Справа № 627/82/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Л.В. Вовк

з участю секретаря - О.С. Казакової,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 про визнання рішень, дій та бездіяльності неправомірними і зобов'язання посадових осіб державної виконавчої служби Краснокутського районного управління юстиції Харківської області виконувати судове рішення, заінтересована особа - начальник відділу ДВС Краснокутського РУЮ Харківської області ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

В січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії посадових осіб відділу ДВС Краснокутського РУЮ Харківської області.

В скарзі ОСОБА_1 вказав, що на підставі виконавчого листа №2022/1381/2012 виданого Краснокутським районним судом Харківської області від 24.12.2012 року, ОСОБА_3 зобов'язана усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_1 Крістіною. Визначено наступний порядок у спілкуванні батька з дочкою - за попереднім погодженням з ОСОБА_3, кожні перші та третю суботу, другу та четверту неділю кожного місяця, з 10 до 18 години. Постановою заступника начальника відділу ДВС Краснокутського РУЮ ОСОБА_4 від 17.04.2014 року відкрито виконавче провадження. Відповідно до постанови відділу ДВС Краснокутського РУЮ від 22.12.2014 року виконавче провадження закінчено з приводу виконання вищевказаного виконавчого документа. Скаржник про закінчення виконавчого провадження своєчасно не повідомлявся, отримав постанову державного виконавця лише 19.02.2015 року. На думку скаржника, постанова про закінчення виконавчого провадження є неправомірною та незаконною, акти державного виконавця складені у відсутність ОСОБА_1, крім того боржник ОСОБА_3 не виконала вимоги виконавчого листа. Прохав визнати рішення, дію та бездіяльність начальника відділу ДВС Краснокутського РУЮ та заступника начальника відділу ДВС Краснокутського РУЮ щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження неправомірними; повторно зобов'язати начальника відділу ДВС Краснокутського РУЮ винести постанову про відновлення виконавчого провадження; визнати дії посадових осіб відділу ДВС по відмітці у виконавчому листі протиправними; заборонити посадовим особам виконувати дії по прийняттю постанов про закінчення виконавчого провадження без попередньої згоди скаржника.

У відкритому судовому засіданні скаржник підтримав вимоги викладені в скарзі і просить задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відділу ДВС Краснокутського РУЮ у судовому засіданні зі скаргою не погодився, пояснивши, що виконавче провадження по справі закінчено, постанова про закінчення виконавчого провадження винесена відповідно до вимог чинного законодавства. Прохав в скарзі відмовити.

Суд заслухавши пояснення скаржника, представника відділу ДВС Краснокутського РУЮ Харківської області, дослідивши надані суду докази, матеріали виконавчого провадження, допитавши свідків, приходить до наступних висновків.

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 24.09.2012 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_5 та її вихованні та визначений порядок спілкування батька ОСОБА_1 з дитиною.

Відповідно до рішення судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 26.11.2012 року, рішення суду першої інстанції змінено та зазначений наступний порядок спілкування та участі у вихованні ОСОБА_1 Крістіни з батьком ОСОБА_1 кожні перші та третю суботу, другу та четверту неділю кожного місяця, з 10 год. до 18 години. В іншій частині рішення залишено без змін. Рішення суду набрало законної сили.

На підставі вище вказаного рішення суду, 24 грудня 2012 року Краснокутським районним судом Харківської області видано виконавчий лист № 2022/1381/2012, а 17.04.2014 року повторно відкрито виконавче провадження.

Постановою заступника начальника відділу ДВС Краснокутського РУЮ Харківської області ОСОБА_4 виконавче провадження з примусового виконання вище вказаного виконавчого листа закінчено, на підставі п.8 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з виконанням виконавчого листа.

Підставою для закінчення виконавчого провадження слугували акти державного виконавця від 13.07.2014 року, 14.09.2014 року, 16.12.2014 року та пояснення ОСОБА_3. Відповідно до вказаних актів, ОСОБА_1 13.07.2014 року, 14.09.2014 року не спілкувався зі своєю дочкою, про зустріч з дитиною не домовлявся. Акти державного виконавця складені в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що влітку 2014 року, після 18 години, вона вийшла на подвір'я свого будинку та побачила сусідку ОСОБА_3, її дитину та державного виконавця Охмата О.І.. Приблизно через годину, державний виконавець попрохав її підписати акт, в якому було вказано, що ОСОБА_1 не зустрівся в цей день з дитиною. У вересні 2014 року вона при складанні акту присутня не була та вказаний акт державного виконавця від 14.09.2014 року не підписувала.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що в один із днів влітку 2014 року, на протязі дня, він гостював у своєї знайомої ОСОБА_3. У вечірній час до ОСОБА_3 приїхав державний виконавець Охмат О.І., зі слів ОСОБА_3, дізнався, що батько до дитини в цей день не приходив та не спілкувався з нею, про що склав акт. У вказаному акті державний виконавець вказав, що ОСОБА_1 на протязі дня не спілкувався з дитиною, про що свідок розписався в акті.

З довідки ТОВ Енерго-сервісної компанії «Еско-Північ» від 27.01.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 працює на посаді оператора ТОВ Енерго - сервісної компанії «Еско-Північ» Карайкозівського нафто газоконденсатного родовища та відповідно до безперервного робочого графіка роботи на УЗППНГ та з урахуванням залучень ОСОБА_1 до заміни осіб, яким у літній час надавалась відпустка, 13.07.2014 року та 14.09.2014 року ОСОБА_1 був задіяний у змінах з 08.00 до 20.00 год.

Як пояснив у судовому засіданні скаржник, що державний виконавець, закінчуючи виконавче провадження, не з'ясовував у нього поважність причин не спілкування у вказані дні з дитиною. Крім того, ОСОБА_1 пояснив суду, що любить дитину, має наміри спілкуватися, брати участь у її вихованні, але ОСОБА_3 не виконує рішення суду та чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною.

В матеріалах виконавчого провадження мається акт державного виконавця від 16.12.2014 року про те, що ОСОБА_1 на протязі 2014 року не спілкувався зі своєю дочкою та пояснення ОСОБА_3, яка зазначила, що з 04.01.2014 року по 14.12.2014 року ОСОБА_1 їй не телефонував та з дитиною не спілкувався.

Суд вважає, що акти державного виконавця від 13.07.2014 року, 14.09.2014 року, 16.12.2014 року та пояснення ОСОБА_3 не можуть бути підставою для закінчення виконавчого провадження, ОСОБА_1 у вказані дні не спілкувався з дитиною по поважній причині, а в інші дні не має можливості спілкуватися з дитиною, так як цьому перешкоджає ОСОБА_3.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюються Законом України Про виконавче провадження.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення) (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

За правилами частини 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Стаття 25 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 49 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За правилами частини 3 статті 49 Закону України Про виконавче провадження про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Положеннями статті 75 Закону України Про виконавче провадження регламентовано загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Так, відповідно до частини 1 статті 75 Закону України Про виконавче провадження після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення. Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону (частина 2 статті 75 Закону України Про виконавче провадження).

В силу частини 3 цієї ж статті, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

При розгляді справи встановлено, що відділ ДВС Краснокутського РУЮ діяв незаконно та скаржником доведено неправомірність винесення постанови від 22.12.2014 року про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст.ст. 49, 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, на сторінці 2 виконавчого листа у розділі «Відмітки державного виконавця про виконання рішення або повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення» проведено відмітки про закінчення виконавчого провадження за п.8. ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Суд визнає вказані відмітки протиправними та недійсними з часу їх проведення.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження передчасна та порушує права ОСОБА_1. Вказана постанова підлягає скасуванню, виконавче провадження відновленню, дії посадових осіб ВДВС Краснокутського РУЮ є протиправними, а скарга ОСОБА_1 в цій частині задоволенню.

В іншій частині скарги щодо заборони посадовим особам відділу ДВС Краснокутського РУЮ виконувати дії по прийняттю постанов про закінчення виконавчого провадження без попередньої згоди ОСОБА_1, слід відмовити, так як Законом не передбачено попередньої згоди учасників виконавчого провадження у прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження.

Строк для подання скарги суд вважає скаржником не пропущеним, оскільки він дізнався про порушене право 19.01.2015 року.

Керуючись ст.387 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання рішень, дій та бездіяльності посадових осіб неправомірними і зобов'язання посадових осіб державної виконавчої служби відділу державної виконавчої служби Краснокутського районного управління юстиції Харківської області виконувати судове рішення задовольнити частково.

Визнати рішення, дії та бездіяльність начальника відділу державної виконавчої служби Краснокутського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 та заступника начальника відділу ДВС Краснокутського РУЮ ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2022/1381/2012 року виданого Краснокутським районним судом від 24.12.2012 року - протиправними.

Визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника ВДВС Краснокутського РУЮ ОСОБА_4 від 22.12.2014 року про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2022/1381/2012 .

Визнати дії посадових осіб відділу ДВС Краснокутського РУЮ Харківської області неправомірними у вчиненні запису про закінчення виконавчого провадження з часу проведення вказаного запису у графі «відмітки державного виконавця про виконання рішення» у виконавчому листі № 2022/1381/2012 від 24.12.2012 року.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Краснокутського районного управління юстиції Харківської області відновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2022/1381/2012, виданого 24.12.2012 року Краснокутським районним судом Харківської області та винести постанову про відновлення виконавчого провадження.

В іншій частині скарги щодо заборони посадовим особам відділу ДВС Краснокутського РУЮ Харківської області виконувати дії по прийняттю постанов про закінчення виконавчого провадження без попередньої згоди ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_8