Справа № 495/3165/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

17 червня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого - одноособово судді Боярського О.О.

при секретері ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ДП "Одеська залізниця", Відокремленого структурного підрозділу Білгород-Дністровська дистанція колії №4 Одеської залізниці про видачу належним чином оформленої трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ДП "Одеська залізниця", Відокремленого структурного підрозділу Білгород-Дністровська дистанція колії №4 Одеської залізниці про видачу належним чином оформленої трудової книжки, вказуючи що з липня 1997 року був прийнятий на посаду техніка до Відокремленого структурного підрозділу Білгород-Дністровська дистанція колії №4 Одеської залізниці. В березні 1998 року позивач був звільнений, однак в порушення діючого законодавства при звільненні ОСОБА_2 не було видано трудову книжку, у зв'язку із чим він був змушений звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідачів за довіреністю ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача заперечувала в повному обсязі у зв'язку з їх безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до наказу №166 від 02.07.1997 року ОСОБА_2 03.07.1997 року був прийнятий на посаду техніка, цех №9 до Білгород-Дністровської дистанції колії №4 Одеської залізниці, на позивача було покладено обов'язки юрист - консульта, характер роботи "постійно", вид роботи - за сумісництвом. Відповідно до наказу №332 від 30.12.1997 року 02.01.1998 року ОСОБА_2 було переведено на посаду техніка до цеху №27 до Білгород-Дністровської дистанції колії №4 Одеської залізниці на підставі ст. 32 КЗпП України.

28.02.1998 року ОСОБА_2 був звільнений з посади техніка цеху №27 на підставі ст. 38 КЗпП України.

У своїй позовній заяві ОСОБА_2 зазначає, що при звільненні та до теперішнього часу йому не було видано трудову книжку.

Однак, суд вважає зазначені доводи позивача безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 48 КЗПП України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п'ять днів. Трудові книжки також ведуться на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. П. 4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на працівників передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесенням до неї запису про звільнення; при затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу; днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки.

Згідно з п. 1.1 Iнструкції №58 "Про порядок ведення трудових книжок працівників", трудова книжка ведеться тільки за основним місцем роботи.

Положенням №43 Про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій встановлено, що «сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом». Отже, те, яким є місце роботи працівника основним чи за сумісництвом, визначається умовами трудового договору.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був прийнятий на роботу до Білгород-Дністровської дистанції колії №4 Одеської залізниці за сумісництвом, що підтверджується копією наказу (а.с. 40), про що було ознайомлено позивача, який особисто поставив свій підпис у наказі.

З огляду на викладене, вимоги позивача зобов'язати ДП "Одеська залізниця" видати ОСОБА_2 трудову книжку є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, як вже було встановлено судом, трудова книжка ведеться за основним місцем роботи, а позивач працював у відповідача за сумісництвом.

Керуючись ст.ст. 10,11,60 ЦПК України, ст.ст. 47,48 КЗпП -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ДП "Одеська залізниця", Відокремленого структурного підрозділу Білгород-Дністровська дистанція колії №4 Одеської залізниці про видачу належним чином оформленої трудової книжки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя