УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Леванчука А.О., Червинської М.Є.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до державного закладу «Відділкова клінічна лікарня станції Запоріжжя-2 державного підприємства «Придніпровська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати незаконним наказ № 01/166 Головного лікаря державного закладу «Відділкова клінічна лікарня станції Запоріжжя-2 державного підприємства «Придніпровська залізниця» (далі - ДП «Відділкова клінічна лікарня станції Запоріжжя-2 ДП «Придніпровська залізниця») від 05 травня 2014 року та зняти з нього дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вказаним наказом.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з червня 1998 року працює на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога в ДП «Відділкова клінічна лікарня станції Запоріжжя-2 ДП «Придніпровська залізниця».

Наказом № 01/166 Головного лікаря від 05 травня 2014 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення п. п. 4.1, 4.2 посадової інструкції лікаря-анестезіолога та оголошено догану на підставі самовільного покидання відділення реанімації та інтенсивної терапії хворим ОСОБА_5

Позивач вважає наказ безпідставним, посилаючись на те, що ним не було порушено ні норм трудового законодавства, ні посадової інструкції, ні наказів профільного міністерства, у зв'язку з чим просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свої доводи порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі і застосували норми трудового права, які регулюють ці правовідносини, обґрунтовано мотивували порушення ОСОБА_4 вимог, встановлених п. п. 2.20, 3.10, 4.1, 4.2 Посадової інструкції лікаря-анестезіолога та п. п. 5, 6 Положення про лікаря-анестезіолога підрозділу служби анестезіології, дійшовши правильного висновку про наявність у відповідача законних підстав для застосування до лікаря ОСОБА_4 дисциплінарного стягнення у вигляді догани за неналежне виконання покладених на нього трудових обов'язків.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

А.О. Леванчук

М.Є. Червинська