Малиновський районний суд м.Одеси
Справа № 2-3491/2010
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І.,

при секретарі судового засідання Алманової І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа

Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, виробниче підприємство

„ТКТ, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

з зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про

вселення та розподіл особистих рахунків,

встановив:

До Малиновського районного суду м. Одеси 23 червня 2008 року звернулась ОСОБА_1

ОСОБА_3 за позовом до ОСОБА_2 про визнання особи

такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених

позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що вона разом із сином, ОСОБА_4

Олександровичем, постійно мешкають в квартирі АДРЕСА_1 в м.

Одесі, а відповідач з 2002 року не проживає у вказаній квартирі, не несе витрат на поточний

ремонт квартири та комунальні витрати, тим самим змушуючи позивачку нести зайві

матеріальні витрати. У звязку з вищезазначеним, ОСОБА_1 просила суд визнати

відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим

приміщенням.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2008 р. позовні

вимоги ОСОБА_1 було задоволено в повному обсязі (а.с. 27-28).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26 листопада 2008 року рішення

Малиновського районного суду м. Одеси від 11 серпня 2008 р. було скасовано, справу -

направлено до Малиновського районного суду м. Одеси для нового розгляду (а.с. 59-60).

В процесі розгляду справи відповідач подав зустрічний позов, в якому просить суд

вселити його у квартиру АДРЕСА_2 (а.с.68-69).

До участі в розгляді справи в якості третьої особи було притягнуто виробниче

підприємство „ТКТ як балансоутримувача спірної квартири.

В заяві від 25.02.2009 р. відповідач уточнив свої зустрічні позовні вимети _ _і

постановити рішення, яким вселити його до квартири №36 по вул. Ддльнитмій і - в ч

Одесі, та розділити особові рахунки між ОСОБА_5 та

окремий рахунок на кімнату площею 10 м2 у вищевказаній квартир: ія-с. *4~95і

05.06.2009 р. ОСОБА_1 була подана уточнена позовна

просить суд визнати відповідача таким, що втратив право

приміщенням, та встановити порядок виконання рішення суду,

набрання ним законної сили, рішення є підставою хв шіи ОСОБА_6 я

реєстраційного обліку у ВГІРФО Малиновського РВ ОМУ УІШС Уврнп л ОшаяЛ

області (а.с. 127).

В судовому засіданні позивач та його гредс:

позов не визнали. Сторона відповідача свій доаов щдцявит. ири - ве

Дослідивши матеріали справи, заслухавши повсяеган справ, гяш^іт суд івижаг. по

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, виробниче підприємство „ТКТ, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням слід відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення та розподіл особистих рахунків необхідно задовольнити виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні в спірній квартирі зареєстровані позивачка ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідач ОСОБА_2Є, що підтверджується довідкою №75 від 13.05.2008 р. (а.с. 15)

Відповідач 9 вересня 1995 зареєстрував шлюб з матірю позивачки ОСОБА_7 у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м. Одеси, актовий запис №257.

17 липня 2006 р. померла ОСОБА_7, про що 22 липня 2006 р. Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси було зроблено актовий запис №6750.

Відповідно до змісту ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.

Сторонами не оспорюється той, факт що відповідач працював офіційно не працевлаштовуясь протягом 2003-2008 року. Як вбачається із пояснень учасників процесу у 2003 році відповідач залишив спірну квартиру, та переїхав на тимчасове місце проживання за місцем роботи у с. Велика Балка Одеської області, де і працював на посаді охоронця до 2005 року, в звязку зі своїм станом здоровя та інвалідністю не маючи змоги знайти іншу роботу. З 2005 по 2007 рік ОСОБА_2 був фактично працевлаштований у фермерському господарстві „Восход із тимчасовим проживанням за місцем роботи, що підтверджується поясненнями голови ФГ „Восход від 25.05.2009 р.

Впродовж 2008 року відповідач мав декілька тимчасових місць роботи, чим пояснював свою відсутність в квартирі АДРЕСА_3, тим самим не виявляючи наміру змінити постійне місце проживання, або виселитись із вищевказаного приміщення.

З матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи, наданих Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОГУ МВС України в Одеській області, вбачаються факти перешкоджання позивачкою ОСОБА_2 у доступі до квартири, в якій він є основним квартиронаймачем, та в якій знаходиться його майно і особисті речі.

За час відсутності відповідача, сплата комунальних послуг за вказану квартиру здійснювалась ним добросовісно, та у відповідному обсязі, про що свідчать надані розрахункові книжки.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відсутність відповідача за адресою вказаної спірної квартири судом було доведено, але відповідно виходячи з сенсу п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України суд вважає, що причини відсутності відповідача були поважними, та складались із необхідності тимчасового проживання за місцем роботи, а наступне перешкоджання в користуванні квартирою позбавило його можливості користуватися квартирою внаслідок неправомірної поведінки позивачки у відношенні ОСОБА_2

Таким чином, враховуючи пояснення сторін та свідків, матеріали справи та надані докази, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1

2

про вселення та розподіл особистих рахунків підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з того, що ОСОБА_2 у судовому засіданні не був визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, а тому відповідно до ст. 60-64 ЖК УРСР його права підлягають поновленню, а він підлягає вселенню в спірну квартиру. Відповідно до ст. 104 ЖК УРСР член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу. У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Виходячи з аналогії даної статті та з врахуванням специфіки виниклих між сторонами правовідносин суд вважає за необхідним розділити особовий рахунок на спірну квартиру між сторонами та розподілити особовий рахунок на спірну квартиру між сторонами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 60-64. 71-72, 104. 107 ЖК УРСР, суд, -

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, виробниче підприємство „ТКТ, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення та розподіл особистих рахунків - задовольнити.

Вселити ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_4 в м.

Одесі.

Розділити особовий рахунок на квартиру АДРЕСА_5 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, виділивши окремий рахунок на кімнату площею 10 м2 в квартирі АДРЕСА_6 ОСОБА_8.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

ВИРІШИВ:

ГОЛОВУЮЧИЙ