АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/5247/2015 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючого судді Музичко С.Г.

суддів Вербової І.М., Саліхова В.В., при секретарі Гладченко Ю.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Сузір'я» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Сузір'я» про визнання договору позики недійсним,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року позов ПАТ «СК «Сузір'я» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «СК «Сузір'я» заборгованість за договором безвідсоткової позики на загальну суму 177249,21 гривень та судовий збір.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ СК «Сузір'я» про визнання договору позики недійсним відмовлено.(а.с.148)

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити в нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, та задовольнити його зустрічний позов. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції в неповній мірі з'ясував обставини, що мають значення для справи. Відповідач ОСОБА_3 рішення суду не оскаржив.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в ній. Відповідачі в судове засідання апеляційного суду не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим та відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів вирішила за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором позики не виконав, позичені грошові кошти у визначений строк позивачу не повернув.

Колегія погоджується рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність (в оперативне управління) гроші, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Договір позики вважається укладеним у момент передання грошей.

Відповідно до вимог ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК України).

Судом першої інстанції встановлено, що 30.09.2011 року між ПАТ «СК «Сузір'я» та ОСОБА_2. укладено договір №11/ФЛ-070, відповідно до якого позивач надав відповідачу безвідсоткову поворотну позику в розмірі 140000грн. строком до 01.03.2012 року (а.с.6)

04.10.2011 року між ПАТ «СК «Сузір'я» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки. Відповідно до п.1.1. поручитель поручається перед кредитором відповідати у повному обсязі за зобов'язаннями ОСОБА_2 за договором №11/ФЛ-070.

Заборгованість за кредитним договором, станом на червень 2014 року ОСОБА_2 перед банком становить 177249,21 грн., що складається, з із заборгованості за позикою з урахуванням індексу інфляції у сумі 150024 грн. 00 коп.., пені за прострочення сплати позики у сумі 19849 грн. 32 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 7375 грн. 89 коп.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте, відповідач ні в установлені в договорі позики строки, ні в подальшому борг за договором позики не повернув, а тому, колегія суддів вважає, що суд 1-ї інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача боргу за договором позики в сумі 177249,21 грн.

Посилання апеляційної скарги на те, що позивач не мав необхідний обсяг цивільної дієздатності та законні повноваження на укладення договору позики та надання грошових коштів відповідача, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, враховуючи, що в матеріалах справи міститься виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, статут ПАТ «СК «Сузір'я» на підтвердження повноважень.

За правилом ч.1 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, факт передачі грошей на виконання договору позики мають підтверджуватися письмовими доказами ( договір позики, розписка, платіжний переказ, грошовий переказ тощо). (а.с.10-11)

Доводи апелянта про те, що він насправді не одержував від позикодавця грошові кошти за договором позики є необґрунтованими та підлягають відхиленню.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачені законом.

Як на час укладення договору так і протягом дії цього договору відповідач був згоден з умовами договору. ОСОБА_2 був вільний як у виборі фінансових установ для отримання кредиту так і у виборі форми кредитування. Відповідачем не доведено, що спірний договір був укладений під тиском та, що грошові кошті особисто ОСОБА_2 не були отримані.

Отже, твердження апелянта про незаконність ухваленого судом рішення, є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Справу було розглянуто судом на підставі встановлених фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та належних письмових доказів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстави для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді