Справа №2/359/1405/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Пустовіт А.Б. ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 25.09.2014 року померла ОСОБА_3

Після її смерті залишилась спадщина у виді ? частини житлового будинку №40 з відповідною частиною будівель та споруд по вул.Леніна в с.Глибоке Бориспільського району . Інша ? частина будинку належить відповідачу по справі.

Сторони є спадкоємцями першої черги після померлої ОСОБА_3

У строк передбачений ЦК України ОСОБА_1 подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, Бакал.Т.Д. подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1

Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на будинок на імя ОСОБА_1

В звязку з цим, позивач просила суд визнати за нею право власності на ? частину будинку №40 вул.Леніна в с.Глибоке Бориспільського району в порядку спадкування після померлої ОСОБА_4

У судове засідання представник позивача не зявився. Проте, надав заяву, в якій зазначив, що просить проводити розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає та просить задовольнити його.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій зазначила, що просить розглядати справу без її участі , проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року померла ОСОБА_4 Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я, серії 1-ОК №316656 (а.с.5).

За час свого життя вона заповіт не склала, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Ці обставини підтверджується копіями свідоцтва про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.13).

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З копії спадкової справи №55 за 2015 рік , заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що позивач подав заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.27). Таким чином ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, а ОСОБА_2 подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1Д.(а.с.27)

З довідки №186 від 18.03.2015 року виданої Виконавчим комітетом Глибоцької сільської ради вбачається, що ОСОБА_4 проживала по день смерті в ? частині житлового будинку за адресою с.Глибоке вул.Леніна,40. Земельна ділянка складає 0,34 га.,будинок загальною площею 64,8 кв.м. побудовано в 1964 році,по господарський номер 344-1.(а.с.7)

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.1988 року належить 1/2 частина житлового будинку, що знаходиться за адресою с.Глибоке Бориспільського району вул.Леніна,40(а.с.8).

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 .

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця ОСОБА_4 виникло право власності на вказане домоволодіння.

Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. вул.Леніна, 40 в с.Глибоке Бориспільського району Київської області.

Керуючись ст.392, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, п.2 ч.1 ст.208, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215 та ст.218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку №40 з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться по вул. Леніна в с.Глибоке Бориспільського району Київської області в порядку спадкування за законом, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 25.09.2014 року.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.С. Чирка