Провадження № 4-с/752/106/15
У Х В А Л А

24.07.2015 року суддяГолосіївського районного суду м. КиєваСальникова Н.М., перевірившидотриманнявимог ст. 383, 384 ЦПК ст.122 ЦПК України за матеріалами скарги Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України» на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Опанасенко Дарї Вікторівни,

встановив:

22.07.2015 року представником заявника подано до Голосіївського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинстваскаргу на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Опанасенко Дарї Вікторівни.

Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно роз'яснень Пленуму ВС України у постанові N 2 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанціївирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (статті 383, 384 ЦПК, частина четверта статті 82 Закону України "Про виконавче провадження").

Проте, згідно роз'яснень, що містяться у пункті 6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 13 грудня 2010 року № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження" порядку.

Прийнята державним виконавцем постанова про накладення штрафу на боржника, яка не виконана самостійно боржником, є підставою для її примусового виконання.

В цьому ж пункті постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" з посиланням на пункт 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" зазначається, що постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

Також зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. Також постановою пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" розтлумачено, що до юрисдикції адміністративних судів належать справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні (пункт 6 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" (із змінами, внесеними згідно з постановами Вищого адміністративного суду України від 21 травня 2012 року № 5, від 14 вересня 2012 року № 10).

Згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК Українисуддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщозаява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства, про що постановляється відповідна ухвала. До вказаної категорії справи застосовуються загальні положення ЦПК України.

Враховуючи керівні роз'яснення судів касаційної інстанції, підвідомчість спору адміністративному суду в порядку адміністративного судочинства, скарга підлягає поверненню заявнику для звернення для захисту в судовому порядкуу спосіб визначений КАС України.

Керуючись ст.ст.122, 368 ЦПК України, -

ухвалив:

відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за скаргою Державного підприємства «Державний резервний насіннєвий фонд України» на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві Опанасенко Дарї Вікторівни,невідкладно надіславши ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справіможе бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п'ятиднів з дня отримання її копії.

Суддя Н.М. Сальникова