ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1711/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Трусової Т.О.,

при секретарі Мінасян С.Г., з участю третіх осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Дарницький районний відділ Головного управління в місті Києві Державної міграційної служби України, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зобов'язання зняти з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2014 р. ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, та зобов'язання Дарницького районного відділу Головного управління в місті Києві Державної міграційної служби України зняти його з реєстраційного обліку.

Позов обґрунтований наступним. ОСОБА_5 являється наймачем квартири АДРЕСА_1, у якій окрім неї зареєстровані та проживають її діти ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, діти останніх та зареєстрований, але не проживає, колишній чоловік її дочки - відповідач ОСОБА_6 Фактично відповідач ОСОБА_6 за місцем реєстрації не проживає з грудня 2006 р., його майна у квартирі немає, участі в утриманні житла він не приймає. ОСОБА_6 зловживає спиртними напоями, рішенням суду його було позбавлено батьківських прав відносно трьох дітей, в 2008 р. він був притягнутий до кримінальної відповідальності, у зв'язку з чим перебував в місцях позбавлення волі. Реєстрація відповідача у спірній квартирі негативно впливає на матеріальний стан позивача.

Позивач ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_6 про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку через оголошення у пресі, проте в судове засідання він не з'явився, письмові заперечення на позов не подав.

Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_5 підтримали.

Дарницький районний відділ Головного управління в місті Києві Державної міграційної служби України надіслав заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Заслухавши третіх осіб, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Спірним жилим приміщенням є трикімнатна квартира АДРЕСА_1. Квартира не приватизована і відноситься до державного житлового фонду.

Згідно даних довідки житлово-експлуатаційної організації у вказаній квартирі перебувають на реєстраційному обліку наймач ОСОБА_5, її діти: сини ОСОБА_4 та ОСОБА_3, дочка ОСОБА_2, малолітні онуки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, та зять ОСОБА_6 (а.с. 5).

25 грудня 2007 р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано (а.с. 13).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25 листопада 2009 р. ОСОБА_6 позбавлено батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 4).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_7, перебуваючи на реєстраційному обліку у квартирі АДРЕСА_1, на протязі останніх кількох років за адресою своєї реєстрації не проживає, витрат по утриманню житла не несе. Квартиру відповідач залишив добровільно, забравши з неї усі свої речі.

Вказані обставини підтверджуються даними актів житлово-експлуатаційної організації, яка обслуговує будинок АДРЕСА_1, від 23 липня, 24 вересня та 24 листопада 2014 р. (а.с. 7, 8, 9) та показаннями свідків.

Як показала допитана як свідок третя особа ОСОБА_2, з кінця 2006 р. після чергової сварки її чоловік ОСОБА_6 залишив спірну квартиру, забравши весь свій одяг, а іншого його майна в квартирі не було. Через деякий час вони розлучились, і вона стала проживати з іншим чоловіком, з яким потів вступила у шлюб. Їй відомо, що певний час колишній чоловік проживав по знайомим, потім поїхав до своєї матері в Автономну Республіку Крим. Останній раз відповідач приходив до квартири в 2007 р. Тоді ж вона просила його "виписатись" з квартири, але він відмовився. З того часу вселитися до квартири він не намагався, заяв до правоохоронних органів щодо вчинення йому перешкод у користуванні квартирою не подавав.

Допитані як свідки треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили показання ОСОБА_2 пояснивши, що останній раз бачили свого колишнього зятя у їх квартирі в кінці 2006 р. З того часу ОСОБА_6 за місцем реєстрації не проживає, його майна у квартирі немає. До правоохоронних органів з приводу вчинення перешкод у користуванні житлом відповідач не звертався.

Свідок ОСОБА_13 пояснила в суді, що являється сусідкою та кумою ОСОБА_2 і буває у квартирі останньої щотижня. На протязі останніх трьох-чотирьох років ОСОБА_6 вона взагалі не бачила, у спірній квартирі він не проживає ще довше, його речі в житлі відсутні.

Жодних доказів, які б підтверджували, що відповідач цікавився чи цікавиться житловою площею, сплачує комунальні послуги та намагався вселитися у спірну квартиру, суду не надано.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що внаслідок перебування відповідача на реєстраційному обліку у спірній квартирі, вона змушена щомісячно сплачувати додаткову суму комунальних платежів, що завдає їй матеріальних збитків.

Згідно ст. 71 ЖК України за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї зберігається право користування жилим приміщенням протягом шести місяців, однак цей термін може бути продовжений в разі поважності причин відсутності.

Враховуючи надані позивачем докази, суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_6 більше шести місяців не проживає у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Вимогу про зобов'язання Дарницького районного відділу Головного управління в місті Києві Державної міграційної служби України зняти відповідача з реєстраційного обліку в спірній квартирі суд вважає необгрунтованою і зайвою, оскільки порушення третьою особою прав позивача не встановлено, а рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є підставою для зняття особи з реєстраційного обліку за зазначеною адресою.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_6, 1977 року народження, таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 судові витрати в сумі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо скаргу та заяву не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене відповідачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали.

Суддя: