Справа № 752/3689/15-ц
Провадження № 2/752/2894/15
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

11.08.2015 року Голосіївський суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства"Дельта банк" про захист прав споживачів , шляхом стягнення коштів ,-

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ "Дельта банк" про захист прав споживачів, шляхом стягнення коштів мотивуючи свої вимоги тим , що 10.12.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір банківського вкладу ("Найкращий від Миколая") № 013-29594-101213, також було укладено Договір № 012-29594-101213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів з додатками .

Крім того 20.12.2013 року та 25.12.2013 року між сторонами по справі було укладено ще два Договору банківського вкладу ( депозиту ) "Найкращий від Миколай! у згривня НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

За умовами Договору 1 п.п.1.3. вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на вкладний ( депозитний ) рахунок Вкладника та по 15 грудня 2014 року включно . За умовами Договору 2 п.п.1.3. вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на вкладний ( депозитний ) рахунок Вкладника та по 25 грудня 2014 року включно. За умовами Договору 3 п.п.1.3. вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на вкладний ( депозитний ) рахунок Вкладника та по 30 грудня 2014 року включно.

Відповідно до п.1.8 та п.1.2 Договору 1 позивач шляхом перерахування коштів ( вкладу)в розміоі 12000,00 грн. через касу банку на вкладний рахунок НОМЕР_5 , виконав свої зобов"язання за Договором 1 .

Відповідно до п.1.8 та п.1.2 Договору 2 позивач шляхом перерахування коштів ( вкладу)в розміоі 10 200,00 грн. через касу банку на вкладний рахунок НОМЕР_3 , виконав свої зобов"язання за Договором 2 .

Відповідно до п.1.8 та п.1.2 Договору 1 позивач шляхом перерахування коштів ( вкладу)в розміоі 2400,00 грн. через касу банку на вкладний рахунок НОМЕР_4 , виконав свої зобов"язання за Договором 3.

Листом від 11 грудня 2014 року позивач звертався до відповідача з Листом -Вимогою про поверенння вкладів , проте банк кошти позивачу не видав , що змусила позивача звернутися до суду за захистом своїх законних прав. Просив стягнути з відповідача на користь позивача 23304.54 грн, з яких 21 028,49 грн. основного боргу ; 2 146,91 грн. втрат від інфляції та 129,14 грн. -3% річних .

Однак згодом внаслідок виплати банком основної частини вкладу в розмірі 21 028,49 грн., позивач зменшив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 2 146,91 грн. втрат від іфляції та 129,14 грн. -3% річних .

В судове засідання позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити зменшені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з"явився. Судом про дату судового розгляду повідомлений належним чином та у встановлений законом порядок. Причина їх неявки суду невідома.

На підставі наявних в справі доказах ,суд ухвалив провести заочний розглдя справи .

Дослідивши матеріали справи , судом встановлено наступне .

10.12.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір банківського вкладу ("Найкращий від Миколая") № 013-29594-101213, також було укладено Договір № 012-29594-101213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів з додатками .

Крім того 20.12.2013 року та 25.12.2013 року між сторонами по справі було укладено ще два Договору банківського вкладу ( депозиту ) "Найкращий від Миколай! у згривня НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

За умовами Договору 1 п.п.1.3. вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на вкладний ( депозитний ) рахунок Вкладника та по 15 грудня 2014 року включно . За умовами Договору 2 п.п.1.3. вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на вкладний ( депозитний ) рахунок Вкладника та по 25 грудня 2014 року включно. За умовами Договору 3 п.п.1.3. вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на вкладний ( депозитний ) рахунок Вкладника та по 30 грудня 2014 року включно.

Відповідно до п.1.8 та п.1.2 Договору 1 позивач шляхом перерахування коштів ( вкладу)в розміоі 12000,00 грн. через касу банку на вкладний рахунок НОМЕР_5 , виконав свої зобов"язання за Договором 1 .

Відповідно до п.1.8 та п.1.2 Договору 2 позивач шляхом перерахування коштів ( вкладу)в розміоі 10 200,00 грн. через касу банку на вкладний рахунок НОМЕР_3 , виконав свої зобов"язання за Договором 2 .

Відповідно до п.1.8 та п.1.2 Договору 1 позивач шляхом перерахування коштів ( вкладу)в розміоі 2400,00 грн. через касу банку на вкладний рахунок НОМЕР_4 , виконав свої зобов"язання за Договором 3.

Листом від 11 грудня 2014 року позивач звертався до відповідача з Листом -Вимогою про поверенння вкладів , проте банк кошти позивачу не видав.

На момент розгляду справи по суді банк виплатив позивачу суму вкладів в розмірі 21 028,49 грн.,однак порушивши при цьому умови договорів, щодо своєчасності поверення вкладів.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Відповідно до ч. 2 ст. 1058 Цивільного Кодексу України (надалі - «ЦК України»), договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Частина 1 ст. 633 ЦК України дає визначення поняттю публічний договір: публічний договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Згідно з ч. 2 ст. 633 ЦК України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку.

Виходячи з вищенаведеного, клієнт банку за договором банківського рахунку є споживачем послуг банку. Відповідно захист його прав як споживача регламентовано Законом України «Про захист прав споживачів» та відповідними нормами ЦК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Пунктом 13 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначається: належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування.

До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 ЦК України), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частиною 1 ст. 1058 ЦК України визначається: за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Строк, на який укладений Договір 1 встановлений по 15 грудня 2014 року , строк на який укладений Договір " - встановлений по 25 грудня 2014 року та строк на який укладений Договір 3 встановлений по 30 грудня 2014 року . Тобто, внесені позивачем вклади відповідно до договорів, відповідач зобов'язаний повернути позивачу кошти в строки передбачені умовами Договорів .

Відповідно до абз. 3 п. 1.6 Постанови Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті. Відповідно до абз. 1 п. 3.2 Постанови Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» грошові кошти на вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого вкладного (депозитного) рахунку або поточного рахунку і повертаються банками готівкою або в безготівковій формі на зазначений у договорі рахунок вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший його рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідачем на зверенння позивача про поверенння вкладів кошти не було повернуто , таким чином відповідачем по справі було порушено умови Договорів .

Крім того не поверення вкладів по закінченню дії договорів суперечать вимогам :

- ч.2 ст. 22 Конституції України (конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані);

-ч.1, 4 ст. 41 Конституції України (кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним);

-ч.1 ст. 64 Конституції України (конституційні права не можуть бути обмежені.).

Відповідно до ст. 8 Конституції України нормативно-правові акти приймаються на підставі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов'язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організації та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб; при цьому нормативно-правові акти Національного банку не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України.

Крім того, Постанова Національного Банку України № 540 від 29.08.2014 року «Про введення додаткових механізмів для стабілізації грошово-кредитного та валютного ринків України» та Постанова Національного Банку України від 01.12.2014 року №758 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян - вкладників поточних рахунків і депозитів в банках України, оскільки вони позбавляють їх права отримати у строки, встановлені в договорах, що були укладені між вкладниками і банками, їхні вклади у національній чи іноземній валюті, а також проценти по них, що викликає додатковий обов'язок Національного банку України подати вказаний акт на державну реєстрацію з огляду на вимоги Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» №493/92 від 03.10.1992 року, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» №731 від 28.12.1992 року.

Крім того у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України ,яка передбачає відповідальність за порушення грошового зобов"язання зазначено , що боржник ,який прострочив виконання грошового зобов"язання ,на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми ,якщо інший розмір не встановлений за договором або законом.

Станом на момент розгляду справи відповідач повинен сплатити позивачу, в результаті прострочення видачі банківських вкладів 2 146,91 грн. втрат від інфляції та 129,14 грн.- 3% річних , а всього 2 276,05 грн.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі (п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави витрати в розмірі 243,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.212-215,226 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства"Дельта банк" про захист прав споживачів , шляхом стягнення коштів задовольнити .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" ( м. Київ, вул. Щорса,36-Б) на користь ОСОБА_1 2 276,05 грн., яка складається з 2 146,91 грн. ( дві тисячі сто сорок шість гривень , 91 коп.) яка складається з 2 146,91 грн. втрат від інфляції та 129,14 грн. - 3% річних .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" ( м. Київ, вул. Щорса,36-Б) на користь держави судового збору в розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом ,який його ухвалив за письмовою заявою відповідача по справі .

Суддя :