Справа № 159/3734/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Денисюк Т.В.
Провадження № 22-ц/773/1648/15 Категорія: 59 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним позовом. Позивач посилалась на те, що з 19 квітня 1996 року по 14 червня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_1 Під час спільного проживання у шлюбі з відповідачем, ними було придбано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами і земельну ділянку по АДРЕСА_1. Кошти на купівлю вказаної садиби були взяті нею 30 жовтня 2006 року в сумі 15000 доларів США в кредит у АКІБ «УкрСиббанк».

Крім того позивач зазначала, що згідно рішення Ковельського міськрайонного суду від 13 червня 2013 року шлюб між нею та ОСОБА_1 було розірвано, а рішенням того ж суду від 3 березня 2015 року вказану садибу визнано їх спільною частковою власністю із визначенням розміру їх часток по 1/2 у цьому нерухомому майні.

Враховуючи наведені обставини і вважаючи відповідача солідарним з нею боржником банку, позивач просила стягнути з ОСОБА_1 половину виплаченої нею після розірвання шлюбу грошової суми по кредиту.

05 жовтня 2015 року рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області позов задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 кошти в сумі 23593 грн. 50 коп. та судові витрати понесені нею у справі в розмірі 235 грн. 86 коп.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить його змінити як незаконне та стягнути з нього меншу грошову суму, а саме 8895 грн. 59 коп.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що грошові кошти, отримані ОСОБА_2 за кредитним договором, були використані в інтересах сім'ї для придбання нерухомого майна, що є спільною частковою власністю сторін спору, а отже половина суми сплаченої позивачкою на погашення кредиту, після розірвання шлюбу, підлягає стягненню з відповідача в її користь як із солідарного боржника.

Такий висновок суду є правильним.

Встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що з 19.04.1996 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ковельського міськрайонного суду від 14 червня 2013 року було розірвано (а. с. 5 - 6).

Під час спільного проживання у шлюбі ними 11 жовтня 2006 року було придбано житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 1069 кв. м. для його обслуговування в АДРЕСА_1. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за позивачем ОСОБА_2 (а.с. 16-37).

На придбання зазначеного нерухомого майна були витрачені грошові кошти отримані ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту у валюті від 30.10.2006 року, укладеного між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та нею, і забезпеченого порукою відповідача ОСОБА_1 (а.с. 8-11).

Крім того встановлено, що позивач ОСОБА_2, після розірвання шлюбу з ОСОБА_1, на погашення вказаного кредиту за період з 14 червня 2013 року по 18 жовтня 2013 року сплатила банку 2247,11 доларів США (а. с. 38-40, 104).

Згідно з ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Аналіз наведеної правової норми дає підстави для висновку, що дружина та чоловік, незалежно від припинення шлюбу, несуть рівні - солідарні зобов'язання за договорами про придбання майна, використаного в інтересах сім'ї, до моменту поділу цього майна між ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Враховуючи ті обставини, що позивач ОСОБА_2 після розірвання шлюбу з відповідачем, за кредитним договором сплатила банку 2247 доларів США, кредитні кошти, які були використані для придбання нерухомого майна, яке в даний час знаходиться в їх спільній частковій власності і їх частки є рівними, то її вимога до ОСОБА_1 про повернення половини сплаченої суми, як з солідарного боржника є правомірною і підлягає задоволенню.

Отже, встановивши наведені обставини справи та давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції цілком підставно та обґрунтовано, з урахуванням меж позовних вимог, ухвалив рішення про часткове задоволення позову та стягнув з відповідача в користь позивачки грошову суму в гривнях, перевівши іноземну валюту, в якій погашався кредит, в українську за курсом встановленим на час звернення ОСОБА_2 до суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на його законність.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилити, рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 жовтня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді