. по 30.11.2011 р. (2 міс.) х 985 грн. в міс. = 1970 грн.,

01.12.2011 р. по 31.12.2011 р. (1 міс.) = 1004 грн.,

01.01.2012 р. по 31.03.2012 р. ( 3 міс.) х 1073 грн. в міс.= 3219 грн.,

01.04.2012 р. по 30.06.2012 р. (3 міс.) х1094 грн. в міс. = 3282 грн.,

01.07.2012 р. по 30.09.2012 р. (3 міс.) х1102 грн. в міс. = 3306 грн.,

01.10.2012 р. по 30.11.2012 р. (2 міс.) х 1118 грн. в міс.= 2236 грн.,

01.12.2012 р. по 31.12.2012 р. (1 міс.) = 1134 грн. ,

01.01.2013 р. по 30.11.2013 р. (11 міс.) х 1147 грн в міс. = 12617 грн.,

01.12.2013 р. по 31.12.2013 р. (1 міс.) = 1218 грн.,

01.01.2014 р. по 01.03.2015 р. (14 міс.) х 1218 грн. в міс.= 17052 грн.,

01.03.2015 р. по 23.03.2015 р. (23 дня) ; 1218 грн ./ 30 дн. = 40,6 грн. х 23 дн. = 933,8 грн.

Отже, за рахунок коштів державного бюджету підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 61750 грн. та моральна шкода у розмірі 76081,8 грн..

Керуючись ст.ст.12,13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» ст.ст.60,209,210 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок державного бюджету України на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури суму витрат на правову допомогу у розмірі 61750 грн. та моральну шкоду у розмірі 76081,8 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії.

Суддя :