Справа № 127/2507/15-ц Провадження № 22-ц/772/1780/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 49Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоОСОБА_2,
суддів:ОСОБА_3, ОСОБА_4,
при секретаріОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 5 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся в суд 12 лютого 2015 року.

Зазначав, що 25 січня 1969 року між ним та до ОСОБА_6О був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них є двоє повнолітніх дітей. Оскільки сімейне життя не склалось, то поступово вони втратили взаєморозуміння, повагу та почуття любові один до одного. Зазначив, що на початку 2000 року відповідач поїхала в Італію, де перебувала кілька років. З часу виїзду відповідач припинила з ним будь - яке спілкування, після приїзду жила у дітей, уникала зустрічей. У подальшому вона вселилась в спільну квартиру, а його вигнала, змінила замки. Майже 15 років вони не проживають разом. Подальше формальне збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам, а тому просив шлюб розірвати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 5 травня 2015 року позов задоволено, шлюб між ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 25.01.1969 року міським бюро ЗАГС м. Тирасполь, Молдавської ССР, актовий запис №87 - розірвано.

У апеляційні скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду встановленим обставинам, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Позивач заперечував доводи апеляційної скарги через їх безпідставність та просив апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення останньої виходячи із наступного.

У відповідності до положень статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що таке рішення є по суті правильним і справедливим, а тому скасованим бути не може.

Відповідно до частини 9 та 10 статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 25 січня 1969 року, про що в книзі реєстрації актів зроблено запис № 87 (а.с.5).

Встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, а саме з 2000 року, з часу коли відповідач тимчасово виїжджала до Італії на тимчасове працевлаштування. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не підтримують шлюбних відносин.

Судом першої інстанції надавався строк для примирення сторонам, проте позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Задовольняючи позов ОСОБА_6 та розриваючи шлюб між подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_7, суд першої інстанції правильно виходив з того, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є не можливим, оскільки сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Виходив із того, що суд приймав заходів для примирення сторін, проте позивач наполягає на розірванні шлюбу, не бажає перебувати у шлюбі з відповідачем. Ураховуючи, що дана сімя розпалась і збереження її неможливе, а формальне перебування у шлюбі суперечитиме інтересам сторін, тому шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в силу наведених обставин та положень статей 104, 105 та 112 СК України слід розірвати.

Доводів про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які дають підстави для скасування судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Посилання апелянта у апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_6 за станом свого психічного здоровя потребує опіки, а тому його позов не може бути задоволеним не можна визнати тими обставинами, що дають правові підстави апеляційному для скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового про відмову у позові.

Так, матеріали справи містять докази про те, що відповідач зверталась до суду з заявою про визнання недієздатним ОСОБА_6 та встановлення над ним опіки. Провадження у цій справі було відкрито 22 квітня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області (а.с.40-42). З пояснень відповідача ОСОБА_7 у вказаній справі вона подала заяву про залишення без розгляду зазначеної заяви і суд її прийняв та задовольнив.

Отже, відповідачу ОСОБА_7 відомо якими доказами слід підтверджувати психічний стан здоровя особи та через це її недієздатність, а також знає встановлений законом порядок для вирішення такого питання. У судовому засіданні апеляційного суду позивач надавав пояснення що стосуються заявленого ним позову, доводи апеляційної скарги категорично заперечував, на пропозицію колегії суддів щодо примирення з відповідачем теж категорично відмовився.

Виходячи із зазначеного вище, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду і висновків суду першої інстанції не спростовують.

Через зазначене вище безпідставними є також доводи апеляційної скарги й про порушення судом норм процесуального права, а саме через те, що суд не дотримався пункту 4 частини 1 статті 201 ЦПК України про зупинення провадження у справі до вирішення поданої відповідачем ОСОБА_7 заяви про визнання недієздатним позивача ОСОБА_6

Не відповідають положенням закону посилання апелянта також на те, що у разі залишення у силі рішення суду першої інстанції неможливим буде вирішити питання про недієздатність ОСОБА_6 та встановлення над ним опіки.

Положення частини 3 статті 237 ЦПК України передбачають, що за наявності підстав, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членом її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Отже, за наявності відповідних обставин та за наявності відповідних медичних висновків, із заявою про визнання недієздатним ОСОБА_6, крім членів сімї та близьких родичів, незалежно від їх спільного проживання, якими, як встановлено судом, є двоє повнолітніх дітей, із такою заявою можуть також звернутися орган опіки та піклування та психіатричний заклад, ураховуючи при цьому подану заяву від зацікавленої особи.

За умов коли судом першої інстанції виконані всі вимоги закону при вирішенні цієї справи, а встановлені обставини не дають підстав для відмови у заявленому позові, суд обґрунтовано і законно задовольнив позов ОСОБА_6 про розірвання шлюбу.

Оскільки відповідно до положення частини 1 статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, то ураховуючи небажання позивача продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, ураховуючи при цьому також, що прийняті судом міри до примирення сторін не вплинули на волевиявлення позивача, такий шлюб, відповідно до частини 3 статті 105 СК України, за заявою позивача слід припинити внаслідок його розірвання за рішенням суду.

Отже, ураховуючи встановлені судом обставини, оскаржуване рішення суду є правильним і справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 5 травня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оргіналом

Суддя В.А. Іващук