Справа № 629/2057/15-ц
Номер провадження 2/629/844/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.07.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі
головуючої - судді - Мішуровської С.Т.,
секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова Харківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача, ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
У ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» дане визначення банківського кредиту це будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобовязання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобовязання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також зобовязання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 «Позика» глави «Позика, кредит, банківський вклад», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і випливає із суті кредитного договору. Викладене міститься у ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України.
Виходячи із редакції ч. 1 ст. 1046, ст.1054 Цивільного кодексу України грошові кошти передаються кредитодавцем позичальнику у власність, однак останній зобовязується їх повернути та сплатити проценти кредитодавцеві.
Згідно із ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, який приймається без обмежень для оплати будь-яких вимог та зобовязань, якщо інше не передбачено цим Декретом, іншими актами валютного законодавства України.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 належним чином не виконав зобовязання відповідно до умов Договору, в звязку з чим за кредитним договором станом на 13.05.2015 року має заборгованість на загальну суму 8755,18 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7451,00 долара США, заборгованість по процентам за користування кредитом 556,13 долара США, заборгованість по комісії за користування кредитом 140,00 долара США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 179,60 долара США, а також штрафи: штраф (фіксована частина) 12,12 долара США, штраф (процентна складова) 416,34 долара США, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
З огляду на вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а саме стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 8755,18 доларів США.
Із службового розпорядження Національного банку України від 13.05.2015 року вбачається, що курс гривні до долару США на час подачі позову до суду складає 20,63 грн., тобто заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню складає 180619,46 грн.
Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобовязання в іноземній валюті згідно з ч.. 1 та 2 ст. 533 ЦК України має бути виконане в гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, в разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суд визначає в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню в цій валюті, з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну грошову одиницю на день здійснення платежу.
Позивачем при подачі позову був сплачений судовий збір в сумі 1806,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням № BOK34B0JJX від 14.05.2015 року.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, суд стягує на користь позивача сплачені їм судові витрати у сумі 1806,19 грн., оскільки відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 559, 526, 543,ч. 1 ст. 1046, ст. 1054 ЦК України, суд, -
в и р і ш и в:
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя С.Т.Мішуровська