Справа № 640/6131/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2015 року представник позивача ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 12 835,52 грн., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 року по 28.02.2015 року в розмірі 9371,46 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2011 року по 28.02.2015 року в розмірі 2067,26 грн.; індекс інфляції в розмірі 1206,89 грн.; 3% річних від простроченої суми в розмірі 189,91 грн. та стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилалась на наступне. Позивач неодноразово звертався до Київського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Але ухвалами про скасування судового наказу за заявою відповідачів судові накази були скасовані. Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку №368516. У підсумку за відповідачами утворилась заборгованість в розмірі 12835,52 грн.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 зявилась, позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання зявились, проти задоволення позову заперечували в повному обсязі посилаючись на відсутність між позивачем та відповідачами договору про надання послуг, тому позовні вимоги є безпідставними. Крім того, в квартирі, де вони мешкають встановлені лічильники на воду.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином та своєчасно, до суду надала заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Судом встановлено, що КП «Харківводоканал» звернулось до Київського районного суду м. Харкова з заявами про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з відповідачів та видані судові накази.

07.05.2012 року та 19.11.2014 р. Київським районним судом м. Харкова винесені ухвали про скасування судових наказів за заявою відповідачів. (а.с. 27,29).

Відповідачі зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відомостями ОСОБА_5, УДМС України. (а.с.18-20).

Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № 368516. (а.с. 4).

Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг по водовідведенню в будинку, де знаходиться квартира відповідачів.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до звітної картки абонента, у підсумку за період з 01 грудня 1999р. по 28 лютого 2015 р. за відповідачами утворився борг в загальному розмірі 12 835 грн. 52 коп. (а.с. 4-16).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Так, ч. 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Згідно наданих позивачем розрахунків, відповідачам нарахована заборгованість: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 року по 28.02.2015 року в розмірі 9371,46 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2011 року по 28.02.2015 року у розмірі 2067,26 грн.; індекс інфляції 1206,89 грн.; 3% річних від простроченої суми 189,91 грн. (а.с. 12-16).

Згідно вимог п. 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р., споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» № 2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів.

Суд враховує приписи ст. 267 ч.3, 4 ЦК України щодо строків позовної давності, але позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Позивач здійснює свою діяльність в установленому законом порядку, та є виконавцем послуг відповідно до рішення виконавчого комітету ХМР.

Відповідно до п.п. 2, 4, 7 ч. 1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», управління об'єктами у сфері житлово-комунальних послуг, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, визначення виконавця житлово-комунальних послуг, а також встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону належить до повноважень органів місцевого самоврядування.

Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідачі користується житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві власності стягується за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Тому посилання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні, що відповідачі є власниками вище зазначеної квартири та договір про надання послуг з позивачем не укладали є безпідставними, оскільки даний договір є публічним відповідно до ст. 633 ЦК України. При цьому, слід зазначити, що заперечень відповідачів щодо тексту публічного договору та внесених до нього змін, протягом місяця з дня внесення проекту до позивача не надходило, оскільки доказів цього відповідачі не надали.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог, а відповідач не обґрунтував свої заперечення.

Права споживачів житлово-комунальних послуг визначені у ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV. Споживач має право на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Виклик представника виконавця має здійснюватися у спосіб, обумовлений у договорі між споживачем і виконавцем.

Найбільш зручним і надійним є направлення письмової заяви, яку необхідно зареєструвати у канцелярії виконавця із одержанням вхідного номера виконавця та підписом особи, яка прийняла заяву. Зразок такої заяви наводиться у Додатку 9 Закону.

Представник виконавця повинен зявитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Зразок акта-претензії наводиться у Додатку 10 та Додатку 11. Акт-претензію необхідно зареєструвати у канцелярії виконавця із одержанням вхідного номера виконавця та підписом особи, яка прийняла акт-претензію. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Однак відповідачами, як вбачається з матеріалів справи, за весь період не було належним чином оформлено актів-претензій, заяв в погоджений умовами договору строк, що не дає підстав вважати їх доводи щодо надмірного нарахування коштів за послуги водопостачання та водовідведення за вказаний період доведеними.

Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову КП «Харківводоканал» частково.

В судовому засіданні встановлено, що квартира, в якій мешкають відповідачі обладнана лічильниками, тому відповідачі сплачують за надані послуги з централізованого водопостачання за водовідведення за показаннями даних лічильників.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що заборгованість по сплаті нараховані вірно, оскільки вказані засоби вимірювальної техніки не проходила повірку.

Відповідачами в судовому засіданні надані документи, що з 04.11.2003 року в квартирі, де мешкають відповідачі встановлені засоби вимірювальної техніки, що підтверджується актом опломбування.

Відповідно до п. 5.4 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» від 27.06.2008 N 190, періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку проводяться відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" ( 113/98-ВР ), а також інших нормативно-правових актів, які регулюють цю сферу діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці.

Відповідно до ч.3 ст. 28 вказаного Закону, порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Таким чином, посилання представника позивача на те, що не повірений лічильник не може використовуватись для визначення води і водокористування, тому не може вважатися обліковим, оскільки повірку проводить лише ДП «Харківстандартметрологія» є необґрунтованим, оскілька нада повірка повинна проводитися за рахунок позивача, що також вказано в п. 5.15 Правил №190 - повірка, ремонт та обслуговування засобів обліку, що належать споживачам (крім квартирних), виконуються за їх рахунок.

Тому, суд задовольняє позов частково та стягнує солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.1999 року по 04.11.2003 року у розмірі 1652 грн. 24 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання в розмірі 1250,75 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення в розмірі 401,49 грн. та зобовязує відповідачів солідарно сплатити на користь позивача заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 04.11.2003 року по 28.02.2015 року згідно показників лічильника.

При поданні заяви про видачу судового наказу заявником було сплачено судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп.

Ч.2 ст. 99 ЦПК України передбачено, що у випадку пред'явлення стягувачем позову в порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується в суму судового збору, встановлену за позовну заяву.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 11,509,525 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60,88, 99, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, 322, 509, 525, 625 ЦК України, Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. № 630, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ІН НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІН НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІН НОМЕР_3, на користь Комунального підприємства «Харківводоканал», (р/р НОМЕР_4 в ПАТ «Мегабанк», МФО 351629) заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.12.1999 року по 04.11.2003 року у розмірі 1652 (одна тисяча шістсот п`ятдесят два) гривень 24 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання в розмірі 1250,75 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення в розмірі 401,49 грн.

Зобов`язати ОСОБА_1, ІН НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІН НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІН НОМЕР_3, солідарно сплатити на користь Комунального підприємства «Харківводоканал», (р/р НОМЕР_4 в ПАТ «Мегабанк», МФО 351629) заборгованість за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за період з 04.11.2003 року по 28.02.2015 року згідно показників лічильника.

Стягнути з ОСОБА_1, ІН НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІН НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІН НОМЕР_3, на користь Комунального підприємства «Харківводоканал», (р/р НОМЕР_4 в ПАТ «Мегабанк», МФО 351629) судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 коп., тобто по 81 грн. 20 коп. з кожного.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області.

Головуючий -