Справа № 761/9766/15-ц
Провадження № 2-з/761/249/2015
У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2015 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, 3% річних та інфляційних збитків,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу, 3% річних та інфляційних збитків.

Також, представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все майно (в тому числі квартиру АДРЕСА_1) та грошові кошти, що належать ОСОБА_1 і знаходяться в нього або в інших осіб. Заява мотивована тим, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову зумовлена тим, що сума зобов'язання є значною, відсутністю від відповідача по погашенню боргу протягом тривалого часу, наявністю прострочення виконання та в результаті чого інфляційних збитків та водночас необхідністю забезпечити виконання рішення суду за результатами розгляду справи.

Питання про забезпечення позову вирішується ухвалою, згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, упровадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до положень ст. 152 ЦПК України є, зокрема, накладення арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом розгляду цивільної справи є стягнення суми боргу в загальному розмірі 2 311 035 грн. 33 коп.

В обґрунтування своїх вимог - наявності квартири у власності відповідача, позивачем надано копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 18.04.2013 року укладеного між позивачем та відповідачем.

На підтвердження наявності у ОСОБА_1 будь-якого іншого майна позивачем не надано.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд бере до уваги, що копії документів надані позивачем, відносяться до угод, вчинених у 2013 р., а тому суд не може пересвідчитись щодо наявності у власності відповідача цього майна на день розгляду заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 135, 151-153, 209 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: