УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Писаної Т.О.,Мазур Л.М., Юровської Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Австрійського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Рабмер-Україна» про визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє через представника ОСОБА_7, на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Австрійське підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Рабмер-Україна» (далі - Австрійське підприємство ТОВ «Рабмер-Україна») звернулось до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги заявник мотивував тим, що у зв'язку із фактичним закінченням виконавчого провадження 07 березня 2014 року, відкритого на підставі оригіналу виконавчого листа від 23 вересня 2009 року, неможливістю розпочати завершене виконавче провадження знову, оскільки дублікат виконавчого листа не підлягає пред'явленню до виконання як такий.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2014 року в задоволенні заяви Австрійського підприємства ТОВ «Рабмер-Україна» про визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2015 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та постановлено нову ухвалу, якою заяву Австрійського підприємства ТОВ «Рабмер-Україна» про визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, дублікат виконавчого листа від 17 березня 2014 року № 2-885/2009, виданий Самбірським міськрайонним судом Львівської області у справі за позовом ОСОБА_6 до Австрійського підприємства ТОВ «Рабмер-Україна» про стягнення боргу на виконання рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 липня 2009 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_6 повернуто.

Постановою Верховного Суду України від 24 червня 2015 року ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 березня 2015 року скасовано, справу направлено до касаційного суду для вирішення питання про прийняття касаційної скарги.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи ухвалу місцевого суду та задовольняючи заяву, апеляційний суд виходив із того, що за наявності постанови про закінчення виконавчого провадження фактично за одним і тим самим виконавчим документом, виданим на примусове виконання рішення суду від 09 липня 2009 року, поданий до примусового виконання дублікат виконавчого документа від 17 березня 2014 року не підлягає виконанню. Мотиви заперечень представника стягувача про те, що рішення суду, на підставі якого видано дублікат виконавчого листа, по даний час не виконане, не може перевірятись та оцінюватись у межах перевірки обґрунтованості заяви сторони виконавчого провадження про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Проте з таким висновком апеляційного суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ст. 14 ЦПК України основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість судових рішень.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Судами встановлено, що рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області 09 липня 2009 року позов задоволено та стягнуто з Австрійського підприємства ТОВ «Рабмер-Україна» на користь ОСОБА_6 1 780 000 грн, вирішено питання розподілу судових витрат.

23 вересня 2009 року видано виконавчий лист на примусове виконання рішення місцевого суду, який представником стягувача пред'явлено до виконання 28 вересня 2009 року.

29 вересня 2009 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження і надано строк боржнику - до 7 жовтня 2009 року для добровільного виконання рішення суду.

07 жовтня 2009 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із фактичним виконанням рішення, згідно з яким видано виконавчий документ.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 травня 2012 року скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 07 жовтня 2009 року.

Ухвалою апеляційого суду Львівської області від 14 листопада 2012 року вказані ухвалу та рішення місцевого суду залишено без змін.

Державним виконавцем 11 грудня 2012 року винесено постанову про відновлення виконавчого провадження.

07 березня 2014 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області (далі - ВДВС Самбірського МРУЮ Львівської області) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 13 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 13 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Частиною 1 ст. 371 ЦПК України передбачено, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, законодавством визначено дві окремі процесуальні дії - отримання дубліката виконавчого документа та поновлення строків пред'явлення виконавчого документа до виконання.

15 січня 2014 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ залишено без змін ухвалу суду першої інстанції про видачу дубліката виконавчого документа.

17 березня 2014 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області видано дублікат виконавчого листа.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

06 травня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за дублікатом виконавчого листа, виданого 17 березня 2014 року.

Апеляційним судом залишено поза увагою, що ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 11 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 вересня 2014 року, відмовлено у задоволенні скарги Австрійського підприємства ТОВ «Рабмер-Україна» на дії заступника начальника ВДВС Самбірського МРУЮ Львівської області Шугайла О.Г. щодо винесення постанови від 06 травня 2014 року про відкриття виконавчого провадження (а. с. 70-74).

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, указаними судовими рішеннями встановлено, що рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 липня 2009 року, яке набрало законної сили, не виконане. Крім того, постановою заступника начальника ВДВС Самбірського МРУЮ Львівської області від 06 травня 2014 року про відкриття виконавчого провадження не порушено прав Австрійського підприємства ТОВ «Рабмер-Україна».

За змістом ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Підстави визнання виконання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначені ч. 4 ст. 369 ЦПК України, які діляться на матеріально-правові (відсутність у боржника обов'язку) і процесуальні (обставини, що свідчать про помилкову видачу виконавчого листа).

Разом з тим судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено правомірність видачі дубліката виконавчого листа, на підставі якого 06 травня 2014 року було відкрито виконавче провадження, та наявність у боржника обов'язку перед стягувачем щодо виконання рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області 09 липня 2009 року.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно задовольнити частково, ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, як передбачено ст. 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 342, 345 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2012_05_24/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє через представника ОСОБА_7, задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: А.О. Леванчук
Л.М. Мазур
Т.О. Писана
Г.В. Юровська