Справа № 415/4658/15-ц
Провадження № 6/415/159/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Мішиній А.В.,

розглянувши подання старшого держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України в.о. голови правління Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Старший держаний виконавець відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 звернулась до Лисичанського міського суду з поданням, погодженим з виконуючим обовязки начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_3, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України в.о. голови правління Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» ОСОБА_2

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження № 46661585 щодо стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» на користь юридичних осіб у загальній сумі 5 100012,61 грн. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в. о. голови правління Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» на цей час є ОСОБА_2. Станом на 28.07.2015 року виконавчі листи Луганського окружного адміністративного суду та накази Господарського суду Луганської області щодо стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» на користь юридичних осіб боргу не виконані, оскільки в.о. голови правління Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» ухиляється від виконання даних судових рішень. У поданні просила прийняти рішення про тимчасове обмеження в.о. голови правління Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, до виконання Публічним акціонерним товариством «Лисичанський склозавод «Пролетарій» своїх зобов'язань відповідно до виконавчих листів Луганського окружного адміністративного суду та наказів Господарського суду Луганської області щодо стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» на користь юридичних осіб у загальній сумі 5 100012,61 грн.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, до суду надала письмове клопотання про розгляд подання без її участі у звязку з великим навантаженням у роботі.

Розглянувши вказане подання, дослідивши письмові матеріали додані до нього, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України», який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України тощо, встановлено, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобовязання, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З подання державного виконавця та матеріалів доданих до нього вбачається, що на виконанні у відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції знаходяться зведене виконавче провадження № 46661585 щодо стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» на користь юридичних осіб у загальній сумі 5 100012,61 грн. Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в. о. голови правління Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» на цей час є ОСОБА_2. Станом на 28.07.2015 року виконавчі листи Луганського окружного адміністративного суду та накази Господарського суду Луганської області щодо стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» на користь юридичних осіб боргу не виконані.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що виконання зобовязання, за судовими рішеннями покладено саме на Публічне акціонерне товариство «Лисичанський склозавод «Пролетарій», а не безпосередньо на в. о. голови правління Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» ОСОБА_2, який не є боржником за даним виконавчим провадженням.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України, згідно яких судові рішення, що набрали законної сили є обовязковими і підлягають виконанню на всій території України, суд вважає, що рішення суду є обовязковими до виконання саме для Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій», а обмеження конституційних прав громадянина України ОСОБА_2, зокрема права на свободу пересування, передбаченого статтею 33 Конституції України, є неприпустимим.

За таких обставин суд вважає, що подання старшого держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України в.о. голови правління Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 208-210, 377-1 ЦПК України, ст. 124 Конституції України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд -

УХВАЛИВ:

Подання старшого держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України в.о. голови правління Публічного акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій» ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА