Справа № 386/613/15-ц
Провадження № 2/386/224/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Бутенко О. Ф.

секретаря судового засідання - Ю.Ю. Фенюшиної

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з зазначеною заявою і вказала , що 01.12.2008 року помер її дід ОСОБА_2 ..

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку № 416 розміром 3,18 га , яка розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 111-КР № 015902.

На ? частку спадкового майна Голованівською державною нотаріальною конторою Голованівського району Кіровоградської області 24.06.2009 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім.»я дружини спадкодавця ОСОБА_3 , на ? частку зазначеного спадкового майна видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім.»я її батька сина спадкодавця- Федченка ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 померла 15.12.2011 року . ОСОБА_5 помер 09.11.2014 року . ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за життя не використали своє право щодо виготовлення Державних актів на право приватної власності на землю , тому позбавили спадкоємця використати своє право оформлення спадкового майна після смерті спадкодавців.

Вона звернулася в нотаріальну контору для оформлення спадщини , але їй відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно , яке підлягає реєстрації .

Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку № 416 розміром 3,18 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що знаходиться на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області в межах згідно з планом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_6 не з»явилися , через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_6 надав клопотання про уточнення позовних вимог , в якій просять визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки № 416 спадкового майна ОСОБА_5 та на 1/2 частину земельної ділянки № 416 спадкового майна ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом . Крім цього , через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_6 надав заяву, в якій вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі , просить справу розглядати в їх відсутність та позов задовольнити .

Представник відповідача Перегонівської сільської Ради у судове засідання не з»явився , надав суду заяву , в якій проти позовних вимог не заперечує , просить справу розглядати в його відсутність .

В порядку ст. 158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положення ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін , дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню .

Судом встановлено , що 01.12.2008 року помер дід позивача ОСОБА_2 .

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку № 416 розміром 3,18 га , яка розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 111-КР № 015902.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 були - його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_5 .

24.06.2009 року Голованівською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом по ? частині спадкового майна кожному , тобто по ? частині земельної ділянки 416 розміром 3,18 га , яка розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії 111-КР № 015902.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в Держкомзем за отриманням Державних актів не звертались , державні акти на право приватної власності на землю не оформили .

ОСОБА_3 померла 15.12.2011 року , ОСОБА_5 помер 09.11.2014 року, спадщину після смерті матері не оформляв .

Згідно зі ст.ст. 1261-1264 ЦК спадкоємцем першої черги за законом є діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Стаття 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Таким чином, єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 . є його донька- позивач ОСОБА_1 . Єдиним спадкоємцем за представленням після смерті ОСОБА_3 є її онука, донька ОСОБА_5ВІ. позивач ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи , часом відкриття спадщини є день смерті особи .

Відповідно до розділу 11 п.4.20 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» ,затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 .02.2012 р. № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 .02.2012 р за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно , яке підлягає реєстрації , провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві .Іншого порядку видачі свідоцтва про право на спадщину чинним Законодавством не передбачено.

Згідно абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Позивач вчасно звернулася до державного нотаріуса Голованівського районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області для оформлення спадщини на земельну ділянку , але нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тобто Державних актів .

Відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права власності на вищезазначену земельну ділянку .

У пункті 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено , що спори про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку № 416 площею 3,18 га , яка розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського району,тобто кожен з них став власником ? частини вказаної земельної ділянки в порядку спадкування, технічна документація на складання документів , що посвідчують право власності на зазначену земельну ділянку , не замовлялась ,Державні акти на право власності на земельну ділянку на їх ім.»я не виготовлялись в зв»язку з їх смертю .

Судом не встановлено осіб, які відповідно до положень ст. 1241 ЦК України, мають право на обов'язкову частку у спадщині.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.») Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно ч.7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин.

24.06.2009 року ОСОБА_3 після смерті свого чоловіка та ОСОБА_5 після смерті батька ОСОБА_2 отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом по ? частини земельної ділянки № 416 площею 3,18 га кожний , що розташована на території Перегонівської сільської ради Голованівського Кіровоградської області, але не зареєстрували право власності в установленому законом порядку , томувимога позивача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом є законною та обґрунтованою.

Враховуючи викладене ,суд дійшов до висновку , що позивач ОСОБА_1 має законне право на отримання у спадщину за законом ? частини земельної ділянки № 416 площею 3,18 га після смерті ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги та на ? частини земельної ділянки № 416 площею 3,18 га після смерті ОСОБА_3 за правом представлення .

Викладене підтверджується копією Державного акта на право власності на землю , а/с- 8,9, копіями свідоцтв про право на спадщину , а/с- 10, 13, копіями витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі , а/с- 11,12, 14,15, копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_5 ,ОСОБА_3, а/с- 16, 17, постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії , а/с- 18,22, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки , а/с- 19, копіями свідоцтв про народження ОСОБА_5 , ОСОБА_7.А. а/с- 24 , 26, копіями свідоцтв про одруження , а/с-27, 29, копією свідоцтва про розірвання шлюбу , а/с- 28, не викликає сумніву, є достовірним.

На підставі ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладається на позивача.

На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції (1952 р.), ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про власність», п. 8, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст. .8, 10,60, 174 , 213,-215,218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.3,16,316,317, 1216,1217,1218,1220,1222,1261, 1266, 1268, 1296, 1297,1299 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , що померла 15.12.2011 року, на ? частину земельної ділянки № 416 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,18 га , що знаходиться на території Перегонівської сільської ради і належала ОСОБА_2 на підставі Державного акта серії 111 КР № 015902 , яку, згідно Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 24.06.2009 року, успадкувала ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , що помер 09.11.2014 року, на ? частину земельної ділянки № 416 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,18 га , що знаходиться на території Перегонівської сільської ради і належала ОСОБА_2 на підставі Державного акта серії 111 КР № 015902 , яку, згідно Свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 24.06.2009 року, успадкував ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом 10 ( десяти ) днів з дня проголошення рішення .

Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом 10(десяти) днів з дня отримання копії цього рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення суду , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом .

Суддя: Бутенко О. Ф.