Номер провадження: 22-ц/785/2958/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Погорєлової С.О.

суддів - Цюри Т.В., Сидоренко І.П.

при секретарі - Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про усунення перешкод у відведенні земельної ділянки в оренду, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер» про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер» про зобовязання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

У травні 2013 року до суду звернулося ТОВ «ХАНБЕР» із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у відведенні земельної ділянки в оренду. В подальшому, позивач уточнив свої вимоги, виключивши з числа відповідачів ОСОБА_4, оскільки остання знята з обліку 20.07.2011 року, у звязку зі смертю (т. 1 а. с. 2-8, 111-112).

В обґрунтування позову ТОВ «ХАНБЕР» посилалось на наступне. З метою оформлення земельної ділянки позивач звернувся з відповідною заявою до Одеської міської ради з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою площею 0,2651 га, за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6, вул. Морська, 8, для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями. 19.02.2013 р. рішенням Одеської міської ради № 2878-VI від 19.02.2013 року було надано дозвіл ТОВ «ХАНБЕР» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою площею 0,2651 га, за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6, вул. Морська, 8, для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями. Відповідно до п. 2 вказаного рішення, ТОВ «ХАНБЕР» було зобовязано надати до Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради розроблений та погоджений у встановленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у термін не більш 3-х місяців з моменту прийняття цього рішення. З метою виконання вимог п. 2 рішення Одеської міської ради № 2878-VI від 19.02.2013 року, між ТОВ «ХАНБЕР» та Приватним Підприємством «Геостар» 04 березня 2013 року було укладено договір, згідно якого ПП «Геостар» зобовязалось виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6, вул. Морська, 8, для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями. Позивач зазначає, що неодноразово звертався як усно, так і письмово до суміжних землекористувачів, а саме - ОСОБА_3, ОСОБА_2 з метою погодження відведення земельної ділянки для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6 та по вул. Морській, 8, але вони безпідставно без будь-якої вагомої причини, або будь-яких пояснень так і не надали згоди на відведення земельної ділянки.

У червні 2013 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позов, в якому просила суд зобовязати ТОВ «ХАНБЕР» не чинити перешкоди у користуванні своєю власністю - квартирою № 9 по вул. Віце-адмірала Азарова, 6, визначити порядок користування спільним двором на підставі судової експертизи про «Розробку варіантів порядку користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі, що належать громадянам на правах спільної власності», стягнути з ТОВ «ХАНБЕР» на користь ОСОБА_2 суму в розмірі 10 000,00 гривень у якості компенсації матеріальної шкоди, завданою діяльністю товариства, стягнути з ТОВ «ХАНБЕР» на користь ОСОБА_2 суму в розмірі 10 000,00 гривень у якості компенсації моральної шкоди, а також стягнути з ТОВ «ХАНБЕР» на користь ОСОБА_2 судові витрати, у тому числі: суму сплаченого судового збору за подання зустрічного позову, заяви про забезпечення доказів, витрат на проведення судової експертизи (т. 1 а. с. 135-141).

Відповідачка ОСОБА_3 у червні 2013 року теж звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, якою просила суд зобовязати ТОВ «ХАНБЕР» привести у відповідність до чинного законодавства, вимог ДБН та інших державних стандартів з питань будівництва (санітарним, пожежним, екологічним нормам) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва багатоповерхового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова 6, вул. Морська 8, забезпечивши відстань між будинком по вул. Віце-адмірала Азарова 6-А не менше 15 метрів, стягнути з ТОВ «ХАНБЕР» на її користь суму в розмірі 10 000,00 гривень у якості компенсації матеріальної шкоди, завданою пожежею, стягнути з ТОВ «ХАНБЕР» на користь ОСОБА_5 суму у розмірі 10 000,00 гривень у якості компенсації моральної шкоди, завданою пожежею, а також стягнути з ТОВ «ХАНБЕР» на її користь судові витрати (т. 1 а. с. 115-121).

Ухвалою суду від 12.08.2013 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу (т. 1 а. с. 200-202).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року позов ТОВ «Ханбер» задоволено у повному обсязі. Зобовязано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не чинити перешкоди ТОВ «ХАНБЕР» у відведенні земельної ділянки в оренду, орієнтованою площею 0,2651 га, за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6, вул. Морська, 8, для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями. Встановлено порядок виконання рішення суду, відповідно до якого після набрання ним законної сили, воно є підставою для відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою площею 0,2651 га, за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6, вул. Морська, 8, для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщенням без згоди суміжних землекористувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі (т. 2 а. с. 31-42).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги у повному обсязі та відмовити у задоволенні позову ТОВ «Ханбер», посилаючись на порушення судом норм матеріально та процесуального права (т. 2 а. с. 47-53).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічні позовні вимоги у повному обсязі та відмовити у задоволенні позову ТОВ «Ханбер», посилаючись на порушення судом норм матеріально та процесуального права (т. 2 а. с. 59-67).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 та апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягають відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що Товариству з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР» належить на підставі договорів міни від 17 липня 2006 року, від 05 травня 2006 року, від 16 серпня 2006 року та договорів купівлі-продажу від 01 серпня 2006 року, від 28 квітня 2006 року, від 05 вересня 2005 року, від 28 лютого 2007 року, від 08 вересня 2005 року, від 27 квітня 2006 року, від 18 січня 2007 року, від 23 листопада 2005 року, від 19 липня 2007 року, від 05 вересня 2006 року, від 13 березня 2006 року, від 27 квітня 2006 року, від 19 травня 2006 року, від 05 грудня 2006 року, від 09 серпня 2006 року, від 10 липня 2006 року:

ізольована квартира під № 10, що знаходиться в будинку під номером 6 по вулиці Віце-адмірала Азарова в місті Одесі (що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11570835 від 17.08.2006 року);

ізольована квартира під № 5, що знаходиться в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі ,що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10765594 від 26.05.2006 року;

ізольована квартира під № 4, що знаходиться в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11900487 від 20.09.2006 року;

ізольована квартира під № 15, що знаходиться в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13956385 від 26.05.2006 року;

квартира № 9, що знаходиться в будинку під номером 6 по вулиці Віце-адмірала Азарова в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11857296 від 15.09.2006 року;

квартира № 10 в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10760001 від 26.05.2006 року;

квартира № 9 в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8337764 від 14.09.2005 року;

квартира № 8 в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14468681 від 07.05.2007 року;

квартира № 7 в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі (що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8407256 від 21.09.2005 року);

квартира № 2 в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10785022 від 30.05.2006 року;

квартира № 1 в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13961471 від 21.03.2007 року;

квартира № 1 в будинку під номером 6 по вулиці Віце-адмірала Азарова в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9091654 від 28.11.2005 року;

746/1000 частини квартири № 4 в будинку під номером 6 по вулиці Віце-адмірала Азарова в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15475327 від 04.08.2007 року;

квартира № 5 в будинку під номером 6 по вулиці Віце-адмірала Азарова в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11857289 від 15.09.2006 року;

квартира № 7 в будинку під номером 6 по вулиці Віце-адмірала Азарова в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10113690 від 16.03.2006 року;

горищне приміщення мансарда в будинку № 8 по вулиці Морській в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10719517 від 23.05.2006 року;

квартира № 18 в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10760423 від 26.05.2006 року;

квартира № 17 в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10755669 від 26.05.2006 року;

квартира № 11 в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14468896 від 07.05.2007 року;

квартира № 12 в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10755669 від 26.05.2006 року;

квартира № 12 в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі ,що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11857300 від 15.09.2006 року;

квартира № 13 в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі,що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11570228 від 17.08.2006 року;

квартира № 14 в будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15360860 від 20.09.2006 року (т. 1 а. с. 9-72).

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Зазначені положення кореспондуються з ч. 2 ст. 377 ЦК України.

Отже, враховуючи наведене, судова колегія вважає, що позивач, як власник будинку під номером 8 по вулиці Морській в місті Одесі та будинку під номером 6 по вулиці Віце-адмірала Азарова в місті Одесі (крім кв. 9) набув право користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщена згадані будинки і, яка необхідна для її обслуговування.

З метою оформлення земельної ділянки позивач звернувся із заявою до Одеської міської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою площею 0,2651 га, за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6, вул. Морська, 8, для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями.

Розглянувши клопотання ТОВ «ХАНБЕР», рішенням Одеської міської ради № 2878-VI від 19.02.2013 року було надано дозвіл ТОВ «ХАНБЕР» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою площею 0,2651 га, за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6, вул. Морська, 8, для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями (т. 1 а. с. 78).

ТОВ «ХАНБЕР» було зобовязано надати до Одеського міського управління земельних ресурсів Одеської міської ради розроблений та погоджений у встановленому законом порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у термін не більш 3-х місяців з моменту прийняття цього рішення (п. 2 рішення № 2878-VI).

На виконання вимог п. 2 рішення Одеської міської ради № 2878-VI від 19.02.2013 року, ТОВ «ХАНБЕР» звернулось до ПП «Геостар» для виконання з дотриманням вимог законодавства проектно-вишукувальних робіт з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6, вул. Морська, 8, для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями.

04 березня 2013 року між ТОВ «ХАНБЕР» та ПП «Геостар» був укладений договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (т.1 а. с. 72-77).

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (ч. 2 ст. 124 ЗК України).

Частиною 2 ст. 134 ЗК України встановлено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них, зокрема, у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Частиною 3 ст. 124 ЗК України встановлено, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 123 ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (ч. 3 ст. 123 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу (ч. 4 ст. 123 ЗК України).

Таким чином, юридичній особі надано право одержання земельної ділянки у користування, а розглянути це питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов'язаний відповідний повноважний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами передбачено ст. 198 Земельного кодексу України при кадастровій зйомці як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

ТОВ «ХАНБЕР» неодноразово звертався як усно так і письмово до суміжних землекористувачів, а саме - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 з метою погодження відведення земельної ділянки в оренду для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6 та по вул. Морській, 8, але вони відмовились погоджувати межі земельної ділянки.

ОСОБА_2 є співвласником, поряд з ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9АДРЕСА_1, розташованої на першому поверсі одноповерхового будинку по вул. Віце-адмірала Азарова, 6, загальною площею 17,7 кв.м., житловою 12,4 кв.м. (т. 1 а. с. 143-146).

Неспроможним є довід апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що погодження меж земельної ділянки не обовязок, а право суміжних власників, крім того її відмова не є безпідставною, оскільки право власності на зазначену земельну ділянку ТОВ «ХАНБЕР» суперечить діючому законодавству та її правам, оскільки вона та члени її сімї позбавлені вільного доступу до спільного двору, крім того майбутнє будівництво унеможливлює проїзд до належної їй частини будинку, в тому числі спец автомобілям пожежної охорони, карети швидкої допомоги, аварійної газової служби.

Так, при обстеженні за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6 та по вул. Морській, 8, проведеного Начальником дільниці № 2 УП «ЖКС «Фонтанський», майстром по технічному ремонту ОСОБА_10, представником ТОВ «ХАНБЕР» ОСОБА_11 встановлено, що на розі вулиць Віце-адмірала Азарова, 6 та Морській, 8 територія огороджена парканом. Біля огородженої території (АДРЕСА_2) розташована будівля, доступ до якої не обмежений. Також розташовано домоволодіння по вул. Віце-адмірала Азарова, 6-а, доступ до якої не обмежений. При обстеженні виявлено, що прохід між будинками та огорожею заріс буряном та кущами, а сам прохід закритий профлистом, про що був складений акт (т. 2 а. с. 140).

Представник ТОВ «ХАНБЕР» пояснювала, що вона не знає хто закрив прохід профлистом, проте у звязку з тим, що в будинку за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6 ніхто не проживає, профлистом зарили прохід, щоб не було проходу для сторонніх осіб, для забезпечення безпеки для осіб, що проживають довкола.

Отже, ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 не проживає, вона не надала доказів того, що вона є власником або землекористувачем або орендарем земельної ділянки за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6, від якого законом вимагається, у даному випадку, погодження меж земельної ділянки, яка передається в оренду. Крім того, не доведено, що розробка проекту землеустрою може порушити її право доступу до квартири.

При указаних обставинах, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відсутні правові підстави для зобовязання ТОВ «ХАНБЕР» не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні своєю власністю - квартирою № 9 по вул. Віце-адмірала Азарова, 6 в м. Одесі.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_2 просила визначити порядок користування спільним двором за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6.

За приписами ст. 42 ЗК України, земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

Обєднання співвласників будинку № 6 по вул. Віце-адмірала Азарова в м. Одесі не створювалось. Прибудинкова територія безоплатно у власність або у користування обєднанню співвласників не передавалась. На даний час вказана земельна ділянка належить територіальній громаді м. Одеси, межі прибудинкової території не визначені.

Отже, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для встановлення порядку користування спірним двором.

Також, ОСОБА_2 просила стягнути на її користь матеріальну шкоду в сумі 10 000 гривень та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв'язок між протиправною дію і негативними наслідками.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник ОСОБА_2 не міг пояснити в судовому засіданні з чого саме виходила ОСОБА_2, визначаючи розмір матеріальної шкоди 10 000 гривень.

Будь-яких інших доказів на підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення на її користь матеріальної шкоди матеріали справи не містять, у звязку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правових підстав для задоволення позову немає.

За правилами ст. ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Враховуючи те, що не доведено неправомірності дій відповідачів по справі, порушення ними прав ОСОБА_2 та заподіяння внаслідок цього матеріальної і моральної шкоди суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, зробив правильний висновок, що позов ОСОБА_2 в частині відшкодування моральної шкоди також не підлягає задоволенню, у зв'язку з безпідставністю вимог.

ОСОБА_3 належить на праві власності обєкт нерухомості, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6-А, який складається з житлового будинку літ. «М», загальною площею 51,5 кв.м., житловою площею 15,3 кв.м., житлового будинку літ. «С», загальною площею 290,7 кв.м., житловою площею 95,8 кв.м., відображених у технічному паспорті від 24.03.2010 року (т. 1 а. с. 123-124).

На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯСЕ 759239 від 28 жовтня 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 65, ОСОБА_3 належить на праві власності земельна ділянка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 8, площею 0,0605 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т. 2 а. с. 138).

Представник ОСОБА_3 у судовому засіданні не зміг пояснити причину існування розбіжності в нумерації житлового будинку (№ 6-А), який належить ОСОБА_3 на праві власності та земельної ділянки на якої він знаходиться (№ 8).

Відмовляючись погоджувати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та підписувати акт про погодження (встановлення) визначення меж земельної ділянки, ОСОБА_3 виходить з того, що користується своїм законним правом не узгоджувати межі земельної ділянки і тим самим вона висловлює свою правову позицію щодо подальшого відведення земельної ділянки оскільки проект багатоквартирного будинку не відповідає вимогам законодавства та у разі зведення будинку будуть суттєво порушені її права та законні інтереси.

З такими доводами погодить не можна, оскільки вони основані на припущеннях про те, що майбутнім будівництвом можуть бути порушені права ОСОБА_3

За правилами ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки це первинний етап надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування. З норм чинного законодавства не слідує, що межі земельної ділянки можуть встановлюватися лише шляхом розробки проекту відведення. Такі межі можуть бути встановлені відповідно до такого різновиду землевпорядної документації, як технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), вимоги до якої визначені ст. 55 Закону України «Про землеустрій».

Судова колегія погоджується з доводами ОСОБА_3 про те, що усі передбачені законом механізми отримання земельної ділянки ТОВ «ХАНБЕР» і подальшого будівництва повинні здійснюватися чітким і суворим дотриманням усіх законодавчо встановлених вимог.

Необхідно враховувати, що при надходженні до територіального органу проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) разом із проектом договору оренди земельної ділянки, відповідний територіальний орган у строк, що не перевищує п'яти днів, перевіряє: - зміст проекту землеустрою на відповідність вимогам статті 50 Закону України "Про землеустрій", статті 186-1 Земельного кодексу України та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 року N 376, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686; - зміст технічної документації із землеустрою на відповідність вимогам статті 55 Закону України "Про землеустрій" та Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 року N 376, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за N 391/17686; - зміст проекту договору оренди земельної ділянки на відповідність вимогам Закону України "Про оренду землі" (у разі передачі земельної ділянки в оренду).

Судова колегія не погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, відсутній механізм державного примусу надання згоди, оскільки норми Земельного кодексу України не передбачають захисту прав особи, яка не є ані користувачем, ані власником земельної ділянки до моменту укладання з ним договору оренди земельної ділянки. З ТОВ «ХАНБЕР» договір оренди не укладався, а тому вона не зобовязана підписувати будь-які узгодження.

Так, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч. ч. 2, 3 ст. 134 ЗК України, здійснюється в порядку, встановленому ст. 123 цього Кодексу, яка передбачає виготовлення проекту землеустрою, який включає викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою (ст. 50 Закону України «Про землеустрій»). Кадастрова зйомка включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.

Отже, узгодження складових частин проекту землеустрою передбачено діючим законодавством, а відмова від узгодження без достатніх на то правових підстав, з метою висловлювання своєї правової позиції, має ознаки зловживання цивільними правами з метою ускладнити ТОВ «ХАНБЕР» процедуру розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

18 вересня 2011 року на території, що прилягає до будинку № 6-А по вул. Віце-адмірала Азарова в м. Одесі, який належить ОСОБА_3 сталася пожежа, про що комісією у складі старшого інспектора ВНПД Приморського РВ ОМУ ГУ МНС України в Одеській області складено відповідний акт. Місцем виникнення пожежі вказано відкриту територію, зайняту сміттям поруч з будинком ОСОБА_3Причиною пожежі вказано необережне поводження з вогнем невстановленими особами. Пожежею було пошкоджено перекриття горища загальною площею 90 кв.м. житлового будинку по вул. Віце-Адмірала Азарова, 6-А м. Одеса, побічні збитки встановлені 31 068 гривень (т. 1 а. с. 132).

Представник ОСОБА_3 пояснював про те, що впродовж тривалого часу ця територія перебувала у занедбаному стані, була повністю вкрита будівельним сміттям, що залишилось від знесення попередніх будівель. Вказуючи на бездіяльність ТОВ «ХАНБЕР» щодо вивозу сміття та дотримання правил пожежної безпеки та благоустрою, вважав доведеним протиправність бездіяльності ТОВ «ХАНБЕР» та встановлений зв'язок між такою бездіяльністю та виникненням пожежі.

Акт про пожежу від 20.09.2011 року, який міститься в матеріалах справи не може підтвердити обставини, які викладені у позовній заяві ОСОБА_3, оскільки він не є носієм такої інформації.

Згідно до ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судова колегія вважає встановленим, що 18 вересня 2011 року на відкритої території за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 8 сталась пожежа, причиною якою було необережне поводження з вогнем невстановленими особами, проте допустимих доказів того, що це було зроблено з вини ТОВ «ХАНБЕР», матеріали справи не містять.

Указані обставини дають підстави вважати вимоги ОСОБА_3 про відшкодування збитків, повязаних з пожежею, яка сталася за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 8, недоведеними. Будь-яких інших доказів на підтвердження позовних вимог в цій частині матеріали справи не містять, у звязку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правових підстав для задоволення позову немає.

Враховуючи те, що не доведено неправомірності дій відповідачів по справі, порушення ними прав позивачки та заподіяння внаслідок цього матеріальної і моральної шкоди суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, робить висновок, що позов ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди також не підлягає задоволенню у зв'язку з безпідставністю вимог.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 в частині зобовязання ТОВ «ХАНБЕР» привести у відповідність до чинного законодавства, вимог ДБН та інших державних стандартів з питань будівництва (санітарним, пожежним, екологічним нормам) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва багатоповерхового будинку, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про виготовлення та затвердження проекту землеустрою з порушенням вимог чинного законодавства. В позові ТОВ «ХАНБЕР» йдеться про усунення перешкод з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в розробленні документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, отже проект ще не виготовлений, що свідчить про передчасність заявлених вимог.

Відповідно до ч. 2, 3, 6 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 безпідставно, а ОСОБА_3 з надуманих підстав перешкоджають ТОВ «ХАНБЕР» в розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою площею 0,2651 га. за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6, вул. Морська, 8, а відтак ТОВ «ХАНБЕР» має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого порушеного права, зокрема, із позовом про зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди ТОВ «ХАНБЕР» у відведенні земельної ділянки в оренду орієнтованою площею 0,2651 га. за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6, вул. Морська, 8 для будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщеннями.

Суд, який ухвалив рішення, одночасно із ухваленням рішення може вжити заходів, що стосуються його виконання, а саме визначити порядок його виконання (ст. 217 ЦПК України). Визначення порядку виконання рішення - це встановлення у судовому рішенні конкретних заходів та дій, які слід вчинити державному виконавцеві у разі, якщо рішення не буде виконано добровільно.

При ухваленні рішення, судом першої інстанції було встановлено порядок виконання рішення суду, з вказівкою на те, що після набрання ним законної сили, воно буде підставою для відведення земельної ділянки в оренду, орієнтованою площею 0,2651 га, за адресою: м. Одеса, вул. Віце-адмірала Азарова, 6, вул. Морська, 8, для будівництва багатоквартирного жилого будинку з підземним паркінгом і вбудованими громадськими приміщенням без згоди суміжних землекористувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Проте, судова колегія вважає, вказану вказівку зайвою, оскільки в процесі розгляду справи встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 безпідставно відмовляються в погодженні проекту землеустрою, що дає підстави для відповідних органів виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень продовжити оформлення технічної документації із землеустрою без їх згоди, що вбачається зі змісту рішення суду, а відтак відсутні підстави для встановлення порядку виконання рішення суду.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює, проте помилково зазначив в резолютивній частині судового рішення про встановлення порядку виконання рішення суду. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року підлягає зміні з виключенням з резолютивної частини абзац другий, яким встановлено порядок виконання рішення суду, в решті рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, п.4 ст. 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2014 року змінити. Виключити з резолютивної частини абзац другий, яким встановлено порядок виконання рішення суду.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

ОСОБА_12