У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 квітня 2013 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У вересня 2010 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що за умовами кредитного договору від 23 лютого 2007 року, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4, до шлюбу ОСОБА_2, остання отримала кредит у сумі 54 504 грн з виплатою відповідних відсотків за користування строком до 22 лютого 2012 року. Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки від 23 лютого 2007 року, за умовами якого поручитель ОСОБА_3 зобов'язується відповідати перед кредитором у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов'язання по кредитному договору та договором застави, згідно якого ОСОБА_4 передала в заставу належний їй автомобіль марки ВАЗ, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Неналежне виконання ОСОБА_4 умов указаного договору призвело до утворення заборгованості, яка добровільно сплачена не була. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, у зв'язку з цим до участі у справі залучено спадкоємця - її матір ОСОБА_2 Посилаючись на неналежне виконання умов кредитного договору, просило солідарно стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 50 561 грн 90 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15 квітня

2013 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від

23 лютого 2007 року у сумі 50 561,90 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 23 лютого 2007 року у сумі 50 561,90 грн та судові витрати. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 квітня 2015 року рішення апеляційного суду м. Києва від 11 грудня 2014 року в частині позовних вимог до ОСОБА_2 скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 квітня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Відмовлено ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить скасувати судові рішення першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», суд першої інстанції виходив із наявності, передбачених ст. 1281 ЦК України підстав для стягнення із ОСОБА_2, яка є спадкоємицею після смерті ОСОБА_4, заборгованості за кредитним договором.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до ОСОБА_2, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи та встановивши, що позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 поза межами установленого ч. 2 ст. 1281 ЦК України шестимісячного строку, обґрунтовано виходив із відсутності підстав стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором.

Вирішуючи спір, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 квітня 2013 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 27 травня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак