Справа № 570/1824/15-ц
Номер провадження 2/570/862/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2015 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

при секретарі судового засідання Бардабуш В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області ( м.Рівне вул.П.Могили 24 ) цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 5 043 грн. 25 коп. та понесені судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що відповідач не виконує належним чином зобов"язання за кредитом, що призвело до виникнення простроченої заборгованості.

Сторони просять справу слухати у їх відсутність, сторона позивача позов підтримує повністю, відповідач позов визнає в розмірі основного боргу та просить зменшити розмір неустойки. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про їх правовідносини і немає необхідності заслуховувати особисті пояснення з приводу спору. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та неявка яких не перешкоджає розгляду заяви, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст.ст.10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а тому кожна з них повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, між ВАТ "АКЦІОНЕРНО - ОСОБА_2 «КАПІТАЛ», правонаступником якого є позивач та відповідачем укладений кредитний договір №1/30/P3GK/07-07-11/0094 від 26 лютого 2013 року, згідно якого позивач надає відповідачу споживчий кредит у розмірі 8 261 грн. 68 коп. зі строком користування до 25 лютого 2015 року зі сплатою процентної ставки у розмірі 25 % річних та щомісячної комісії у розмірі 0.5% від первісної суми кредиту.

Станом на 01 квітня 2015 року за боржником рахується заборгованість на загальну суму 5 043 грн. 25 коп., яка складається з тіла кредиту у розмірі 575 грн. 82 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами 47 грн. 25 коп., заборгованості по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку 165 грн. 24 коп., пені за прострочення основної заборгованості 117 грн. 75 коп., пені за несплачені проценти 6 грн. 35 коп., штрафу 4 130 грн. 84 коп.

Згідно ст.ст.1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконує, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушив умови договору та норми чинного законодавства. Тому у позивача виникло право вимагати виконання зобов"язання за договором.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами, про розмір боргу. Об'єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача відповідач не надав, а судом їх здобуто не було, що вказує на обґрунтованість позову.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.3 ст.509 ЦК України зобов'язання між сторонами по загальному правилу мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У поданій до суду заяві відповідач вказує на наявність підстав, що суттєво вплинули на умови і порядок погашення нею кредиту, оскільки при залишку сплати мізерної частини кредиту виникли непередбачувані обставини, так як чоловіку зробили термінову операцію, що потягло за собою значні кошти, внаслідок якої він став інвалідом 2-ої групи. У зв»язку з чим вона неодноразово зверталася до банку про проведення реструктуризації заборгованості, отримання нового кредиту та намагалася добросовісно виконувати умови кредитного договору. Вважає безпідставним нарахування позивачем пені та штрафу, які вдесятеро перевищують борг, який вона не заплатила лише три місяці.

Ч.3 ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до роз»яснень п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 року, положення ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Зазначене стосується цивільно-правової відповідальності боржника, а не сплати ним основного грошового боргу за кредитним договором, що суд на підставі вказаної норми закону змінити не може.

Таким чином, зменшення судом розміру неустойки в разі її неспіврозмірності завданим збиткам полягає в оцінці наслідків порушення зобов'язання боржником і застосуванні принципу добросовісності.

Як встановлено судом, боржник не ігнорував своїх зобов'язань за договором, а намагався його виконувати і ступінь виконання ним зобов'язання доволі високий. Також позивачем не доведено наявність негативних наслідків для нього через прострочення відповідачем виконання зобов'язання.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

ЦК України не передбачено випадків повного звільнення боржника від сплати неустойки у разі порушення ним зобов'язання, в тому числі, і у разі доведеності причин такого порушення з вини кредитора.

У зв"язку з наведеним, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки з 4 254 грн. 94 коп. до 425 грн. і, відповідно, зменшити загальну суму заборгованості за кредитом, що підлягає до стягнення з відповідача на користь банку з 5 043 грн. 25 коп. до 1 213 грн. 31 коп.

У зв»язку із задоволенням позову на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору.

З огляду на викладене, згідно ст.ст.526, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

задоволити частково позов Публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СР номер 771273, виданий 09 жовтня 2 000 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ІНПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором №1/30/P3GK/07-07-11/0094 від 26 лютого 2013 року на загальну суму 1 213 грн. 31 коп., яка складається з тіла кредиту у розмірі 575 грн. 82 коп., заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами 47 грн. 25 коп., заборгованості по сплаті щомісячної комісії за обслуговування рахунку 165 грн. 24 коп., зменшеної суми неустойки у розмірі 425 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії СР номер 771273, виданий 09 жовтня 2 000 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ІНПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНО-КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «КАПІТАЛ» сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 68 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кушнір Н.В.