УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання батьківства та стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_5 в особі представника ОСОБА_6 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_5 батьком малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягнути з відповідача аліменти на утримання останнього у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів ОСОБА_5 щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Мотивувала тим, що з червня 2013 року по вересень 2013 року проживала разом із ОСОБА_5 Відповідач є біологічним батьком її сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 відмовляється визнати даний факт та зареєструвати себе батьком дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання сина.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 року, позов задоволено. Визнано ОСОБА_5 батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження дитини № 843, вчинений 25 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача щомісяця, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 квітня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_5, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлені фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення місцевого суду, виходив з того, що позивачем надано достатньо доказів у підтвердження батьківства відповідача стосовно народженої нею дитини. Зазначив, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на утримання сина ОСОБА_7, було враховано, що відповідач має старшого сина ОСОБА_8 і зобов'язаний його утримувати.

Висновки судів узгоджуються з роз'ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 січня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова