Справа № 396/293/15-ц
Провадження № 2/396/207/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря Пономаренко Р.В.

прокурора Новікової О.В.

позивача ОСОБА_1, представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка цивільну справу за позовом прокурора Новоукраїнського району, який діє в інтересах ОСОБА_1, до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАРН-К", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відділ Держземагенства в Новоукраїнському районі Кіровоградської області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах особи пенсійного віку ОСОБА_1 звернувася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарн-К» про визнання недійсним договору оренди землі, в якому просить: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 03.07.2011 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Фарн-К», який зареєстрований в КРВ ДП цетнр ДЗК при Держкомземі України 10.11.2011 року №03032, площею 5.3 га, №121 та зобовязати відповідача повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 5.3 га, №121, вартістю 164 330 гривень, судові витрати покласти на відповідача, так як ОСОБА_1 виявив невідповідність договорів вимогам цивільного законодавства, оскільки позивач стверджує, що спірний договір оренди землі та акти визначення меж земельної ділянки в натурі та прийому передачі їх в оренду у 2011 році він не підписував, існування договорів оренди не відповідає його внутрішній волі, умови договору оренди з ним не обговорювалися, в зв'язку з чим вважає вказані документи недійсним.

В судовому засіданні прокурор, позивач та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, позивач вказав, що він не підписував договори оренди земельних ділянок та акти визначення меж земельних ділянок в натурі та приймання-передачі земельних ділянок у 2011 році він підписував лише у 2002 році і знав, що термін договору закінчується у 20012 році, попередивши у 2011 році про небажання продовжувати оренду. але виявлено, що договір оренди сфабриковано, шляхом монтажу, що стало підставою звернення з позовом до суду.

Представники відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали, надавши письмові заперечення проти позову, в яких просить відмовити у позові. так як договір оренди підписано відповідачем та погодив всі істотні умови договору. томк про те що виготовлені копія договору за допомогою копіювальної техніки, а в актах прийому передачі відсутні дати, що може бути усунено у позасудовий спосіб а не шляхом визнання договору оренди недійсним.

Представник третьої особи подав суду клопотання про проведення судового розгляду у відсутності представника відділу Держземагенства у Новоукраїнському районі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що прокурор на підставі ст.. 121 Конституції України, ст.. 36-1 Закону України Про прокуратуру, ч.2 ст. 45 ЦПК України, прокурор району правомірно звернувся в інтересах особи похилого віку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не може самостійно захистити свої порушені права та реалізувати процесуальні повноваження, що підтверджується копією пенсійного посвідчення на імя ОСОБА_1 відповідно до якого він є пенсіонером за віком.

На підставі державного акту про право власності на землю серії КР №41032, зареєстрованого 26.07.1999 за №33 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 5,3 га, розташована на території Лісківської сільської ради Новоукраїнського району.

Вказана земельна ділянка за договором оренди землі у 2002 році ОСОБА_1 передана в користування ТОВ «Фарн» строком на 5 років, тобто до 2007 року, строк дії договору автоматично був продовжений до 2012 року. Вказане встановлено при розгляді Новоукраїнським районним судом та апеляційним судом Кіровоградської області справи за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ФАРН» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

При зверненні ОСОБА_1 до ТОВ «Фарн» щодо намірів повернути земельну ділянку у власне користування після закінчення дії договору оренди землі, йому повідомлено, що між ним як Орендодавцем та ПАТ «ФАРН» (Орендар) 03.07.2011 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 5,3 га, строком на 5 років, який зареєстровано 10.11.2011 за № 03032 (далі Договір)

Згідно з розділом І Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає в оренду земельну ділянку 121 площею 5,3 га ріллі, яка знаходиться у приватній власності Орендодавця на підставі державного акту па право приватної власності на землю серії КР № 41032, розташована та території лісківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Відповідно до розділу ІІ Договору землі надаються в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 5 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Орендар при однакових умовах має переважне право на поновлення договору на новий термін.

Орендна плата, відповідно до розділу ІІІ Договору, вноситься орендарем до 31 грудня щорічно у розмірі не менше 1,5% від нормативної грошової оцінки земель, переданих в оренду з обов»язковим врахуванням коефіцієнту індексації грошової оцінки земель.

Відповідно до уточненого розрахунку нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки станом на 1995 рік її нормативна грошова оцінка становила 23413 грн. З урахуванням коефіцієнтів індексації згідно листа Держкомзему України від 15.01.2015 №23-11-0,5-648/2-15 (коефіцієнт індексації -3,997) та згідно Постанови КМУ від 31.10.2011 №1185 (коефіцієнт індексації 1,756) відповідно до інформації Держземагенства у Новоукраїнському районі від 21.01.2015 нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_1, становить 17147х5.3=159583 грн.(а.с.16)

Згідно з розділом Х Договору додатками до договору є план або схема земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки, акт визначення меж земельної ділянки та акт приймання передачі обєкта оренди.

При цьому, ОСОБА_1 зазначеного Договору оренди землі та додатків до нього не підписував, згоди на його укладення нікому не надавав та не бажає продовжувати договірні відносини з ТОВ «Фарн-К».

Відповідно до висновку судово почеркознавчої експертизи № 1216-1217, здійсненої на підставі ухвали Новоукраїнського районного суду в цивільній справі про розірвання договору оренди земельної ділянки, підписи від імені ОСОБА_1 у договорі оренди земельної ділянки від 03.07.2011 після слова «орендодавець» виконаний самим ОСОБА_1 Підписи від імені ОСОБА_1 у актах встановлення меж та прийому передачі земельної ділянки виконані не самим ОСОБА_1, а іншою особою. Договір оренди земельної ділянки від 03.07.2011 виготовлений шляхом монтажу, а саме розділів «1 ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ» та «ІІ УМОВИ ТА ТЕРМІН ДІЇ ДОГОВОРУ».(а.с.18-22)

Згідно висновку за результатами проведення судової технічної експертизи № 713 від 02.06.2015 року, здійсненої на підставі ухвали суду від 27.03.2015 року: друковані тексти лицевої та зворотної сторінки договору оренди земельної ділянки від 03.07.2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ»Фарн», який зареєстрований в КРВ ДП цетнр ДЗК при Держкомземі України, надруковані електрофотографічним способом, тонером чорного кольору за допомогою компютерної техніки та (або) копіювально-розмножувальної техніки.

На питання 2 ухвали суду, чи виготовлений текст лицевої сторони 1-го аркушу договору оренди земельної ділянки від 03.07.2011 року та текст титульної сторони 2 аркуша договору одночасно не вирішувалося.

На питання 3, коли та у якій послідовності був виконаний текст першого, другого аркушу договору оренди земельної ділянки від 03.07.2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ»Фарн», до чи після підписання договору гр.. ОСОБА_1 та проставляння відтиску печатки ЗАТ»Фарн» не дається можливим.

В договорі оренди земельної ділянки від 03.07.2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ»Фарн», спочатку був нанесений друкований текст другої сторінки, а потім виконаний підпис від імені ОСОБА_1.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями ст.202, ч.3 ст. 203, ч.2 ст.207, ст.215, ст. 218, ст.627, ч.1 ст. 638 ЦК України, ст.ст.2, 15 Закону України «Про оренду землі», Постановою ПВС України № 7 від 16.04.2004 р. "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", Постановою ПВС України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 627, ч.1 ст. 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до п. 21 постанови ПВС України № 7 від 16.04.2004р. "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" при вирішенні спорів щодо порядку користування землею насамперед має враховуватись воля сторін (власника та користувача) договору.

Згідно до ст.ст. 13, 14 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

При цьому підписи сторін є одним із обов'язкових реквізитів договору, які саме повинні засвідчувати вільне волевиявлення сторін на укладання договору на певних узгоджених між ними умовах.

Істотні умови договору оренди землі, визначені ч.1 ст. 15 Закону.

Судом встановлено, на підставі висновку судово почеркознавчої експертизи № 1216-1217, здійсненої на підставі ухвали Новоукраїнського районного суду в цивільній справі про розірвання договору оренди земельної ділянки, підписи від імені ОСОБА_1 у договорі оренди земельної ділянки від 03.07.2011 після слова «орендодавець» виконаний самим ОСОБА_1 Підписи від імені ОСОБА_1 у актах встановлення меж та прийому передачі земельної ділянки виконані не самим ОСОБА_1, а іншою особою. Договір оренди земельної ділянки від 03.07.2011 виготовлений шляхом монтажу, а саме розділів «1 ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ» та «ІІ УМОВИ ТА ТЕРМІН ДІЇ ДОГОВОРУ».(а.с.18-22), що свідчить про те, що з позивачем, відповідач не оговорював істотні умови договору оренди землі.

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст. 15 Закону, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 Закону є підставою для визнання договору недійсним.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», надалі «Пленум» , зокрема в п. 8 визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Пленум в п. 10 постанови роз'яснив, що реституція як спосіб захисту цивільного права (ч.1 ст. 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності укладеного між сторонами договору, який є нікчемним або який визнано недійсним. У зв'язку із цим вимога про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, може бути пред'явлена тільки стороні недійсного правочину.

Судом встановлено, що позивач не здійснював передачу об'єкта оренди за №121 відповідачеві і не підписував акт прийому-передачі об'єкта оренди та акту визначення меж земельної ділянки в натурі, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 15 та ст. 17 Закону, про що зазначив представник позивача в судовому засіданні, пояснивши, що з позивачем не оговорювались істотні умови договору оренди землі, останній не мав наміру укладати договір оренди землі у 2011 році та акти прийому-передачі земельної ділянки та визначення меж земельної ділянки в натурі у 2011 році не підписував, а вказані документи підписані іншою особою за відсутності повноважень на це.

Тому відповідачем порушено вимоги ст.ст. 15,17 Закону України "Про оренду землі" .

Крім того, суд прийшов до висновку, що Договір оренди земельної ділянки № 121 площею 5.3 га., відповідачем зареєстрований без волевиявлення і не відповідав внутрішній волі позивача, що суперечить вимогам ч.3 ст. 203 ЦК України, оскільки позивач не бажав перебувати в орендних відносинах з ТОВ "ФАРН-К».

Посилання представника відповідача на обізнаність позивача про факт використання земельної ділянки ТОВ "ФАРН-К» є необгрунтованими, оскільки позивач з 2012 року відмовився отримувати орендну плату та попереджав на зборах про бажання самостійно господарювати.

Відтак, враховуючи що Договір оренди земельної ділянки від 03.07.2011року виготовлений шляхом монтажу, а саме розділів «1 ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ» та «ІІ УМОВИ ТА ТЕРМІН ДІЇ ДОГОВОРУ».(а.с.18-22), що свідчить про те, що з позивачем, відповідач не оговорював істотні умови договору оренди землі, в акті визначення меж в натурі та акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду без дати та часу вчинення, здійснено не орендодавцем, а іншою особою, тому, суд вважає, що є всі підстави вважати доведеною відсутність у нього волевиявлення на укладення цього договору, а сам договір, виходячи з положень передбачених ч.1 ст. 215 ЦК України, недійсним у зв'язку з недодержанням в момент вчинення правочину стороною вимоги, встановленої ч.3 ст. 203 ЦК України, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в цій частині і як наслідок зобовязати відповідача повернути спірну земельну ділянку після збору врожаю 2015 року.

Згідно ст.88 ЦПК України, суд вирішує питання про судові витрати, які відповідно до ч.1, 3 п.3 ст. 79 ЦПК України складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать серед інших: витрати на правову допомогу та витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду та на оплату експертиз.

Прокурор звільнений на підставі ст..5 п.11 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви немайнового характеру встановлюється ставка судового збору 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243,60 грн. та згідно до ч.3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, у звязку з чим суд вважає за доцільне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1% ціни позову(5.3х17147грн. =1595.83)=1595.83 -вартості земельної ділянки та за другу позовну вимогу немайнового характеру 243.60 грн., всього 1839.43 гривні. (а.с.16)

Судові витрати понесені відповідачем у звязку з проведенням судової технічної експертизи № 713 від 02.06.2015 року, здійсненої на підставі ухвали суду від 27.03.2015 року 2396.16 грн. підлягають віднесенню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.202, ч.3 ст. 203, ч.2 ст.207, ст.215, ст. 218, ст.627, ч.1 ст. 638 ЦК України, ст.ст.2, 15 Закону України «Про оренду землі», Постановою ПВС України № 7 від 16.04.2004 р. "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", Постановою ПВС України № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними». ст.ст.10,11, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Новоукраїнського району, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати договір оренди земельної ділянки, укладений 03.07.2011 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Фарн-К», який зареєстрований в КРВ ДП цетнр ДЗК при Держкомземі України 10.11.2011 року №03032, площею 5.3 га, №121, недійсним.

Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю "Фарн-К" після зібрання врожаю 2015 року повернути ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 5.3 га, №121.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фарн-К " в дохід держави судовий збір в розмірі 1839( одна тисяча вісімсот тридцять девять) гривень 43 копійки.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: О. А. Гарбуз