н/п 2/490/2706/2015
Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:
головуючої - судді Мамаєвої О.В.,
при секретарі - Костюк Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Центрального районного суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу.
Договором передбачена можливість дострокового повернення вкладу, шляхом повідомлення про свої наміри за 2 робочі дні до бажаної дати отримання коштів. При достроковому поверненні вкладу, позивачу сплачуються проценти у розмірі 0,6 від встановленої процентної ставки.
11.12.2014р. позивач звернувся із заявою до Миколаївської РД АТ "Златобанк" про отримання грошових коштів, які залишились на його рахунку, а саме - 1594,37 доларів США.
Однак, відповідач відповіді на вказану заяву не надав, грошові кошти не видав.
На підставі викладеного, позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за договором банківського вкладу у розмірі 1709,97 доларів США, яка складається із : заборгованості за депозитним рахунком - 1594,37 доларів США, пені (0,1% від заборгованості за період з 15.12.2014р. по 20.02.2015р.) - 106,82 долари США, 3% річних - 8,78 доларів США.
У судове засідання сторони не з'явились, про день слухання справи повідомлялись належним чином.
Представник позивача ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, оглянувши письмові докази по справі, вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п.2.1.6 договору, по закінченню строку, зазначеного у п.1.1 договору, банк зобов'язується повернути вкладнику суму вкладу та сплатити проценти по вкладу шляхом перерахування на його рахунок , на підставі відповідної письмової заяви вкладника, або видачі готівки через касу банка.
Згідно п.2.4.4 договору, вкладник має право достроково повернути (зняти) вклад або його частину, якщо вклад не обтяжений заставою в силу договору або закону. Відповідно до п.3.5, у разі дострокового повернення (зняття) вкладу, або його частини за ініціативою вкладника, він письмово повідомляє банк про наміри за 2 робочих дні до бажаної дати отримання коштів, зазначеної у відповідній письмовій заяві вкладника. При достроковому поверненні (знятті) вкладу, що розміщений на 6 місяців та більше, вкладнику сплачуються проценти у розмірі 0,6 від процентної ставки, що встановлена в п.1.3 договору, але не менше процентної ставки, яка встановлена в банку за вкладом на вимогу, що діє на момент отримання банком письмового повідомлення, за період знаходження вкладу на вкладному (депозитному) рахунку до дати, зазначеної вкладником у заяві про дострокове повернення (зняття) вкладу.
11.12.2014р. позивач звернувся із заявою до відділення Миколаївська РД АТ "Златобанк" про дострокове отримання вкладу у розмірі 1594,37 доларів США /а.с. 9/.
Як слідує із пояснень позивача, відповідь на вказану заяву він не отримав, як не отримав і грошові кошти.
Станом на 05.02.2015р. залишок за депозитним вкладом становить 1594,37 доларів США, що підтверджується довідкою банку /а.с. 10/.
Згідно зі ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у встановлений строк його виконання.
Згідно зі ст.ст.610,611,623 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.
Згідно п. 4.1 договору, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність передбачену законодавством України і умовами договору.
Відповідно до ст. 32.2 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.
Заява про дострокову видачу вкладу була подана позивачем відповідачеві 11.12.2014р., три банківські доби сплили 15.12.2014р. В даному випадку сума пені 0,1% за кожен день затримки складає за період з 15.12.2014р. по 20.02.2015р. (день звернення до суду із позовом) 67 днів - 106,82 доларів США : 1594,37 долари США х0,1%х 67 діб = 106,82.
Крім того, 3% річних відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України, що підлягає стягненню з відповідача складає 8,78 доларів США : 1594,37 доларів х 3% х 67 діб / 365 діб = 8,78.
Разом сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить : 1594,37 + 106,82 + 8,78 = 1709,97 доларів США /а.с. 4/.
Суд вважає можливим ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, в еквіваленті у гривні станом на день винесення рішення у справі, виходячи з наступного:
у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009р. №14 "Про судове рішення у цивільній справі", зазначено, що відповідно до ч.1 статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.
У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю").
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача, та вважає, що вони підлягають задоволенню.
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про захист прав споживачів".
Керуючись ст. ст.3,4,10,11,60,88,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст.16, 525-526,530, 610,611,623,625, 629, ч.1,3 ст.1058, ч.1,2 ст.1060, ч.1,5,6 ст.1061, ч.1 ст.1075 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу - задовольнити повністю.
Рішення може оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Мамаєва О.В.