Справа № 450/3523/14-ц Провадження № 2/450/476/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"23" березня 2015 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Стельмащук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 7 500 (сім тисяч пятсот) доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день подання заяви про збільшення позовних вимог до суду становить 208 875,00 грн. ( двісті вісім тисяч вісімсот сімдесят пять гривень 00 копійок) та судовий збір у розмірі 1175,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві покликається на такі обставини справи:

28 грудня 2005 року позивач ОСОБА_1 позичив громадянину ОСОБА_2 7 800 (сім тисяч вісімсот) євро, що на той час еквівалентно 10 000 доларів США, що підтверджується розпискою, яка написана позичальником власноруч. Вказані кошти позичальник отримав власноручно та зобовязався їх повернути. 03 червня 2008 року ОСОБА_2 написав розписку, в якій у звязку з хворобою, попросив відстрочити повернення позичених коштів до 01 листопада 2008 року, на що позивач погодився. Однак, відповідач повернув позивачу лише 2 500 доларів США. 24 липня 2013 року позичальник знову написав розписку, в якій просить відстрочити повернення коштів у звязку з хворобою до 01 квітня 2014 року. 01 квітня 2014 року відповідач знову написав розписку, в якій просить відтермінувати повернення боргу до 31 жовтня 2014 року. Однак, позивач більше чекати не хоче. Станом на день подання позовної заяви ОСОБА_2 позичені кошти у розмірі 7 500 доларів США не повернув.

На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить позовні вимоги задоволити.

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу без участі позивача, позов просить задоволити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач, ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини, на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 написав розписку про те, що 28 грудня 2005 року позичив у позивача ОСОБА_1 7 800 (сім тисяч вісімот) євро, що на той час еквівалентно 10 000 доларів США. Вказані кошти позичальник отримав власноручно та зобовязався повернути. 03 червня 2008 року ОСОБА_2 написав розписку, в якій у звязку з хворобою, попросив відстрочити повернення позичених коштів до 01 листопада 2008 року, на що позивач погодився. Однак, відповідач повернув позивачу лише 2 500 доларів США. 24 липня 2013 року позичальник знову написав розписку, в якій просить відстрочити повернення коштів у звязку з хворобою до 01 квітня 2014 року. 01 квітня 2014 року відповідач знову написав розписку, в якій просить відтермінувати повернення боргу до 31 жовтня 2014 року. Однак, в обумовлений термін повернення коштів відповідачем не було здійснено.

23 лютого 2015 року ОСОБА_1 подав заяву в порядку ст. 31 ЦПК України, в якій просить збільшити позовні вимоги, а саме стягнути з ОСОБА_2 заборговану суму в розмірі 7 500 (сім тисяч пятсот) доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України на день подання заяви про збільшення позовних вимог до суду становить 208 875,00 (двісті вісім тисяч вісімсот сімдесят пять гривень 00 коп.) гривень.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Зважаючи на те, що з моменту подачі позовної заяви курс гривні до долара США знизився, а саме станом на 23.02.2015 року становить 2 785,00 грн., то заборгованість відповідача перед позивачем станом на 23.02.2015 становить 208 875,00 грн. (двісті вісім тисяч вісімсот сімдесят пять гривень 00 коп.)

Оскільки, позичальник не виконав умов договору, а позикодавець виконав зобов'язання, визначені договором позики у формі розписки, суд приходить до висновку про підставність позовної вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача в розмірі 208 875,00 грн. (двісті вісім тисяч вісімсот сімдесят пять гривень 00 коп.)

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Документально підтвердженні судові витрати понесені сторонами підлягають стягненню у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57 61, 88, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 209, 212- 215, 224 - 226 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 526, 610,1046,1047 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у формі розписки від 28 грудня 2005 року у сумі 208 875,00 грн. (двісті вісім тисяч вісімсот сімдесят пять гривень 00 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1175,25 грн. (тисяча сто сімдесят пять гривень 25 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяІ. І. Мельничук