Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1415/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дьомич Л. М.
УХВАЛА

Іменем України

16.06.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Гайсюка О.В.; Фомічова С.Є.

з участю секретаря: Лазаренко В.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, апеляційного суду м. Києва, Печерського районного суду м. Києва, держави Україна в особі Кабінету Міністрів України про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 звернулися в суд з позовом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, апеляційного суду м. Києва, Печерського районного суду м. Києва, держави Україна в особі Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної шкоди за рахунок державного бюджету України кожному позивачу в розмірі 51000,00 грн., а всього 510000,00 грн. та 50% від суми відшкодування присудити на користь Збройних Сил України.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2015 року відмовлено у відкриття провадження у справі, згідно п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України.

Не погодившись з постановленою ухвалою суду з підстав її незаконності та необґрунтованості ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Зокрема зазначено, що судом в порушення вимог закону відмовлену у відкритті провадження у справі до відповідача держава України та помилково не закрито провадження запозовом до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, апеляційного суду м. Києва та Печерського районного суду м. Києва.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.87-88).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду у межах, встановлених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Згідно зі статтями 126 та 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а також однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного і касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Згідно з зазначеними положеннями Конституції України, законність та обґрунтованість судових рішень і, відповідно, дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов'язаних з підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть встановлюватись у визначеному порядку за результатом перегляду рішень судами апеляційної та касаційної інстанцій.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) судів (суддів), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти судів (суддів) є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у справі, як цього вимагає позивач. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 "Про незалежність судової влади" роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Розгляд судом питань, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій суду (судді), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядку і їх виконання), нормами ЦПК України не передбачено.

Застосування положення ч.6 ст. 1176 ЦК України можливо лише коли предметом позову є дії чи бездіяльність, що не повязані із здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, що має на меті прийняття акту органом судової влади. Незаконність дій або бездіяльність суддів обовязково повинна встановлюватися не лише вироком суду, а й іншими відповідними рішеннями.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, з долучених до позову матеріалів, позивач звернувся до суду з вимогами щодо відшкодування шкоди до судів, повязаних зі здійсненням правосуддя, які не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права, які є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 п.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін, оскільки постановлена з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.303, ст. 307, ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: