Справа №: 343/612/15-ц
Провадження №: 2/0343/361/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі про стягнення недоплаченої щомісячної страхової виплати, суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом, у якому просить стягнути на її користь з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі 5859,36 грн. втраченого заробітку.

Свої вмоги мотивує тим, що відповідач з 1 вересня 2013 року виплачує їй щомісячно страхову виплату втраченого заробітку в звязку з нещасним випадком на виробництві. Сума виплати - 627,37 грн., безстроково.

З розміром цієї виплати вона не згідна, оскільки вказана сума визначена з порушенням чинного законодавства. Призначена виплата менша тієї, на яку вона має право і яка визначена судом.

Рішенням Долинського районного суду від 26.11.2001 року визначено її середньомісячний заробіток для нарахування щомісячної страхової виплати в сумі 176,28 грн.

Також середньомісячна зарплата була підтверджена і взята за основу при визначені суми недоплаченого відшкодування відповідачем втраченого заробітку за період 2001- 2013 років рішенням Долинського районного суду від 16.09.2014 р. та рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.02.2015 року.

Разом з тим відповідачем при визначенні виплати втраченого заробітку взято мінімальний розмір зарплати - 118 грн., що є не вірним і привело до зменшення виплати.

За період вересень 2013 р. лютий 2014 р. їй не доплачено 1877,20 грн., березень 2014 р. - лютий 2015 р. - 3982,16 грн. Всього з першого вересня 2013 року до 1 березня 2015 року, з врахуванням гірських, індексу інфляції, щорічного березневого перерахунку та виплачених сум їй належить виплатити 5859,36 грн..

Отже, відповідачем їй безпідставно зменшено відшкодування втраченого заробітку за період вересень 2013 р. - лютий 2015 р. в сумі 5859, 36 грн.

Предстаник позивачка ОСОБА_2 ( довіреність а.с.19) в судовому засіданні позовні вимоги уточнив ( заява а.с.51) , просив постановити рішення, яким стягнути на користь ОСОБА_1 з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі 7998,91 грн. втраченого заробітку.

Представники відповідача -виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі його відділення в Долинському районі начальник відділення ОСОБА_3, ОСОБА_4 (довіреність а.с.20), ОСОБА_5 (довіреність а.с.53) в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, подали заперечення (а.с.23-27) , та пояснили, що при розрахунку щомісячної страхової виплати ОСОБА_1 вона брали за основу мінімальну заробітну плату станом на 01.04.2001 року в розмірі 118 грн. На дану суму вони нараховували гірські, базову ставку та індекс інфляції. Відділення Фонду діяло на підставі, в межах поноважень та у спосіб передбачений Конституцією України, Законом України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", нормативно-правовими актами, що не суперечать цьому Закону та регулюють правовідносини у сфері соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Просили відмовити у позові.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

В ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ч. 2 вищевказаної статті передбачає, що це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 21 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", яким регулюються спірні правовідносини, передбачено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку виплачувати щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Згідно ст. 40 вказаного Закону страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього фонду або рішення суду: потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Як встановлено в судовому засіданні , та не заперечується сторонами, під час виконання трудових обов'язків в КСП ім. Петровського в с. Рубань Немирівського району Вінницької області (правонаступником якого стало СТОВ ім. Петровського) з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, про що складено акт форми Н1 від 21.10.1998 року. В результаті отриманої травми ОСОБА_1В є інвалідом 2 групи і ступінь втрати нею професійної працездатності становить на даний час 55% .

Рішенням Долинського районного суду від 26.11.2001 року стягнуто з СТОВ ім. Петровського в користь ОСОБА_1, втрачений заробіток в розмірі 123,40 грн. щомісячно, починаючи з 29.09.1998 року по 01.02.2001 року в сумі 3455,70 грн., одноразову допомогу 12339,60 грн., 2550 грн. моральної шкоди та судові витрати. При визначенні розміру відшкодування шкоди суд виходив з середнього заробітку ОСОБА_1, на підставі довідки КСП ім. Петровського від 12.05.2000 року, яка становила 176,28 грн. (а.с.3-4).

Постановою Долинського районного суду від 20.04.2011 року (а.с.36-40), залишеною в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2013 року(а.с.41-45) та ухвалою Вищого адміністративного суду від 12.03.2014 року(а.с.46-48) задоволено позов ОСОБА_1 Визнано неправомірною відмову Фонду щодо призначення ОСОБА_1, виплати щомісячної грошової суми у зв'язку з частковою втратою працездатності та здійснення соціальних послуг. Зобов'язано відповідача - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі призначити ОСОБА_1, страхову виплату втраченого заробітку та виплачувати відповідні грошові суми щомісяця, починаючи з 01.04.2001 року постійно, на час встановлення втрати професійної працездатності МСЕК, з врахуванням гірських та індексу інфляції.

В зазначеній постанові міститься також вказівка на те, що втрачений заробіток ОСОБА_1, слід розраховувати з суми 176 грн. 28 коп. - середнього заробітку позивача перед отриманням травми.

Рішенням Долинського районного суду від 16.09.2014р. по справі №343/367/14-ц (а.с.5-8) вирішено стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі його відділення в Долинському районі на користь ОСОБА_1 54152 гривні втраченого заробітку у зв"язку з каліцтвом на виробництві.

Дане рішення частково змінено рішенням Колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.02.2015р. (а.с.9-14), а саме в частині стягнення втраченого заробітку у зв"язку з каліцтвом, визначивши суму, яка підлягає стягненню в розмірі 8360.50 грн. В решті рішення Долинського районного суду від 16.09.2014р. - залишено без змін.

Вказаними рішеннями судів також визначено середній заробіток ОСОБА_1 в сумі 176.28 грн.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, під¬приємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України - обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням уцивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Між тим, з розрахунку щомісячної страхової виплати по справі ОСОБА_1, за період з вересня 2013 року по лютий 2015 року (а.с 66), вбачається, що обчислення суми щомісячної страхової виплати відбувалось з виходячи з мінімальної заробітної плати 118,00грн., що є невірно.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України рішення Долинського районного суду від 26.11.2001р., рішення Долинського районного суду від 16.09.2014р.постанова Долинського районного суду від 20.04.2011 року, які вступили в законну силу, мають приюдиційне значення при вирішенні зазначеного спору, зокрема в частині суми середнього заробітку - 176 грн. 28 коп. та нарахування гірських та індексу інфляції і на даний час, при вирішенні спору про стягнення недоплачених сум, обговорюватися не може.

Таким чином, позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язання по здійсненні страхових виплат втраченого заробітку.

Як було встановлено в судовому засіданні відповідачем було нараховано і виплачено ОСОБА_1 за період вересень 2013 року - лютий 2015 року щомісячні страхові виплати у сумі 11887.37 грн. , а також виплачено суму індексації в розмірі 968.93 грн. Проте розрахунок щомісячного відшкодування втраченого заробітку проведений Фондом з заробітної плати позивачки в розмірі 118 грн, а не з суми заробітної плати в розмірі 176.28 грн., що є порушенням законодавства та не відповідає рішенням судів, які набрали законої сили.

Позивачкою при проведенні розрахунку недоплачених щомісячних страхових виплат у звязку з каліцтвом на виробництві (а.с.51), враховувалася заробітна плата до каліцтва 176,28 грн.,яка встановлена рішеннями судів, втрата професійної працездатності: вересень 2013 року лютий 2015 року 55%, 20% гірських та індекс інфляції. Також враховано розмір проведеної щомісячної виплати в сумі 11887.37 грн. ,та виведено недоплачену суму. Даний розрахунок є математично правильним, та проведеним з врахуванням рекомендацій Верховного суду України №62-97 від 03 квітня 1997 року, відносно застосування індексів інфляцій при розгляді судових справ. Однак з розрахунку недоплачених щомісячних страхових виплат за період вересень 2013р.-лютий 2015р. не віднято розмір суми індексації, яка нарахована і виплачена позивачці за вказаний період Фондом - 968.93грн.(а.с.66).

Таким чином, суд приходить до висновку, що є всі законні підстави для стягнення з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі на користь позивачки 7029.98 грн недоплачених сум щомісячних страхових виплат у зв'язку з каліцтвом на виробництві за період вересень 2013 року лютий 2015 року.

На підставі викладеного, ст. 46 Конституції України, ст.ст. 21, 24, 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", ст. 6 Закону України "Про статус гірських населених пунктів в Україні", керуючись ст.ст. 61, 88, 209, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

РIШИВ:

Позов задоволити частково .

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Долинському районі на користь ОСОБА_1 7029 (сім тисяч двадцять дев"ять ) гривень 98 коп. недоплачених щомісячних стахових виплат у зв'язку з каліцтвом на виробництві за період вересень 2013 р.- лютий 2015 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: