Справа № 444/522/15 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/4472/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Павлишина О.Ф.,

суддів Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

з участю секретаря Гацій І.І.,

з участю: ОСОБА_2, представника ПАТ «ПРОСТО-страхування» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 3 квітня 2015 року в справі за позовом ПАТ «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ПАТ «ПРОСТО-страхування» витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 6967 грн., а також судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує про порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що 19.01.2014 року перебувала на лікуванні, а тому не мала можливості письмово повідомити про страховий випадок позивача. Вважає, що у страховика відсутні підстави для подання регресного позову. Крім того, посилається на те, що не ознайомлена з висновком автотоварознавчої експертизи, з яким вона не погоджується. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ПАТ «ПРОСТО-страхування» - ОСОБА_3 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

18.01.2014 року в смт.Куликові сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобілів «Фольксваген пасат», д.н.з. В С 3965 ЕЕ, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля «Хонда СR-V», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 7.02.2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні ДТП. (а.с.20-21)

Цивільно-правова відповідальність автомобіля «Фольксваген пасат» застрахована ТзОВ «Страхова компанія «Гарант і Я». (а.с.11-16)

Цивільно-правова відповідальність автомобіля «Хонда СR-V» застрахована ПАТ «ПРОСТО-страхування».(а.с.4)

ТзОВ «Страхова компанія «Гарант і Я» виплатила ОСОБА_4 страхове відшкодування в розмірі 6967 грн.

ТзОВ «Страхова компанія «Гарант і Я» звернулася до ПАТ «ПРОСТО-страхування» із заявою виплату страхового відшкодування в розмірі 6967 грн.

24 липня 2014 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» складено страховий акт, відповідно до якого страхове відшкодування складає 6967 грн. (а.с.5)

Відповідно до платіжного доручення від 10.08.2014 року ПАТ «ПРОСТО-страхування» виплатило ТзОВ «Страхова компанія «Гарант і Я» страхове відшкодування в розмірі 6967 грн. (а.с.6)

Відповідно до п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик забезпеченого транспортного засобу після виплати страхового відшкодування мав право подати регресний позов до страхувальника, який спричинив ДТП, у разі, якщо останній не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», оскільки відповідно до статті 3 Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст.33 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого ст.33 закону обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Задовольняючи позов на підставі ст.993 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що ПАТ «ПРОСТО-страхування», як страховик, виплативши ТзОВ «Страхова компанія «Гарант і Я» страхове відшкодування, має право вимоги до відповідальної за завдані збитки особи ОСОБА_2, оскільки таке набуте в зв"язку з переходом до неї права вимоги.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Посилання апелянта на те, що з поважних причин не повідомила письмово страховика про ДТП, оскільки хворіла, колегією суддів не приймається до уваги з наступним.

Як вбачається з представленої апелянтом довідки поліклінічного відділу Жовківської центральної районної лікарні, виданої 21.01.2014 року, ОСОБА_2 з 16.01.2014 року по 21.01.2014 року перебувала на амбулаторному лікуванні з приводу гострого респіраторного вірусного захворювання.

Однак згідно з Уніфікованим клінічним протоколом первинної медичної допомоги дорослим та дітям (УКПМД) "Гострі ресріраторні інфекції", який створено відповідно до Наказу МОЗ України від 28.09.2012 року № 751 "Про створення та впровадження медико-технологічних документів зі стандартизації медичної допомоги в системі Міністерства охорони здоров"я України" від 29.11.2012 року, у разі гострої респіраторної інфекції, до якої належить і ГРВІ, амбулаторне лікування застосовується у випадках нетяжкого перебігу хвороби та передбачає періодичну явку хворого до медичного закладу для огляду.

Таким чином, колегія суддів критично ставиться до представленої апелянтом медичної довідки, оскільки вказаний в такій діагноз не відноситься до тяжких хвороб, лікування останньої проводилося амбулаторно, що не перешкоджало їй подати письмово повідомити страхову компанію про настання страхового випадку.

Крім того, колегією суддів береться до уваги, що апелянтом вказана довідка не була надана страховій компанії на підтвердження неможливості виконання обов»язку страхувальника і після закінчення лікування 21.01.2014 року, та і після вказаної дати також не було подано повідомлення про страховий випадок, а відтак відсутні поважні причини неповідомлення про настання страхового випадку.

Твердження апелянта про неналежне повідомлення про судові засідання, колегією суддів визнається голослівним, оскільки в матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток. (а.с.60, 64)

Доводи апелянта про необґрунтованість розміру страхового відшкодування відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 21.02.2014 року, проведеного судовим експертом ОСОБА_5, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки жодного іншого розрахунку завданих збитків остання не надала, із заявою про проведення експертизи до страховика та суду не зверталася, а тому відповідно до вимог ст.4 ст.10 ЦПК України не подала жодних доказів на підтвердження своїх заперечень.(а.с.26-48)

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, правильно застосував матеріальний закон, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 3 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

ОСОБА_6