29.05.2015 Справа № 2605/7593/12
Справа № 2605/7593/12
Номер справи 4-с/756/116/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Луценко О.М.,

при секретарі - Дідківській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Оболонського РУЮ в м. Києві Васильєва С.С. на дії державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В :

07.05.2015року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною скаргою мотивуючи тим, що рішенням Оболонським районним судом м. Києва від 24 січня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Кредит Європа Банк» було задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» заборгованість у розмірі 2 111 535,56 грн.

На підставі даного рішення Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2/756/108/13.

На виконанні відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, знаходиться виконавчий лист про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, що на праві приватної власності належить скаржнику.

Виконавче провадження державним виконавцем було відкрито постановою ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 03.12.2013року.

Постановою від 22.09.2014р. старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Васильєвим С.С. було повернуто виконавчий лист стягувачу у відповідності до Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України.

З 24.03.2015року відносини між банком та скаржником припинилися, що підтверджується довідкою №637/03 від 24.03.2015р., згідно якої вбачається, що « ПАТ « Кредит Європа Банк», керуючись ч.1 ст. 559, ч.1, ст..598 ЦК України, ст.. ст.. 17,33,36 Закону України « Про іпотеку», повідомляє, що з 24.03.2015року внаслідок укладання, підписання, нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки між кредитором та громадянкою України ОСОБА_1 (далі - іпотекодавець), припинилися:

Договір іпотеки №00011-EL-40/і, укладений між іпотекодержателем та іпотекодавцем, посвідчений Кірбабою І.Б., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 12 червня 2008 року, за реєстровим №1162 разом з Договором про внесення змін від 02 липня 2008 року до нього, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, посвідченим Кірбабою І.Б., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №1294 та Договором про внесення змін та доповнень від 17 лютого 2009 року до нього, посвідченим Кірбабою І.Б., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №271;

Договір про надання споживчого кредиту №00011-EL-40 від 12 червня 2008 року, укладений між кредитором та ОСОБА_4;

Договір поруки №00011-EL-40/п1 від 12 червня 2008 р., укладений між кредитором та ОСОБА_5;

Договір поруки №00011-EL-40/п2 від 12 червня 2008 р., укладений між кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Канзас» ().»

Тобто, кредитні відносини між банком та скаржником були врегульовані, однак арешт на даний час з майна скаржника не знятий, чим порушуються її майнові права.

Представник скаржника до суду не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд скарги без його участі, вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві до суду не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Рішенням Оболонським районним судом м. Києва від 24 січня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Кредит Європа Банк» було задоволено в повному обсязі та стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» заборгованість у розмірі 2 111 535,56 грн.

Виконавче провадження державним виконавцем було відкрито постановою ВП №41062694 ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві від 03.12.2013року.

Постановою від 22.09.2014р. старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві Васильєвим С.С. було повернуто виконавчий лист стягувачу у відповідності до Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України.

З 24.03.2015року відносини між банком та скаржником припинилися, що підтверджується довідкою №637/03 від 24.03.2015р., згідно якої вбачається, що « ПАТ « Кредит Європа Банк», керуючись ч.1 ст. 559, ч.1, ст..598 ЦК України, ст.. ст.. 17,33,36 Закону України « Про іпотеку», повідомляє, що з 24.03.2015року внаслідок укладання, підписання, нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки між кредитором та громадянкою України ОСОБА_1 (далі - іпотекодавець), припинилися:

Договір іпотеки №00011-EL-40/і, укладений між іпотекодержателем та іпотекодавцем, посвідчений Кірбабою І.Б., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 12 червня 2008 року, за реєстровим №1162 разом з Договором про внесення змін від 02 липня 2008 року до нього, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, посвідченим Кірбабою І.Б., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №1294 та Договором про внесення змін та доповнень від 17 лютого 2009 року до нього, посвідченим Кірбабою І.Б., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №271;

Договір про надання споживчого кредиту №00011-EL-40 від 12 червня 2008 року, укладений між кредитором та ОСОБА_4;

Договір поруки №00011-EL-40/п1 від 12 червня 2008 р., укладений між кредитором та ОСОБА_5;

Договір поруки №00011-EL-40/п2 від 12 червня 2008 р., укладений між кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Канзас» ().»

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У відповідності до даних вимог законодавства сторонами було укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки від 24.03.2015 року між ПАТ «Кредит Європа Банк» та ОСОБА_1 (далі - «Договір від 24.03.2015 р.»).

Відповідно до п. 1.1. Договору від 24.03.2015 р., для позасудового врегулювання Іпотекодавець (ОСОБА_1) цим Договором передає, а Іпотекодержатель набуває у власність, в рахунок погашення заборгованості боргу за Договором про надання споживчого кредиту (Основним зобов'язанням) та в рахунок виконання зобов'язань Іпотекодавцем за Договором іпотеки: квартиру АДРЕСА_1, що складається з 4- х жилих кімнат, загальною площею 86,3 квадратних метрів, жилою площею 52,0 квадратних метри.

Тобто, як вже зазначалося вище, всі відносини між кредитором та позичальником були врегульовані у позасудовому порядку без сприяння органів державної виконавчої служби. Такий договір про задоволення вимог іпотекодержателябув укладений в рамках проведення переговорів між сторонами.

Згідно з ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За приписами ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

При виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням вимог статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», крім звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса (стаття 33 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку»).

За положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов'язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п'ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч.7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Згідно ст. 7 Закону України «Про іпотеку», п. 2 ст. 589 Цивільного кодексу України за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувальні рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувальні рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доданим доказам, суд приходить висновку, що скарга ОСОБА_1 обґрунтована та підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень № 74/5 від 15.12.199 року, Законом України «Про іпотеку», суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, на дії державного виконавця задовольнити .

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського РУЮ в м. Києві Васильєва С.С., щодо не зняття арешту з усього майна та коштів ОСОБА_1, на які було накладено арешт в межах виконавчого провадження №41062694, після повернення виконавчого листа стягувачеві.

Скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві про накладення арешту на все майно та коштів, яке належить на праві власності ОСОБА_1 на які було накладено арешт в межах виконавчого провадження №41062694.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя : О.М. Луценко