АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2015 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Міцнея В.Ф.

секретар: Шерівська Ю.А.

за участю: представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та зменшення розміру неустойки, за апеляційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого та за дорученням діє ОСОБА_1, на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та зменшення розміру неустойки.

Посилався на те, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 липня 2010 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 700 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За період з червня 2010 року по червень 2015 року йому нарахована заборгованість по сплаті аліментів в сумі 42 700 грн. Вказує на те, що 8 600 грн. в рахунок заборгованості ним сплачено. Крім того, вказує на те, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 70 000 грн.

На даний час він перебуває за кордоном, ніде не працює, не має доходу, немає майна, тому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах в сумі 34 100 гривень та зменшити розмір неустойки, який він має сплати за рішенням суду до 5000 грн.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення суду ОСОБА_4. в інтересах якого та за дорученням діє ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність правових підстав та обставин для звільнення від сплати заборгованості по аліментам та зменшення розміру неустойки, оскільки позивач не надав належних та допустимих доказів про зміну його матеріального, сімейного стану або погіршення здоров'я.

Такий висновок відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 2-583 від 25 жовтня 2010 року, виданого на підставі рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 липня 2010 року, з позивача стягуються на користь відповідачки аліменти на утримання їх неповнолітнього сина у розмірі по 700 грн. щомісячно, починаючи з 31 травня 2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов»язання по сплаті аліментів, внаслідок чого станом на травень 2015 року у нього утворилась заборгованість в розмірі 34100 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, будь-які докази, які б підтверджували те, що заборгованість за аліментами виникла у зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення, суду не надані.

Позивач є молодою, працездатною особою, не обтяжений турботами щодо утримання інших осіб, а тому має змогу працювати, утримувати свою неповнолітню дитину та виплачувати заборгованість, яка виникла по сплаті аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач ніде не працює, а тому не має можливості сплатити заборгованість за аліментами, не є істотними обставинами, що мають значення для справи в розмінні ч.2 ст.197 СК України та не дають підстав для звільнення його від заборгованості по сплаті аліментів.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо зменшення розміру неустойки за прострочення сплати аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2014 року, яке було залишене в силі ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 23 липня 2014 року, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 70 000 грн. При цьому, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_4 пеню в сумі 132 797 грн., однак, судом було зменшено розмір пені, враховуючи матеріальний стан платника аліментів та виходячи із засад розумності, справедливості та співмірності розміру наявної заборгованості по сплаті аліментів і розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.223 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

За ч.4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред»явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Як вбачається з матеріалів справи, що стягнення з позивача на користь відповідачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів вже було предметом судового розгляду і з урахуванням матеріального стану розмір неустойки був зменшений судом. Рішення суду набрало законної сили.

Слід зазначити, що процесуальним законодавством встановлено порядок апеляційного, касаційного оскарження рішень судів та перегляд рішень за нововиявленими обставинами.

З урахуванням наведеного, викладені в апеляційній скарзі доводи не ґрунтуються на вимогах закону, висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого та за довіреністю діє ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий:

Судді: