Справа №442/4114/15-ц
Провадження №2/442/1463/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Хомика А.П..

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна бурова техніка» про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі та компенсацію заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати.

Позов обґрунтовує тим, що з 23.03.2015 по 14.05.2015 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. Звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. На день його звільнення відповідачем нарахована, але не виплачена йому заробітна плата у сумі 3970,18 грн. Вказує, що неправомірна поведінка відповідача грубо порушує його основні трудові права, в звязку з чим простить стягнути з відповідача 3970,18 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі встановленій згідно довідки про його середній заробіток на дату винесення рішення.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання подав довідку про середній заробіток ОСОБА_1, щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Вимогами ст. 43 Конституції України закріплено, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, а тому доказуванню не підлягає, що з 23.03.2015 по 14.05.2015 року позивач перебував у трудових правовідносинах з відповідачем. Звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. На день його звільнення відповідачем нарахована, але не виплачена йому заробітна плата за березень 2015 року у сумі 866,68 грн., за квітень 2015 року 1873,37 грн., за травень 2015 року - 1230,13 грн. Відповідно до довідки, виданої відповідачем 22.05.2015 року за № 244, заборгованість з виплати заробітної плати перед позивачем складає 3970,18 грн.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Таким чином судом встановлено, що позивач, перебуваючи у трудових відносинах з відповідачем з березня 2015 року по травень 2015 року включно не отримував заробітну плату в загальному розмірі 3970,18 грн., а тому позов в частині стягнення заборгованості з виплати заробітної плати на користь позивача підлягає задоволенню.

З огляду на вказане, оскільки судом встановлено порушення трудових прав позивача, то суд вважає, що підлягає до задоволення і вимога позивача про стягнення на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі встановленій згідно довідки про його середній заробіток.

Відповідно до довідки від 23.06.2015 року № 14/578 середній заробіток ОСОБА_1 з 23.03.2015 року по 14.05.2015 року становить 1930,50 грн.

Суд прийшов до висновку, що дії відповідача є незаконними, так як згідно з вимогами ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 116 КЗпП України, виплата усіх сум, що належать працівнику від підприємства чи установи, проводиться у день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу, звільненому ним працівникові усіх сум, які повинні бути йому виплачені на день його звільнення, згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КЗпП України, роботодавець повинен виплатити цьому працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦК України, ч. 1 ст. 47, ст. ст. 115, 233, 235, 237-1 КЗпП України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна бурова техніка» на користь ОСОБА_1 3970 грн. 18 коп. невиплаченої заробітної плати та 1930 грн. 50 коп. середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, а всього 5900,68 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальна бурова техніка» 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.П. Хомик