Справа пр. №2/756/6735/15
У Х В А Л А

25 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Великохацька В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", відділ приватизації житлового фонду Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування квартирою, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", відділ приватизації житлового фонду Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування квартирою.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

П.2) ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, який набрав чинності з 01.11.2011 року, передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

ОСОБА_1 хоч і додає до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у розмірі 478,20 грн., однак, судовий збір сплачений ним не в повному обсязі. Таким чином, позивачеві слід надати докази сплати судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, враховуючи ставки судового збору, встановлені Законом України "Про судовий збір".

Крім того, згідно з п.п.3,5,6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаними законодавчими нормами, не виконані.

Зокрема, п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) "Про судову практику у справах за позовами захист права приватної власності" передбачено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 заявляє вимоги про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом виділення в користування ОСОБА_1 у користування кімнату площею 18,35 кв.м., а ОСОБА_2 - кімнату площею 9,35 кв.м., кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню залишити у спільному користуванні. Проте в матеріалах справи відсутні посилання на докази на підтвердження того, що в даному випадку можливо виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири.

Крім того, в матеріалах справи відсутнє посилання на докази на підтвердження того, що відповідач не надає згоду на визначення запропонованого позивачем порядку користування квартирою.

Також позивач у прохальній частині позовної заяви просить суд встановити факт того, що ОСОБА_1 належить 2/3 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 45,30 кв.м., житловою площею 27,7 кв.м., а ОСОБА_2 належить на праві власності 1/3 частина вказаної квартири.

Однак, відповідно до п.5) ч.2 ст.234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку окремого провадження. Таким чином, позивачеві слід визначитися зі змістом своїх позовних вимог.

Також слід зазначити, що незрозумілою є вимога ОСОБА_1 про встановлення факту належності на праві власності позивачу та відповідачу частин спірної квартири, оскільки даний факт має підтверджуватись відповідними правовстановлюючими документами на квартиру, які, як вбачається з позовної заяви, не є втраченими. Крім того, відомості на підтвердження даного факту позивач може отримати, звернувшись з запитом до відповідної установи (зокрема, отримання відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

Крім того, позивач зазначає, що до відділу приватизації житлового фонду Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації та до КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" направлялись адвокатські запити з метою отримання належним чином завіреної копії свідоцтва про право власності на житло та копії технічного паспорту, що виданий на підставі свідоцтва про право власності на житло. З матеріалів позовної заяви вбачається, що дані запити були направлені 17.11.2015 року, а позов подано до суду 23.11.2015 року. Виходячи з вищезазначеного, клопотання представника позивача про витребування доказів шляхом направлення запитів до згаданих установ є передчасним, оскільки з дня направлення представником позивача вказаних запитів і до дня подання позову до суду пройшов короткий проміжок часу, а тому відповідно позивачем чи його представником і не було отримано письмової відповіді щодо надання чи ненадання вказаних документів.

Окрім цього, позивач вказує в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, КП "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" та відділ приватизації житлового фонду Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, однак жодним чином не обгрунтовує необхідність залучення їх до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, яким саме чином рішення у справі вплине на їх права, обов'язки чи законні інтереси. Таким чином, позивачеві слід визначитися з колом осіб, які беруть участь у справі.

Ч.1 ст.121 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст.119,120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинен подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст.ст.119,120 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: комунальне підприємство "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна", відділ приватизації житлового фонду Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення порядку користування квартирою залишити без руху та надати позивачеві строк на усунення недоліків у термін до 04.12.2015 року, але не пізніше п'яти днів з дня отримання ним даної ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть виправлені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Великохацька