Справа №705/3742/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Коваля А.Б.

при секретарі Остропольській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слідчого управління УМВС України в Черкаській області, Реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції, третя сторона на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Уманська міська державна нотаріальна контора, про усунення перешкод в користування майном та скасування обтяжень майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про те, що вона у 2015 році мала намір скористатися своїм законним правом і відчужити своє майно. З цією метою звернулася до приватного нотаріуса в м. Умань для проведення необхідних нотаріальних дій, однак розпорядитися своїм майном не змогла, так як повідомив нотаріус, що вчинити нотаріальні дії по відчуженню її майна не можливо, оскільки на її майно накладено арешт працівниками міліції по кримінальній справі. Після чого він звернувся із заявою до Уманського міського відділу УМВС України в Черкаській області з приводу накладення арешту на її майно.

Згідно листа Уманського МВ УМВС України в Черкаській області, дійсно в архіві Уманського МВ УМВС знаходиться кримінальна справа № НОМЕР_1, яка порушена 18.02.1999 року слідчим у ОВС СУ УМВС України в Черкаській області Грушевським М.М. по факту шахрайства з фінансовими ресурсами, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 148-5 КК України (в редакції 1960 року). По вказаній кримінальній справі її було допитано в якості свідка обвинувачення їй не пред'являлося, також вона не була допитана в якості підозрюваної та постанова про накладення арешту на її майно не вносилася і в нотаріальні органи не направлялася. 13.08.1999 року слідчим Грушевським М.М. на адресу Уманської міської нотаріальної контори був направлений лист з проханням нотаріальні дії пов'язані з переоформленням для передачі її майна іншими особами не проводити. Аналогічні листи були направлені до приватного нотаріуса м. Умань Очеретяної Т.В. та до приватного нотаріуса Крижанівської І.В. На цей час вказана кримінальна справа зупинена на підставі ст. 206 КПК України (в редакції 1960 року), у зв'язку з не встановленням особи, яка скоїла злочин.

Крім цього, вона звернулася із заявою до Уманської міської державної нотаріальної контори та до реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з її майна. Згідно відповідей вищезазначених органів, зняти арешт з її майна на підставі її заяви не надається можливим, оскільки відповідно до вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 2004 року та інших нормативно-правових актів, зняття арешту майна проводиться на підставі рішення суду та інших підстав.

Стаття 73 ЗУ «Про нотаріат» (в редакції, чинній на момент накладення арешту) містила перелік підстав для накладення арешту на майно, яка не містила такої підстави як лист органу державної влади, чи лист правоохоронного органу, яким є СУ МВС України у Черкаській області, а ст. 74 Закону передбачала зняття заборони нотаріусом після отримання повідомлення про припинення обставин, які були підставою для заборони.

Вона не є учасником кримінального процесу, в ході якого накладався арешт на її майно у 1999 році за правилами статей 125 та 126 КПК України (в редакції 1960 року).

20.11.2012 року набрав чинності новий кримінально-процесуальний кодекс, яким визначено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. При цьому, кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постаново. Про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанції і Верховним Судом України згідно з положеннями цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 214 КПК України (в редакції 2012 року) регламентовано, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Інформація про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з цього приводу за правилами нового КПК України у працівників міліції відсутня.

Більш того, кримінальна справа, в ході розслідування якої направлялися листи про не проведення переоформлення її майна до нотаріальних органів, зупинена на підставі ст. 206 КПК України (в редакції 1960 року), у зв'язку з не встановленням особи, яка вчинила злочин, тобто по цій справі не встановлено особу, яка вчинила злочин і процесуальне рішення по справі було прийнято до набрання чинності новим КПК України у 2012 році та вказана кримінальна справа була передана до архіву Уманського МВ УМВС України.

Отже, вона позбавлена права оскаржувати дії органу дізнання/слідства в порядку, передбаченому КПК України в редакції 2012 року.

Вона ніколи не була учасником жодних кримінальних справ чи проваджень, про наявність арешту дізналася лише від нотаріуса, у зв'язку з чим накладений арешт порушує її права, як власника на володіння, користування та розпорядження належним їй майном, у зв'язку з чим необхідно зняти арешт з її майна, незаконно накладений на підставі не процесуального документа органу дізнання, слідства, суду тощо.

Просить суд припинити арешт та заборону, накладені Уманською міською державною нотаріальною конторою, на підставі листа № 235 від 13.08.1999 року СУ УМВС України в Черкаській області, листа № 237 від 13.08.1999 року СУ УМВС України в Черкаській області та листа № 238 від 13.08.1999 року СУ УМВС України в Черкаській області.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні в повному об'ємі підтримала позовні вимоги та пояснила, що з метою відчуження свого майна звернулася до нотаріуса, де дізналася про те, що на її майно слідчими Уманського МВ УМВС було накладено заборону та арешт. З метою з'ясування вказаного питання звернулася до міського відділку міліції і їй було надано письмову відповідь, у якій роз'яснено, що 18 лютого 1999 року слідчим ОВС СУ УМВС було порушено кримінальну справу по факту шахрайства з фінансовими ресурсами. Дійсно по вказаній справі вона була допитана в якості свідка, ніякого обвинувачення їй ніхто не пред'являв і постанову про накладення арешту чи заборони на її майно ніхто не виносив. На цей час вказана кримінальна справа зупинена. Звернувшись до нотаріуса з метою зняття арешту з її майна, їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до компетентного у цьому питанні органу, тому вона і звернулася до суду з вказаним позовом, який просить задоволити.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні в повному об'ємі підтримав позовні вимоги, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Позивачем надано достатньо доказів в підтвердження позовних вимог, із яких випливає, що позивач до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятих та непогашених судимостей не має, в розшуку не перебуває, а слідчим при порушенні кримінальної справи, свідком по якій є саме позивач по справі, було помилково накладено арешт на її майно, через що вона позбавлена можливості реалізувати свої майнові права. Вирішити питання зняття заборони та арешту з майна його довірителя можливо лише в судовому порядку, що і стало причиною її звернення до суду з вказаним позовом. Просить суд позов задоволити.

Представник відповідача реєстраційної служби Уманського МРУЮ Черкаської області Мельник М.М. в судовому засіданні позовні вимоги визнала, вважає, що надані позивачем доказі підтверджують факти викладені у позовні заяві, тому не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи Уманської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, при винесенні рішення покладаються на думку суду.

Представник відповідача СУ УМВС України в Черкаській області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно.

Згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі повідомлення № 235 від 13.08.1999 року Уманського відділу управління по боротьбі з організованою злочинністю у Черкаській області накладено заборону та арешт на майно ОСОБА_1

Згідно відповіді начальника СВ Уманського МВ УМВС України в Черкаській області на ім'я ОСОБА_1, наданої 04.06.2015 року вих. № 3-7, в архіві СВ Уманського МВ УМВС знаходиться кримінальна справа № НОМЕР_1, яка порушена 18.02.1999 року слідчим ОЗГ СУ УМВС в Черкаській області Грушевським М.М. по факту шахрайства з фінансовими ресурсами, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 148-5 КК України. По вказаній кримінальній справі 31.03.1999 року ОСОБА_1 була допитана в якості свідка. 13.08.1999 року слідчим Грушевським М.М. на адресу Уманської міської нотаріальної контори та на адресу приватного нотаріуса Очеретяної Т.В. були направлені листи з проханням нотаріальні дії, пов'язані з переоформленням для передачі власного майна ОСОБА_1 іншим особам не проводити. Постанови про накладення арешту на майно ОСОБА_1 не виносилася та не направлялася до нотаріальної контори. По вказаній кримінальній справі ОСОБА_1 в якості підозрюваного допитано не було і обвинувачення їй не пред'являлося. Станом на 05.06.2015 року вказана кримінальна справа зупинена на підставі п. 3 ст. 206 КПК України (ред. 1960 року), у зв'язку з не встановленням особи, яка скоїла злочин.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи та вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом достовірно встановлено про те, що позивач ОСОБА_1 при зверненні до нотаріуса з метою реалізації своїх майнових прав, дізналася про те, що згідно повідомлення слідчого ОЗГ СУ УМВС України в Черкаській області від 13.08.1999 року на її майно було накладено арешт та заборону по кримінальній справі, по якій вона була допитана в якості свідка. Звернувшись до нотаріуса з вимогою зняття помилково накладених арешту та заборони на майно, позивач 13.06.2015 року вих. № 1141/02-32 отримала відповідь, згідно якої зняття арешту у відповідності до вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проводиться з 2013 року підрозділом Державної реєстраційної служби не обов'язково за місцезнаходженням самого нерухомого майна на підставі: рішення суду; ухвали слідчого судді, суду про скасування арешту; ухвали суду про скасування заходів забезпечення позову; постанови прокурора про закриття кримінального провадження.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На думку суду, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, є власником нерухомого майна, на яке, у відповідності до листів, а не постанов, слідчого ОЗГ СУ УМВС України в Черкаській області, було накладено арешт та заборону по кримінальній справі, у якій позивач була допитана лише в якості свідка, є достатньо підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зняття заборони та арешту з її майна.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 182, 316, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 19 Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Припинити заборону на нерухоме майно реєстраційний номер обтяжень 2383050, яка була накладена на підставі повідомлення № 235 від 13.08.1999 року Уманського відділу управління по боротьбі з організованою злочинністю у Черкаській області; об'єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: ОСОБА_1.

Припинити арешт на нерухоме майно реєстраційний номер обтяжень 2383100, яка була накладена на підставі повідомлення № 235 від 13.08.1999 року Уманського відділу управління по боротьбі з організованою злочинністю у Черкаській області; об'єкт обтяження: невизначене майно, все майно; власник: ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Б. Коваль