АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/5174/15 Головуючий 1 інстанції -
Справа № 626/1157/15-ц Тарасенко Л.І.
Категорія:сімейні аліменти Доповідач -Гальянова І.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді: Гальянової І.Г.,

суддів: Швецової Л.А.,

Костенко Т.М.,

за участю секретаря: Сватенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дітей,-

ВСТАНОВИЛА :

27 травня 2015 року позивач звернулась у суд з позовом. В якому просила стягнути з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей-дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від його заробітку(доходу, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до їх повноліття.

Свої вимоги, з посиланням на ст.ст. 180-183 СК України обгрунтовувала тим, що з відповідачем вони знаходяться у шлюбі з 25.08.2001 року, від якого народились зазначені вище діти. Та як на підставу стягнення аліментів на їх утримання з відповідача, посилається на те, що діти проживають з нею, знаходяться на її утриманні та відповідач ухиляється в матеріального утримання дітей.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 10 червня 2015 року вказані позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовує невідповідністю висновків суду обставинам справи та наявним у справі доказам та зазначає, що ніколи не відмовлявся від утримання дітей та з моменту працевлаштування, в добровільному порядку сплачує такі аліменти та зазначеним рішенням порушені його права як людини, рівність його прав як батька по відношенню до дітей та принижує його перед дітьми .

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з»явились, будучи належним чином, у відповідності до вимог ч.6 ст. 74 ЦПК України, повідомленими про час та місце розгляду справи за допомогою телефонограм ( а.с. 44).

Відповідач ОСОБА_3 звернувсь до апеляційного суду з заявою про розгляд вказаної справи за його відсутності та підтримав викладені ним доводи апеляційної скарги ( а.с.46).

Позивач ОСОБА_4 про причини своєї неявки до суду апеляційної інстанції не повідомила.

За таких обставин, у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог .заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з відсутності домовленості між позивачем та відповідачем щодо сплати ним аліментів на утримання дітей, які проживають з позивачем.

При цьому, судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що малолітні діти сторін проживають разом з матір»ю та знаходяться на її утриманні ( а.с.6-8 , 10).

Судом першої інстанції також встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що відповідач працює в Краноградському ЦКПРС ГПУ «Шебелинкагазвидобування» ПАТ «Укргазовидобування» та як свідчить копія його заяви та довідки зазначеного підприємства, на підставі заяви відповідача від 03.06.2015 року з його заробітної плати проводиться стягнення в розмірі 33% на користь ОСОБА_4 на утримання двох неповнолітніх дітей та таке стягнення розпочато з 01.06.2015 року ( а.с.19-20).

Судом першої інстанції також встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що відповідач 08.02.2008 року уклав з ТОВ «Чернещина» Зачепилівського району Харківської області договір оренди земельної частки (паю) та йому було виплачено орендну плату за 2014 рік в сумі 3000,00 грн., без врахування прибуткового податку в сумі 529, 41 грн. ( а.с.24).

Матеріали справи також свідчать про те, що відповідач в період з 18 грудня 2014 року по 28 лютого 2015 року знаходився на обліку у Красноградському центрі зайнятості як безробітний та матеріальна допомога в зазначений час йому не виплачувалась ( а.с.9).

Згідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утримання в грошовій і ( або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч.1 ст. 187 СК України, один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії,стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у заяві. Така заява може бути ним відкликана.

В пункті 17 роз»ясень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину. Той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом.

Про відсутність домовленості у сторін щодо утримання неповнолітній дітей свідчить звернення позивача до суду в зазначеним позовом , пояснення позивача в судовому засіданні суду першої інстанції щодо можливості відповідачем відкликати зазначену вище заяву, отримання ним крім заробітної плати на зазначеному підприємстві також доходу за вказаним вище договором оренди.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про наявність у позивача права на отримання від відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей за рішенням суду.

Доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі вказаних висновків суду не спростовують, були предметом їх розгляду судом першої інстанції, яким суд дав належну оцінку, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 303,308, 315, 317, 319, 218 ЦПК України судова колегія,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий, суддя:

Судді :