Справа № 130/133/15-ц Провадження № 22-ц/772/2483/2015Головуючий в суді першої інстанції Саландяк О. Я.
Категорія 30Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Войтка Ю.Б., Стадника І.М.

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів, -

в с т а н о в и л а:

В січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк», мотивуючи свої вимоги тим, що 16.06.2014 р. між нею та відповідачем було укладено строковий договір № 003-01546-160614 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у гривнях, за умовами якого вона внесла в банк вклад (депозит) 20000,00 грн. на відкритий їй банком вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 терміном до 13.12.2014 р. включно. Процентна ставка по вкладу становила 21 відсоток річних. Всього було нараховано на депозит 2059,73 грн. відсотків. По закінченню строку розміщення, вклад з нарахованими відсотками було зараховано на її поточний рахунок з використанням платіжної картки № НОМЕР_2, з якого вона не має може зняти кошти та запропоновано щодня отримувати в банкоматах по 300 грн. Виходячи з чого, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з ПАТ «Дельта Банк» на її користь грошові кошти за договором №003-01546-16014 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» від 16.06.2014 року в сумі 22 059 грн., 73 коп.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 31.03.2015 р. до участі у справі залучено як співвідповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. (а.с. 60).

Заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_2, кошти за договором № 003-01546-160614 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» від 16.06.2014 р. у гривнях в сумі 20000,00 (двадцять тисяч) грн., проценти в сумі 2059 (дві тисячі п'ятдесят дев'ять) грн. 73 коп. та судові витрати у виді витрат на правову допомогу у сумі 1705 грн. 20 коп.

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідачів - ПАТ «Дельта Банк» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав просив суд її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

По справі встановлено, що 16.06.2014 року між сторонами укладено договір № 003-01546-160614 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий» у гривнях (а.с. 4-5), за умовами якого сума вкладу становить 20000,00 грн. (п. 1.2 Договору).

Згідно з п. 1.3 Договору вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок № НОМЕР_1 по 13.12.2014 р. включно.

Процентна ставка на суму вкладу становить 21 процент річних (п. 1.4 Договору). Нараховані проценти за вкладом виплачуються щомісячно, починаючи з першого робочого дня місяця, що слідує за місяцем, в якому проценти нараховані відповідно до умов договору, а також у день повернення вкладу в кінці строку дії договору або в інший термін дострокового припинення дії договору шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № НОМЕР_2. Нараховані проценти суму вкладу не збільшують (п. 1.9 Договору).

Вклад виплачується по закінченню строку розміщення вкладу, зазначеного в п. 1.3 даного договору (13.12.2014 р.), шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника з використанням платіжної картки № НОМЕР_2 відкритий в установі банку (п. 1.10 Договору).

З виписки по угоді 003-01546-160614 від 16.06.2014 року, та квитанції № 36563792 від 16.06.2014 року вбачається, що позивачкою 16.06.2014 р. внесено кошти в сумі 20000,00 грн. на вкладний рахунок НОМЕР_1 згідно договору банківського вкладу (депозиту) за № 003-01546-160614, а із виписки по процентному рахунку вбачається нарахування відсотків за угодою 003-01546-160614 від 16.06.2014 р. 2059,73 грн. (а.с. 11-12).

15.12.2014 р. у зв'язку із закінченням угоди, кошти в сумі 20000,00 грн. перераховано на картковий рахунок № НОМЕР_2 позивачки, також на вказаний картковий рахунок зараховано відсотки за угодою № 003-01546-160614 від 16.06.2014 р. (а.с. 13-18)

18.12.2014 р. позивачка звернулась зі скаргою до ОСОБА_4 директорів ПАТ «Дельта Банк» щодо неповернення коштів за договором банківського вкладу (депозиту) (а.с. 7-9), на що отримала відповідь від 21.12.2014 р. за вих. № 05-2700854, у якій позивачу повідомлено про те, що операції по зняттю грошових коштів з рахунку здійснюються в порядку та на умовах, визначених законодавством України, з врахуванням особливостей, встановлених банком для таких операцій. Крім того, позивачу повідомлено, що провести операції по зняттю грошових коштів з поточного рахунку вона має можливість у будь-якому відділенні банку, в банкоматах та касах інших банків на території України, чи за кордоном з урахуванням комісій банків за проведення операцій вилучення грошових коштів, шляхом розрахунку за товари та послуги в POS-терміналах в Україні чи за кордоном з урахуванням комісій банків за проведення операцій. (а.с. 10)

25.12.2014 р., 30.12.2014 р. та 19.01.2015 р. позивачка в банкоматах банків «Дельта Банк», «Банк Хрещатик» та «Правекс-Банк» намагалась отримати кошти однак операцію було відхилено, кошти не видано. (а.с. 6)

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 від 02.03.2015 р. в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено з 03.03.2015 року тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року. (а.с. 59).

Суд першої інстанції правильно визначив коло спірних правовідносин та застосував норми, які регулюють відносини банківського вкладу та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору; клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку; кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Згідно з ст. 1058 ч. 1 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі та в порядку, встановленому договором.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника (ст. 1060 ч.ч. 1, 2 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно з ч. 3 ст. 1060 ЦК України за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 1066 ч. 3 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що виведення неплатоспроможного банку з ринку - заходи, які здійснює Фонд гарантування вкладів фізичних осіб стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону.

Тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з п.п., 1, 2 ч.5. ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку .

Обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України (п.1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Строк договору вкладу № 003-01546-160614 від 16.06.2014 року закінчився 13.12.2014 року, тобто до введення тимчасової адміністрації ПАТ «ДельтаБанк». Рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію відповідача не було прийнято, а тому відповідальність за повернення коштів за договором вкладу ОСОБА_2 несе ПАТ «Дельта Банк».

Посилання представника відповідача на те, що правовідносини між сторонами регулюються договором банківського рахунку, і позивач не обмежена у праві його використання на власний розсуд є безпідставними, оскільки з аналізу вищенаведених норм вбачається, що ОСОБА_2 є вкладником ПАТ «Дельта Банк», а порушення її прав полягає у неможливості отримати свої кошти та розпоряджатися ними, що підтверджено відповідними доказами, при цьому, правовідносини виникли з конкретного договору банківського вкладу, строк якого закінчився.

З цих же підстав не приймаються до уваги доводи представника відповідача про те, що судовим рішенням було стягнуто кошти банку, оскільки в рішенні чітко зазначено про стягнення коштів за договором вкладу.

Також є необґрунтованими доводи представника відповідача про те, що вимоги про стягнення витрат на правову допомогу є непідтвердженими, оскільки допомога, надавалася особою, яка не була допущена до участі в справі ухвалою суду, а також підготовка позовної заяви не є витратами на правову допомогу в розумінні ст. 79 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, під час судового розгляду інтереси ОСОБА_2 представляв адвокат ОСОБА_5 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №462 від 05.09.2005 року) на підставі угоди про надання правової допомоги від 15.01.2015 року (а.с. 21-22).

Цивільним процесуальним законодавством України не передбачено допуску адвоката до участі в справі шляхом постановлення відповідної ухвали. Такий порядок встановлено для допуску до участі в справі осіб, які мають право надавати правову допомогу (ст. 56 ЦПК України).

Згідно з квитанцією №3 від 15.01.2015 року ОСОБА_2 сплатила адвокату ОСОБА_5 за складання позовної заяви та представництво її інтересів в суді 3500 грн. (а.с. 37).

Як роз'яснено в п. 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Таким чином, суд першої інстанції з дотриманням норм процесуального права, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року визначив розмір витрат на правову допомогу 1705, 20 грн. , які підлягають стягненню з відповідача.

Посилання представника відповідача на порушення судом першої інстанції порядку повідомлення відповідача про судове засідання, внаслідок чого останній був позбавлений можливості завчасно повідомити про свою неявку також є безпідставними.

Згідно ч.ч. 8, 4 ст. 74 ЦПК України судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв'язку з їх діяльністю.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, судову повістку про виклик в судове засідання на 18.05.2015 року представнику ПАТ «Дельта Банк» було вручено 12.05.2015 року (а.с. 81), тобто з дотриманням вимог ч.4 ст. 74 ЦПК України.

За таких обставин, суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши обставини справи, надавши належну оцінку наявним у справі доказам дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ПАТ «Дельта Банк» на користь позивача коштів за договором вкладу.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення із цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ Ю.Б. Войтко

/підпис/ І.М. Стадник

З оригіналом вірно: