АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4710/15 Головуючий 1 інстанції
Справа № 637/102/15-ц Островська Н.І.
Категорія: сімейна Доповідач: Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

при секретарі : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 12 травня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: служба у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 12 травня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: служба у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав - відмовлено. Попереджено ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення щодо виховання та утримання дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Зобов?язано службу у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації Харківської області здійснювати контроль за виконанням ОСОБА_8 батьківських обов?язків по відношенню до ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення її позову, посилаючись на неповне з'ясування судом усіх обставин справи, неповне дослідження наявних у справі доказів, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права. Вказала, що суд безпідставно не взяв до уваги наявний у справі висновок служби у справах дітей Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області, які свідчать про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому відповідач не надав до суду доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 05.04.2008 року по 19 вересня 2013 року ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Від спільного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбу діти проживають разом з позивачкою.

У відповідності до висновку служби у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації № 648 від .12.2014 року протягом останніх двох років відповідач з дітьми: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 особисто не спілкувався, станом здоров'я дітей не цікавився, моральної та матеріальної підтримки колишній дружині утримання дітей надавав в малих розмірах та не систематично, має заборгованість зі сплати аліментів, виявляв бажання забирати дітей до себе за місцем свого проживання, в зв'язку з чим, визнано за цільне позбавити ОСОБА_9 батьківських прав відносно його дітей. Останні два роки діти постійно проживають з матір'ю ОСОБА_4 та її батьками у домоволодінні останніх та перебувають на утриманні матері.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2037/1560/12 від 08.10.2012 року за період з 08.05.2014 року по 31.10.2014 року ОСОБА_8 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 3 670,82 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що надані позивачкою докази не свідчать про навмисне ухилення відповідача від своїх батьківських обов'язків. На підставі рішень Шевченківського районного суду Харківської області від 16.11.2009 року та 26.09.2012 року з ОСОБА_8 стягуються аліменти на користь ОСОБА_4, відповідно, на утримання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі по 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку.

В матеріалах справи є довідка з місця роботи відповідача, з якої вбачається, що з листопада 2014 року і по грудень 2015 року ОСОБА_5 працюючи водієм отримав заробітну плату на суму 3176,78 грн. Сторони визнали, що до цього він вимушено не працював, тобто вказана заборгованість виникла за відсутності винних дій відповідача.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Як пояснила позивачка при апеляційному розгляді справи, про укладення нею нового шлюбу у даному випадку не йдеться.

Оскільки наявні у справі докази у своїй сукупності беззастережно не підтверджують, що відповідач навмисно ухилявся від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, а висновки служби у справах дітей Шевченківської райдержадміністрації зроблені без з'ясування причин такої поведінки батька і його ставлення до дітей, внаслідок чого їх не можна вважати повністю обґрунтованими, то районний суд правильно та відповідно до вказаної норми права, відмовив у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, що є винятковою мірою.

Протиправній поведінці відповідача районний суд надав належної оцінки, попередивши про необхідність її змінити і зобов?язавши службу у справах дітей здійснювати контроль за виконанням ним батьківських обов?язків, що надає йому останній шанс проявити своє батьківське піклування до дітей, що в більшій мірі послуговує інтересам дітей, ніж позбавлення відповідача батьківських прав із заявлених у позові підстав.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 12 травня 2015 року - залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: