Справа №451/806/15-ц
Провадження № 6/451/18/15
УХВАЛА

іменем України

03 липня 2015 року

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехів цивільну справу за поданням ВДВС Радехівського РУЮ у Львівській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

встановив:

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Радехівського РУЮ у Львівській області ОСОБА_2 звернувся до суду із поданням, яке погоджено із начальником відділу ВДВС Радехівського РУЮ ОСОБА_3, у встановленому законом порядку, про тимчасове обмеження права на виїзд з території України громадянина України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа.

В обґрунтування подання посилається на те, що на примусовому виконанні у виконавчій службі Радехівського управління юстиції перебуває виконавче провадження №23/7 (номер за ЄДРВП 37949772) по примусовому виконанню виконавчого листа №451/369/13-цр від 23.04.2013 року Радехівського районного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 5.03.2013 року і до досягнення нею повноліття. 15.05.2013 року відкрито виконавче провадження. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 30.06.2015 року становить 4358 гривень, яка на день звернення до суду, боржником не погашено. При виїзді по місцю проживання, встановлено, що боржник проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, однак майно на яке може бути звернено стягнення у боржника відсутнє та розшук такого виявився безрезультатним. Згідно даних Пенсійного фонду України боржник на обліку, як одержувач пенсії не перебуває, інформація про відкриті рахунки відсутня, відомості про нерухоме майно також відсутні, трансорпні засоби за ним не зареєстровані. Із посиланням на норми Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», просить обмежити боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, про тимчасове обмеження боржника у виконавчому провадженні у праві виїзду за межі України, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Начальник ВДВС Радехівського РУЮ ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву про розгляд подання без участі їх представника.

Оскільки сторони у справі в судове засідання не зявились, тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд перевіривши матеріали справи, дослідивши їх доказами вважає, що в задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Радехівського РУЮ у Львівській області ОСОБА_2 необхідно відмовити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.ст.11, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби Радехівського РУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження №23/7 (номер за ЄДРВП 37949772) по примусовому виконанні виконавчого листа №451/369/13-цр від 23.04.2013 року Радехівського районного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 5.03.2013 року і до досягнення нею повноліття (а.с. 4).

Постановою державного виконавця від 15.05.2013 року відкрито виконавче провадження, яку ОСОБА_1 отримав 18.05.2015 року (а.с.14).

Відповідно до ст.2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює статтею 8 даного закону порядок розв'язання спорів у цій сфері. Частиною 2 ст.6 цього закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта та громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема коли він ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до листа Міністерства Юстиції України від 06.06.2008 р. № 25-32/507 «Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, в тому числі зі сплати аліментів, покладені на них рішенням судів», подання обовязково має містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах згідно матеріалів виконавчого провадження №23 від 15.05.2013 року, у ОСОБА_1 існує заборгованість по аліментах, оскільки боржник сплачує аліменти несвоєчасно, проте боржником у січні 2015 року ним сплачено 400 гривень, у лютому 450 гривень замість нарахованих 601 гривня 50 копійок, також у березні, травні 2015 року сплачено по 500 гривень, замість по 640 гривень, що свідчить про те, що ОСОБА_1 сплачує аліменти проте несвоєчасно.

Подані суду матеріали, зокрема акт державного виконавця від 16.05.2014 року, довідка державної інспекції сільського господарства від 12.07.2013 року, довідка відділу Держземагенства у Радехівському районі від 11.07.2013 року, дані Пенсійного фонду України та Податкової служби від 19.01.2015 рок та інформаційна довідка з реєстру права власності на нерухоме майно від 30.06.3015 року як і довідка про заборгованість по аліментах, не приймаються судом як доказ про ухилення ОСОБА_1 від виконання свого зобовязання.

Згідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» та беручи до уваги відсутність доказів про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, тому в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.208, 210, 212, 213, 377-1, ЦПК України, суд -

ухвалив:

Старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Радехівського РУЮ у Львівській області ОСОБА_2 про про тимчасове обмеження права на виїзд з території України громадянина України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

ГоловуючийОСОБА_6