Справа № 369/1623/15-ц
Провадження № 2/369/1240/15
27 квітня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Волчка А.Я.
за участю секретаря Ткачук Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-
У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 09 квітня 2008 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3
Відповідно до вказаного договору позики ОСОБА_1, яку позикодавець передав, а ОСОБА_2, як позичальник, прийняв грошові кошти в сумі 606000 грн., що на день підписання договору становило еквівалент 120000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України.
Згідно п. 2 договору відповідач зобовязався до 05 березня 2013 року повернути позивачу таку ж суму коштів, що в еквіваленті на момент повернення коштів становитиме 120000 доларів США.
У вказаний договором позики термін позичальник ОСОБА_2 отримані в позику грошові кошти позикодавцю ОСОБА_1 не повернув, ухилившись від зобовязань, взятих на себе за договором позики від 09.04.2008 року.
Станом на 05.03.2013 року позичальник ОСОБА_2 повинен був повернути ОСОБА_1 борг в сумі 959160 грн., що відповідало еквівалентно 120000 доларів США відповідно до курсу Національного банку України ( 7.993 грн. за 1 долар США).
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.
За згодою представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, та наявні у ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
За правилами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
З огляду на ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи зі змісту ст. 1048 ЦПК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня поверхня позики.
Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як вбачається із матеріалів справи 09 квітня 2008 року між сторонами було укладено договір позики, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстрований у реєстрі за № 269.
Відповідно до вказаного договору позики ОСОБА_1, яку позикодавець передав, а ОСОБА_2, як позичальник, прийняв грошові кошти в сумі 606000 грн., що на день підписання договору становило еквівалент 120000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України.
Згідно п. 2 договору відповідач зобовязався до 05 березня 2013 року повернути позивачу таку ж суму коштів, що в еквіваленті на момент повернення коштів становитиме 120000 доларів США.
У вказаний договором позики термін позичальник ОСОБА_2 отримані в позику грошові кошти позикодавцю ОСОБА_1 не повернув, ухилившись від зобовязань, взятих на себе за договором позики від 09.04.2008 року.
Станом на 05.03.2013 року позичальник ОСОБА_2 повинен був повернути ОСОБА_1 борг в сумі 959160 грн., що відповідало еквівалентно 120000 доларів США відповідно до курсу Національного банку України ( 7.993 грн. за 1 долар США).
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 526, 625, 1046-1049 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів, починаючи з дня наступного після його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: А. Я. Волчко