Справа № 386/126/15-ц
Провадження № 2/386/84/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Рудь Н. В.

секретаря судового засідання Максютенко О.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в селищі Голованівськ справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дочірного підприємства «Межиріцький вітамінний завод», Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром», про зміну формулювання причин звільнення та стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказав, що він, згідно наказу ДП «Межиріцький вітамінний завод» ДАК «Укрмедпром» №95 від 24.12.2013 року, з 24.12.2013 року був прийнятий на посаду заступника головного бухгалтера ДП «Межиріцький вітамінний завод» ДАК «Укрмедпром». Влітку 2014 року ДАК «Укрмедпром» перейменовано в ПАТ «Укрмедпром».

Згідно наказу ДП «Межиріцький вітамінний завод» ПАТ «Укрмедпром» №98 від 30.12.2014 року позивача звільнено з займаної посади згідно ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Разом з цим, при звільненні з займаної посади, 30.12.2014 року роботодавець не провів розрахунок за фактично відпрацьований період з 01.07.2014 року по 30.12.2014 року, що підтверджується Довідкою ДП «Межиріцький вітамінний завод», ПАТ «Укрмедпром» від 30.12.2014 року № MVZ 000000054 та індивідуальними відомостями про застраховану особу, виданими Управлінням Пенсійного фонду в Голованівському районі від 29.01.2015 року.

Згідно цих документів ДП «Межиріцький вітамінний завод» ПАТ «Укрмедпром» позивачу нараховано заробітну плату у наступних розмірах:

за липень 2014 року 5424,35 грн.;

за серпень 2014 року 2041,83 грн.;

за вересень 2014 року 1118,48 грн.;

за жовтень 2014 року 4473,93 грн.;

за листопад 2014 року 4473,93 грн.;

за грудень 2014 року 10258,12 грн.

Всього за період з 01.07.2014 року по 30.12.2014 року ОСОБА_1 нараховано, але не виплачено 27 790,63 грн. (двадцять сім тисяч сімсот дев»яносто гривень 63 коп.).

Середньомісячний заробіток становить 4631,77 грн.

Сторона позивача вважає, що відповідачем спричинено моральну шкоду, яка полягає у тому, що позивач змушений тривалий час (майже сім місяців) знаходитись в принизливому стані прохача та просити відповідача повернути грошові кошти відповідно до трудового договору. Невизначеність щодо виплати заробітньої плати призвела до знервованості, погіршення стосунків з оточуючими та в сім»ї, неможливості спокійно спати, а також неможливості вільно розпоряджатися заробленими власними грошовими коштами.

Замість того, щоб займатись своїми звичними, повсякденними справами, позивач змушений докладати надмірних зусиль для відновлення своїх прав та законних інтересів у суді, порушились його добрі відносини з оточуючими людьми та втрачено звичний ритм життя.

Свої моральні страждання позивач оцінює у 5000 гривень.

Просить змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін на ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, стягнути солідарно з відповідачів Дочірнє підприємство «Межиріцький вітамінний завод» та Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром» на його користь заробітню плату за період з 01.07.2014 року по 30.12.2014 року 27 790,63 грн. (двадцять сім тисяч сімсот дев»яносто гривень 63 коп.), стягнути солідарно з відповідачів - Дочірнє підприємство «Межиріцький вітамінний завод» та Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром» на його користь грошову суму за вимушений прогул за січень 2015 року у розмірі 4631,77 грн., стягнути солідарно з відповідачів - Дочірнє підприємство «Межиріцький вітамінний завод» та Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром» на його користь з урахуванням вимог ст. 44 КЗпП України 3 середньомісячні заробітні плати на загальну суму 13 895,31 грн. (тринадцять тисяч вісімсот дев»яносто п»ять грн. 31 коп.), стягнути солідарно з відповідачів Дочірнє підприємство «Межиріцький вітамінний завод» та Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром» на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн..

В судовому засіданні позивач просить задовольнити позовні вимоги, крім тієї , якою він просив винести окрему ухвалу , так як прокуратура Голованівського району вже зайнялась питанням виплати заробітної плати на підприємстві.

Представники відповідачів ДП «Межиріцький вітамінний завод», ПАТ «Укрмедпром» в судове засідання не з»явились, будь-яких заперечень на позов не надали , довідку про заборгованість по заробітній платі надали на вимогу суду , про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, рекомендовані листи тричі одержано під підпис .

Суд, заслухавши позивача , вивчивши матеріали справи, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню частково.

В частині позовних вимог щодо зміни формулювання причин звільнення з займаної посади позивачу слід відмовити, оскільки наказ №38 від 30.12.2014 року винесено на підставі його заяви, а-с.13. Відсутність підстав для зміни причин звільнення з ч.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін на ч.3 ст.38 КЗпП України за власним бажанням слугує відмові у задоволенні частини позовних вимог щодо виплати трьох середньомісячних заробітних плат в розмірі 13 895,31 грн..

Судом встановлено, що він, згідно наказу ДП «Межиріцький вітамінний завод» ДАК «Укрмедпром» №95 від 24.12.2013 року, з 24.12.2013 року був прийнятий на посаду заступника головного бухгалтера ДП «Межиріцький вітамінний завод» ДАК «Укрмедпром». Влітку 2014 року ДАК «Укрмедпром» перейменовано в ПАТ «Укрмедпром».

Згідно наказу ДП «Межиріцький вітамінний завод» ПАТ «Укрмедпром» №98 від 30.12.2014 року позивача звільнено з займаної посади згідно ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Разом з цим, при звільненні з займаної посади, 30.12.2014 року відповідач не провів розрахунок за фактично відпрацьований період з 01.07.2014 року по 30.12.2014 року, що підтверджується Довідкою ДП «Межиріцький вітамінний завод» ПАТ «Укрмедпром» від 30.12.2014 року № MVZ 000000054 та індивідуальними відомостями про застраховану особу, виданими Управлінням Пенсійного фонду в Голованівському районі від 29.01.2015 року.

Всього за період з 01.07.2014 року по 30.12.2014 року ОСОБА_1 нараховано, але не виплачено 27 790,63 грн. (двадцять сім тисяч сімсот дев»яносто гривень 63 коп.).

Середньомісячний заробіток становить 4473,93 грн.

Він також вважає, що йому завдано моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.. Позивач змушений тривалий час (майже сім місяців) знаходитись в принизливому стані прохача та просити відповідача повернути грошові кошти відповідно до трудового договору. Невизначеність щодо виплати заробітньої плати призвела до знервованості, погіршення стосунків з оточуючими та в сім»ї, неможливості спокійно спати, а також неможливості вільно розпоряджатися заробленими власними грошовими коштами.

Замість того, щоб займатись своїми звичними, повсякденними справами, позивач змушений докладати надмірних зусиль для відновлення своїх прав та законних інтересів у суді, порушились його добрі відносини з оточуючими людьми та втрачено звичний ритм життя.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього ж Кодексу, якою передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Сума заборгованості ОСОБА_1 заробітної плати відповідачем не оспорюється.

Відповідач своєю довідкою від 30.12.2014 року підтвердив факт роботи позивача на посаді заступника головного бухгалтера ,звільнення його з посади 30.12.2014 року , наявність заборгованості перед позивачем по заробітній платі на момент звільнення та затримки розрахунку з 01.07.2014 року по даний час, але , відповідно до вимог ст. 10, 60 ЦПК України , не надав суду будь яких доказів відсутності своєї вини в несвоєчасному розрахунку з позивачем , а також доказів наявності об»єктивних перешкод в належній організації роботи підприємства.

Вирішуючи питання про розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд враховує роз'яснення, викладені у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», згідно яких суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням суми, на яку той мав право,частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно з середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Відповідно до абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Згідно довідки № MVZ00000028 від 21.04.2015 року , наданої відповідачем, сукупний дохід позивача за липень- грудень 2014 року складає 27 790,64 грн , сума до виплати 22 008,63 грн , утримано до різних фондів соціального спрямування 5782,01 грн .

Суд при визначенні середнього заробітку позивача враховує заробітну плату за жовтень, листопад , 2014 року, в грудні йому нараховувались розрахункові , тому обраховувати його середній заробіток за вказаний місяць неможливо. .

Таким чином , середня заробітна плата позивача на момент звільнення складала 4473,93 грн ..

Фактична затримка розрахунку з 01.07.2014 року по 29.04.2015 року складає 10 місяців , середній заробіток за час затримки розрахунку становить 3554,09 грн х 10 міс. = 35540,9 грн. без утримань до фондів соціального спрямування.

На підставі ст. 237-1 КЗпП України позивач має право на відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Так, відповідно до чинного законодавства моральна (немайнова) шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі. При цьому, якщо дії винної особи заподіяли як майнову, так і моральну (немайнову) шкоду, то відшкодування майнової шкоди не звільняє таку особу від обов'язку відшкодувати моральну шкоду.

При вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням моральної шкоди, слід мати на увазі, що винна у заподіянні цієї шкоди особа може бути звільнена від обов'язку відшкодування тільки за умови, якщо вона доведе відсутність своєї вини (умислу або необережності).

Згідно роз'яснень, викладених в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. При визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачеві, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення та вимог розумності і справедливості та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 3000 грн..

Відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України стороні ,на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати . Оскільки згідно вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-У1 з відповідними змінами - позивач звільнений від сплати судового збору, тому витрат не поніс, витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача . Враховуючи усну заяву позивача про залишення без розгляду п.7 позовної заяви суд вважає за можливе задовольнити це клопотання позивача .

Викладене підтверджується: копіями трудової книжки , а-с. 6-8, довідкою про доходи ,а-с.9, та доданими до справи документами .

Керуючись ст. ст. 8, 10, 57, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК, ст..ст. 115-117, 237-1, КЗпП України, ч.1 ст.1167 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дочірного підприємства «Межиріцький вітамінний завод», Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром» про зміну формулювання причин звільнення та стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Дочірнє підприємство «Межиріцький вітамінний завод» Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 01.07.2014 року по 29.04.2014 року в розмірі 35 540, 9 грн та моральну шкоду в розмірі 3000 грн..

В задоволенні позовної заяви в частині змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін на ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням та виплатити три середньомісячних заробітних плати на загальну суму 13 895, 31 грн. відмовити .

Позовну заяву в частині винесення окремої ухвали щодо порушень закону і направлення її в прокуратуру району залишити без розгляду.

Стягнути солідарно зДП «Межиріцький вітамінний завод», ПАТ «Укрмедпром», ідентифікаційний код 00374999 , адреса с. Межирічка вул.. Заводська 1 Голованівського району Кіровоградської області судовий збір у розмірі 243 ( двісті сорок три) грн. 60 коп на рахунок 0111, отримувач коштів УДК в Голованівському районі, банк отримувача ГУДКУ у Кіровоградській області МФО 823016,Код , Призначення платежу: Судовий збір, Код , п.п.1.1..

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом 10 (десяти) днів здня проголошення рішення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення в такий же строк з дня складання повного рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом .

Суддя: Рудь Н. В.