РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа №668/4839/15-ц

Пров. №2/668/1516/15

08.07.2015

Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.,

при секретарі - Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Суворовський районний відділ у м. Херсоні Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття її з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Суворовський районний відділ у м. Херсоні Управління державної міграційної служби України в Херсонській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття особи з реєстраційного обліку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником будинку № 99 по вул. 14 Північній у місті Херсоні. У вказаному будинку зареєстрована її донька ОСОБА_2, яка вже більше року не проживає в ньому та місцезнаходження якої на даний час не відоме. Особистих речей відповідача в будинку не має, її перебування на реєстраційному обліку перешкоджає позивачу на власний розсуд користуватися та розпоряджатись своїм майном.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку № 99 по вул. 14 Північна у місті Херсоні. В даному будинку крім неї зареєстрована її донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка про реєстрацію № 1404 від 03.04.2015 року).

ОСОБА_2 більше одного року не проживає в будинку позивача, в його утриманні та оплаті послуг участі не приймає.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що дійсно відповідач більше року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, в ньому не зявляється та особистих речей там не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положення ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання членів їх сімей і мають право розпорядження цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

Таким чином, належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не проживає у будинку позивача більше року, сторони з того часу не спілкуються, а відтак ОСОБА_2 втратила право користування зазначеним будинком.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Тобто зняття особи з реєстраційного обліку є похідним від визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. За наявності відповідного судового рішення органи міграційної служби зобовязані зняти особу з реєстраційного обліку, а тому в задоволені позову до Суворовського районного відділу у м. Херсоні Управління державної міграційної служби України в Херсонській області в частині вимог про зняття особи з реєстраційного обліку слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку № 99 по вул. 14 Північна в місті Херсоні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5