Провадження по справі № 2-з/752/235/15
У Х В А Л А

15.06.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого судді - Калініченко Л.С., при секретарі Хмарук Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановив:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову у вказаній справі шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням №47100590 з виконання виконавчого напису №3171 від 06.05.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 719000 гривень, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.Р.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову таким шляхом позивач посилається на можливість безпідставного стягнення з нього спірної суми у примусовому порядку, що може вимагати від нього додаткових зусиль та фінансових витрат, пов'язаних із стягненням з відповідача безпідставно отриманих коштів.

В судове засідання сторони не викликались, що не суперечить вимогам ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст поданої заяви про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, за якої може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Свою заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує можливістю безпідставного стягнення з нього спірної суми у примусовому порядку, що у разі задоволення поданого ним позову вимагатиме від нього додаткових зусиль та фінансових витрат, пов'язаних із стягненням з відповідача безпідставно отриманих коштів.

Враховуючи те, що стаття 151 ЦПК України надає суду повноваження щодо забезпечення позову виключно у випадках якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та те, що позивач у своїй заяві не наводить підстав для забезпечення позову, передбачених вказаною нормою, приходжу до висновку про необхідність відмовити у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 151, 153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя