Справа № 369/3344/15ц Головуючий у І інстанції Волчко А.Я.
Провадження № 22-ц/780/3686/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 17.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

17 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Приходька К.П.,

за участю секретаря Микитенко Д.А.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2015 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 Казімєжа Владиславовича до товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський Квартал», ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами ОСОБА_5», закритий недиверсифікований венчурний пайовий інвестиційний фонд «Нерухомість України» про стягнення заборгованості за договором позики.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА :

у березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський Квартал», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

В обґрунтування позову послався на те, що 23.06.2014 року він надав ОСОБА_6 та його дружині ОСОБА_3 у борг грошові кошти в сумі 48 772 доларів США для придбання житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1. Повернення отриманої в борг грошової суми повинно було здійснюватися щомісячними готівковими платежами до 15 числа поточного місяця у сумі еквівалентній 406 доларів США. Повний розмір отриманої в борг грошової суми боржники зобовязувалися сплатити до 23.06.2023 року.

Факт отримання зазначених коштів сторони підтвердили розпискою, написаною власноручно відповідачами. Однак, жодних платежів на повернення вказаної суми впродовж восьми місяців відповідачі не здійснили. Станом на 01.03.2015 року загальна сума заборгованості залишилась в розмірі 48 772 доларів США.

Просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на свою користь кошти в сумі 48 772 доларів США, що станом на момент ініціювання позову еквівалентно 1 463 160 грн.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2015 року провадження у справі відкрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу та передати питання про відкриття провадження у справі на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування скарги зазначили, що позивач на підставі ч. 1 ст. 113 ЦПК України предявив позов за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівський квартал». Однак, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що предявлений позов не містить жодних вимог до ТОВ «Петрівський Квартал», натомість заявлена єдина вимога про солідарне стягнення заборгованості до ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відкриваючи провадження у справі, суддя першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_4 відповідає ст. 119 ЦПК України і підстав для її повернення не виявлено.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції погодитись неможна виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особи має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в порядку ч. 1 ст. 113 ЦПК України за місцем знаходження відповідача ТОВ «Петрівський Квартал» - с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинський район Київська область.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача (частина перша статті 113 ЦПК). Суди мають виходити з того, що таке правило підсудності зазвичай стосується позовних вимог, які випливають із однієї правової підстави та предявляються до кількох осіб (наприклад, позов до кількох відповідачів про відшкодування шкоди, завданої здоровю чи майну позивача їх спільними діями; позов до засобів масової інформації та автора поширеного ними матеріалу про спростування недостовірної інформації).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, оскільки будь-яких вимог до відповідача ТОВ «Петрівський Квартал» позовна заява не містить.

Позовні вимоги про стягнення боргу за договором позики предявлені лише до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зареєстровані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, що територіально не відноситься до Києво-Святошинського району Київської області.

Будь-яких інших позовних вимог позовна заява ОСОБА_4 не містить.

Колегія суддів апеляційного суду не приймає доводів представника позивача, що позов було подано у відповідності до вимог ч. 8 ст. 110 ЦПК України, за місцем виконання укладеного між сторонами договору позики, оскільки письмова розписка, яка знаходиться в матеріалах справи, не містить посилання на місце виконання договору позики.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 березня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: