Справа № 363/58/15 Головуючий у І інстанції Скарлат О. І.
Провадження № 22-ц/780/3937/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 49 02.07.2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2 липня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Даценко Л.М., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 травня 2015 року у справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року позивачка звернуласядо суду із вказаним вище позовом,який мотивувала тим, що 3 вересня 2011 року між нею і відповідачем був укладений шлюб, від якого у них народилась донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказувала, що шлюбні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, мають різні бюджети, матеріальну допомогу на утримання дочки відповідач надає із затримкою та не регулярно. Дочка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Посилалася, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та потребує матеріальної допомоги, у зв'язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу до досягнення дитиною 3-х річного віку.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12 травня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто із відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною 3-х річного віку, починаючи із 13 січня 2015 року.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивачка ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів та в частині дати початку стягнення, стягнувши аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку, починаючи із 30 грудня 2014 року. Скаргу мотивує тим, що при визначенні розміру аліментів суд не врахував, що відповідач має регулярний дохід і не має інших утриманців. Крім того, заяву вона подала 30 грудня 2014 року, через пошту, а тому саме із цієї дати мають стягуватися аліменти.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається, що сторони із 3 вересня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 11 квітня 2014 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 грудня 2013 року до її повнолітня. Станом на 1 вересня 2014 року у відповідача є заборгованість по виплаті аліментів на утримання дитини, що складає 4 468, 89 грн.

Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, донька проживає із позивачкою, яка в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що є передбачені законом підстави для стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/8 частини заробітку.

Такі висновки суду є правильними, відповідають обставинам справи та вимогам ч.2 ст.84 СК України, згідно якої дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батка дитини до досягнення дитиною трьох років.

Проте, визначаючи дату, з якої повинні присуджуватися аліменти, а саме 13 січня 2015 року, суд порушив норми матеріального права, зокрема приписи ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

В матеріалах справи є наявні докази того, що позивачка пред'явила позовну заяву до суду через відділення поштового зв'язку 30 грудня 2014 року, що підтверджується відбитком штемпеля на конверті та на описі вкладення у цінний лист (а.с.9-10).

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення дати стягнення аліментів ухвалене з порушенням норм матеріального права і підлягає зміні з визначенням правильної дати з якої необхідно стягувати аліменти на утримання дружину до досягнення дитиною трьох років.

На підставі наведеного, та керуючись ч.1.ст.191 СК України та ст.69 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне визначити дату початку стягнення аліментів на утримання дружини, починаючи з дня пред'явлення позову, а саме із 30 січня 2014 року до досягнення дитиною трьох років.

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності збільшення розміру стягнутих аліментів до 1/5 частин заробітку необгрунтовані. Суд правильно визначив розмір аліментів на дитину в тому числі з урахуванням наявності у відповідача утриманця неповнолітньої доньки ОСОБА_4, на яку за судовим рішенням вже стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку.

Доводів, які б спростували такі висновки суду апелянт у скарзі не навела.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія судів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задоволити частково.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 травня 2015 року в частині визначення дати початку стягнення аліментів змінити, стягнувши із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання починаючи із 30 грудня 2014 року.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: