АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Головачова Я.В., Болотова Є.В.

при секретарі: Дрозд Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», третя особа: Приватне підприємство «Водообробка та обладнання», про припинення договору поруки,

№ апеляційного провадження: №22-ц/796/7430/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Лозинська М.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Невідома Т.О.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі по тексту - ПАТ «Брокбізнесбанк»), третя особа: Приватне підприємство «Водообробка та обладнання», про припинення договору поруки.

Не погодившись із таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про чинність договору поруки, оскільки з урахуванням п. 2.1 договору овердрафту та умов вказаного договору порука є припиненою відповідно до положень ст. 599 ЦК України. Також зазначає, що заборгованість ПП «Водообробка та обладнання» перед ПАТ «Брокбізнесбанк» виникла з 21 лютого 2014 року, а тому звернення останнього до ОСОБА_2, як поручителя, з вимогою від 28 серпня 2014 року здійснено після спливу шестимісячного строку для пред'явлення вимоги, що вказує на припинення договору поруки.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_6 в інтересах ПАТ «Брокбізнесбанк» заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_2, представник ПП «Водообробка та обладнання» не з'явилися, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, ОСОБА_2 забезпечив явку свого уповноваженого представника, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 липня 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ПП «Водообробка та обладнання» було укладено договір про надання овердрафту № 09-13-980-0, за умовами якого останньому було надано кредит у формі овердрафту з лімітом у розмірі 300 000,00 грн. зі сплатою процентів у розмірі 24,0 % річних, кінцевим терміном погашення кредиту до 16 липня 2014 року та цільовим призначенням на поповнення обігових коштів та для проведення розрахунків, які виникають в процесі його господарської діяльності (а.с.25-34).

Згідно п. 2.1. договору овердрафту кредитування позичальника у формі овердрафту здійснюється банком у межах ліміту та строку, встановленого згідно з цим договором, з максимальним періодом безперервного користування овердрафтом не більше, ніж 30 календарних днів.

У разі, якщо на 30 календарний день з дня початку періоду безперервного користування овердрафтом, або в день визначений п. 1.5. цього договору, позичальник не здійснить погашення заборгованості по поточному рахунку, заборгованість позичальника вважатиметься простроченою.

Також, 17 липня 2013 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 09-13-980-Р, відповідно до умов якого ОСОБА_2 поручився за виконання боргових зобов'язань ПП «Водообробка та обладнання» перед ПАТ «Брокбізнесбанк» за договором про надання овердрафту № 09-13-981 від 17 липня 2013 року (а.с.5-8).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору поруки в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель поручається перед кредитором за виконання боргових зобов'язань боржника.

Пунктом 1.2 договору порукою за цим договором забезпечуються вимога кредитора щодо сплати боржником (в тому числі повного виконання) кожного і всіх його боргових зобов'язань у розмірі, валюті, строки та порядку встановленому кредитним договором.

16 квітня 2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» направило ПП «Водообробка та обладнання» лист-претензію № 743/046-кв про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, відповідно до якої обраховує заборгованість з лютого 2014 року, яка станом на 15 квітня 2014 року становила 79 421 грн. 04 коп. (а.с.35).

29 серпня 2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» направило ОСОБА_2 вимогу про усунення порушення № 1562/046-кв, в якій зазначив, що ПП «Водообробка та обладнання» не виконує зобов'язань щодо своєчасного повернення овердрафту, не сплачує нараховані відсотки, комісії за обслуговування овердрафту в розмірі та в строки передбачені умовами кредитного договору, тому станом на 22 серпня 2014 року сума загальної заборгованості за кредитним договором становить 85 315 грн. 08 коп. (а.с.38-40).

З матеріалів справи вбачається, що 16 вересня 2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ПП «Водообробка та обладнання» та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.41-46).

В січні 2015 року ОСОБА_2 порушив перед судом питання про припинення поруки на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, встановленої договором № 09-13-980-Р від 17 липня 2013 року. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що заборгованість ПП «Водообробка та обладнання» виникла з лютого 2014 року, а тому звернення позивача до нього з вимогою від 29 серпня 2014 року здійснено після спливу шестимісячного строку для пред'явлення вимоги, що вказує на припинення поруки.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Частиною 2 ст. 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсягу, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 4 статті 559 ЦК України визначено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 №5 зазначено, що при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Зі змісту договору про надання овердрафту № 09-13-981 від 17 липня 2013 року вбачається, що у випадку прострочення заборгованості за договором овердрафту у банка виникає право: підвищити розмір процентної ставки (до 29 % річних на підставі п. 2.1.);зменшити ліміт за овердрафтом (письмово повідомивши позичальника - п.п. 3.1.3.); нарахувати пеню за прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом (на підставі п. 5.1.); вимагати дострокового виконання зобов'язань за договором овердрафту на підставі останнього абзацу п.п. 3.1.4. (для реалізації цього права банк надсилає письмову вимогу позичальнику про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором. При цьому, позичальник зобов'язаний протягом 30-ти календарних днів з дати направлення повідомлення такої вимоги сплатити наявну заборгованість за кредитним договором в повному обсязі. Після спливу 30-ти календарних днів та за умови, що порушення не усунуте, на 31-й календарний день після направлення позичальнику такої вимоги строк (термін) повернення кредиту вважається таким, що настав і позичальник зобов'язаний сплатити наявну заборгованість за кредитом в повному обсязі).

Позичальник допустив прострочення заборгованості за договором овердрафту, а ПАТ «Брокбізнесбанк» зі свого боку, скористалося правом на підвищення процентної ставки та нарахування пені за прострочення сплати кредиту і процентів, при цьому не зменшив ліміт за овердрафтом та не вимагав дострокового виконання зобов'язань за договором овердрафту, а відтак терміном повернення кредиту було 16 липня 2014 року включно.

З матеріалів справи вбачається, що після настання терміну повернення кредиту, тобто після 16 липня 2014 року, позичальник не виконав зобов'язання за договором овердрафту і ПАТ «Брокбізнесбанк» направило ОСОБА_2 лист-вимогу № 1563/046-кв від 29.08.2014 року про погашення заборгованості та вимогу № 1562/046-кв від 29.08.2014 року про усунення порушення (а.с.36-37, 38-39).

16 вересня 2014 року (тобто через два місяці після настання строку виконання основного зобов'язання) ПАТ «Брокбізнесбанк» пред'явило вимогу позичальнику та поручителю, звернувшись до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з останніх солідарно заборгованості за кредитним договором (а.с.41-46).

Таким чином, ПАТ «Брокбізнесбанк» діяло в межах строків, передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Я.В. Головачов

Є.В.Болотов