Справа № 569/6167/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого-судді Бучко Т.М.

при секретарі Бойцун І.М.

за участю представника позивача Марковича Ю.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 19940,87 доларів США, пеню в розмірі 19521,82 грн. та судові витрати у справі.

В обгрунтування позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та з аналогічних підстав. Крім того, пояснив, що додаткові угоди, укладені з позичальником, не збільшували обсягу відповідальності поручителя, а лише уточнювали певні пункти договору, а тому поручитель несе солідарну відповідальність за невиконання умов договору позичальником. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 позов не визнав та просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення боргу з відповідача ОСОБА_4, поручителя за кредитним договором. Пояснив, що договір поруки припинив свою дію в момент підписання додаткового договору № 1 від 16 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3, так як ним було змінено відсоткову ставку та збільшено тим самим обсяг відповідальності без згоди поручителя.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча про місце та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2007 року АКІБ «УкрСиббанк», після зміни найменування юридичної особи - ПАТ «УкрСиббанк», на підставі договору про надання споживчого кредиту № 1 відповідачу ОСОБА_3 надано кредит в іноземній валюті в сумі 40000 доларів США у формі кредитної лінії з лімітом у розмірі суми кредиту зі сплатою 13,90 % річних за користування кредитними коштами із терміном повернення кредиту не пізніше 12 жовтня 2017 року. Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту та додатком № 1 до додаткової угоди № 1 до договору про надання споживчого кредиту від 11 березня 2009 року встановлено графік погашення заборгованості по кредиту. Отримання ОСОБА_3 кредитних коштів підтверджується випискою про рух коштів по рахунку НОМЕР_1.

У відповідності до ст.525, 526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. У відповідності до ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів. Аналогічне передбачено і пунктом 6.1.2 кредитного договору.

Згідно п.1.2.2 договору про надання споживчого кредиту повернення кредиту здійснюється щомісячними платежами у відповідності до графіка погашення кредиту. Строк сплати процентів відповідно до п.1.1 додаткової угоди № 1 від 1 березня 2009 року встановлено з 1 по 25 число ( включно ) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком проценти.

Пункт 6.1.2 кредитного договору у випадку порушень умов договору надає позивачу право достроково стягувати заборгованість за кредитом в порядку, зазначеному в п.6.2 договору, та зобов'язує позичальника повернути кредит після отримання письмового повідомлення про суму заборгованості та новий ( достроковий ) термін сплати кредиту. Позивач 4 березня 2015 року надіслав відповідачу ОСОБА_3 письмову вимогу про погашення заборгованості по кредиту в зв'язку з порушенням термінів виплати, яка була отримала позичальником 10 березня 2015 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак відповідач свої зобов'язання не виконала та заборгованість не погасила.

Всупереч умовам кредитного договору та наведеним нормам закону відповідачем ОСОБА_3 порушено графік погашення заборгованості по кредиту та сплати процентів за користування кредитним коштами, що підтверджується випискою про рух коштів. Відтак, вимоги позивача про дострокове повернення кредиту є обґрунтованими та такими, що не суперечать договору.

Згідно розрахунку залишок кредиту станом на 14 квітня 2015 року 17447,79 доларів США, заборгованість за процентами складає 2493,08 доларів США.

У відповідності до ст.549, 551 ЦК України кредитор має право на пеню, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання у розмірі, встановленому договором.

Пунктом 4.1 кредитного договору встановлено, що за порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених договором, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті. Згідно розрахунку пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання складає 12907,06 грн. за прострочення сплати кредиту та 6614,76 грн. за прострочення сплати процентів.

Таким чином, вимога позивача про стягнення пені не суперечать договору про надання споживчого кредиту та підлягає задоволенню.

В судовому засіданні також встановлено, що 16 жовтня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника щодо повернення кредиту між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 149876, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за виконання позичальником ОСОБА_3 усіх його зобов'язань, що виникають з договору про надання споживчого кредиту № 1 від 16 жовтня 2007 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Згідно п.1.3, 1.4 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Пунктом 2.1 договору поруки встановлена заборона кредитору без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди щодо внесення відповідних змін.

16 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 1 від 16 жовтня 2007 року, відповідно до п.1.5 якої пункт 5.2 доповнено новим абзацом, яким у випадках настання передбачених п.п.»а» та «б» п.5.2 договору обставин процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки.

В судовому засіданні не здобуто доказів, що поручитель ОСОБА_4 давав свою згоду на зміну процентної ставки встановленими п.2.1 договору поруки способами.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Припинення поруки зумовлюють такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів, відстрочення виконання, що веде за собою збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами, установлення ( збільшення розміру ) неустойки, встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови у договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Крім цього, в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін ( банку і поручителя ), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається з договору поруки № 149876 від 16 жовтня 2007 року, його умовами не передбачено можливості зміни процентної ставки банком в односторонньому порядку без згоди поручителя. За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя - відповідача ОСОБА_4 - необґрунтовані та не підлягають до задоволення.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підтверджені документально судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212 ЦПК України, ст.525, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 1052, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, та пені - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" ( рахунок № 0113 в АТ "УкрСиббанк", м.Харків, МФО 351005, код банку 09807750 ) суму боргу по поверненню кредитних коштів та процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 1 від 16 жовтня 2007 року в розмірі 19940 ( дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок ) доларів США 87 центів, з яких : 17447,79 доларів США кредитна заборгованість, 2493,08 доларів США заборгованість по процентам, та суму боргу по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту в розмірі 19521 ( дев'ятнадцять тисяч п'ятсот двадцять одна ) грн. 82 коп., з яких 12907,06 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 6614,76 грн. пеня за прострочення сплати процентів.

В задоволенні позову до ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" ( рахунок № 0113 в АТ "УкрСиббанк", м.Харків, МФО 351005, код банку 09807750 ) 3654 ( три тисячі шістсот п'ятдесят чотири ) грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :