Справа № 661/1228/15-ц
Провадження № 2/661/637/15
Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді - Бойко М.Є.,
при секретарі - Асановій Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на майно та визнання права на частку, -
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Новокаховського міського суду Херсонської області з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 12 березня 1992 року по 04 лютого 2015 року проживала однією сім»єю з відповідачем без реєстрації шлюбу, має з ним спільну доньку, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також, вони мали спільне господарство та спільний бюджет, придбали два домоволодіння та дві земельні ділянки в смт. Дніпряни Новокаховської міської ради, проте, права власності на це майно зареєстровано на ім.»я відповідача. Оскільки на даний час сімейні стосунки між ними припинено, з метою уникнення суперечок та реалізації своїх законних прав на розпорядження своєю часткою майна, вона змушена звернутися до суду. Просила встановити факт її проживання однією сім»єю з відповідачем без реєстрації шлюбу з 22 березня 1992 року по 04.02.2015 року, визнати житловий будинок садибного типу з вбудованим магазином номер АДРЕСА_1 , земельну ділянку за цією ж адресою, а також домоволодіння номер АДРЕСА_2 із земельною ділянкою їх спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на їх ? частку.
В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з підстав, у ньому зазначених, просили його вимоги повністю задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судові засідання не з»явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи в його відсутність не надавав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити заочне рішення, керуючись положеннями ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши позивачку, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення вимог позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України, сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства
Відповідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Нормами цієї глави визначається правовий статус майна набутого подружжям у шлюбі, а також порядок і умови його поділу.
Відповідно до правил ст. 60 СК України, підставою набуття права спільної сумісної власності є факт придбання майна підчас перебування жінки та чоловіка у шлюбі, а для жінки та чоловіка, які у зареєстрованому шлюбі не перебувають, такою підставою є факт придбання майна підчас проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, відповідно до положень ст. 74 СК України.
Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11, при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Згідно з вимогами частин 1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із Прикінцевими положеннями Сімейного кодексу України, цей Кодекс набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, тобто з 1 січня 2004 року.
Як судом встановлено в судовому засіданні та не спростовано жодним доказом по справі, сторони, починаючи з 12.03.1992 року по 04.02.2015 року проживали однією сім'єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, будь в якому зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували, разом працювали, отримували спільні та особисті доходи, які в майбутньому об'єднували для набуття спільного майна, тобто сторони підтримували такі стосунки, які притаманні членам однієї сім'ї, що підтверджується відповідними поясненнями в судовому засіданні допитаної у якості свідка їх спільної доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, поясненнями інших свідків, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_5, матеріалами справи, зокрема, світлинами з зображеннями їх разом, з донькою, у побуті, з родичами та спільними друзями, з яких вбачаються відносини, притаманні подружжю. Сімейні стосунки між ними припинились 04.02.2015 року, коли відповідач покинув сім»ю заради іншої жінки.
Таким чином, суд вважає доведеним факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період 1992-2015 років.
Разом з тим, факт спільного проживання чоловіка та жінки без шлюбу набув юридичного значення тільки після прийняття Сімейного Кодексу України, так як законодавець закріпив рівні права чоловіка та жінки, які проживають у незареєстрованому шлюбі, зокрема, на придбане майно в період такого сумісного проживання.
Сімейний Кодекс України набув законної сили з 1 січня 2004 р. і зворотної сили не має, тому положення ст. 74 цього Кодексу застосовуються виключно до правовідносин, які виникли після дати набрання ним законної сили.
Отже, встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу до 01 січня 2004 року не має юридичних наслідків, тобто в цій частині позов задоволенню не підлягає .
Таким чином, суд встановлює факт проживання сторін однією сім»єю з 01.01.2004 року по 04.02.2015 року.
Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Матеріалами справи підтверджується та встановлено судом, що у період з 2004 по 2015 роки, внаслідок спільної праці сторін та на їх доходи, об'єднані для набуття спільного майна, у жовтні 2004 року ними придбано домоволодіння по АДРЕСА_1, яке протягом наступних кількох років добудовано приміщенням під розміщення магазину, але, на підставі рішення виконавчого комітету № 149 від 22.04.2008 року, видано свідоцтво про право власності на це нерухоме майно, а саме: житловий будинок з вбудованим магазином, загальною площею 200,5 кв.м, розташований на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_1 тільки на ім»я відповідача. Право власності зареєстровано КП «Каховське БТІ» Херсонської обласної ради 03.05.2012 року теж тільки за відповідачем.
Крім того, 03 листопада 2014 року, між ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з належними до нього господарчими та побутовими будівлями та спорудами, номер АДРЕСА_2 та договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,1441 га, для його будівництва та обслуговування за цією ж адресою, кадастровий номерНОМЕР_2, між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 Право власності на них також зареєстровано за відповідачем.
Доказів про те, що вищезазначене майно придбано за власні кошти ОСОБА_2 та є його особистою власністю будь-якими доказами не підтверджено.
Виходячи із сукупності всіх наведених вище обставин, спірні домоволодіння та земельні ділянки є спільною сумісною власністю сторін, оскільки були придбані ними у період спільного проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, і частка ОСОБА_1 складає 1/2. Такий висновок відповідає вимогам статті 74 СК.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Матеріалами справи підтверджуються витрати позивачки по сплаті судового збору в сумі 3775,8 грн., які і підлягають стягненню з відповідача на її користь.
На підставі ст.ст. 18, 69-71, 74 СК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, п.п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", керуючись ст.ст. 4, 15, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу, з 01 січня 2004 року по 04 лютого 2015 року.
Визнати житловий будинок садибного типу з вбудованим магазином номер АДРЕСА_1, земельну ділянку для розміщення вбудованого магазину за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, житловий будинок з належними до нього господарчими та побутовими будівлями номер АДРЕСА_2, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2;
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з вбудованим магазином номер АДРЕСА_1, загальною площею 200,5 кв.м., житловою площею 53,5 кв.м. та право власності на 1/2 частину земельної ділянки для розміщення вбудованого магазину за вказаною адресою, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 200,5 кв.м..
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з належними до нього господарчими та побутовими будівлями та спорудами номер АДРЕСА_2, загальною площею 42,3 кв.м., житловою площею 25,1 кв.м.;
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 0,1441 га.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3775,8 грн. .
Заочне рішення може бути переглянуте Новокаховським міським судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя М. Є. Бойко