Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/1944/15 Головуючий у 1 інстанції: Федченко І.М.
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.,

Суддів: Бабак А.М.,

Полякова О.З.,

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Кредитної спілки «Соціум» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Соціум» про стягнення коштів за депозитним договором.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 повернуто заявникові та роз'яснено, що для вирішення даного спору необхідно звернутись до належного суду.

Не погоджуючись з ухвалою судді Говоров В.М. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суддею першої інстанції не враховано, що ст. 110 ЦПК України передбачає альтернативну підсудність за вибором позивача, а оскільки договір укладався в м. Запоріжжі та випливає із Закону «Про захист прав споживачів» його звернення до суду за місцем знаходження філії або представництва юридичної особи є правомірним. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу для подання до належного суду, суддя виходив з того, що позови до юридичних осіб пред'являються за їхнім місцезнаходженням, а відповідно депозитного договору від 13 серпня 2014 року він укладений в м. Дніпропетровську. Крім того, місце реєстрації відповідача також не відноситься до території Жовтневого району м. Запоріжжя, тому справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Запоріжжя.

Судова колегія вважає, що висновок судді є правильним.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із позовом до Кредитної спілки «Соціум» про стягнення коштів (повернення депозиту) (а.с. 1).

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Стаття 1 цього Закону визначає, що споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадяни ( фізична особа ), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари ( роботи, послуги) для власних потреб. Закон регулює відносини споживача підприємством, установою, організацією чи громадянином - підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємства.

Таким чином, позивач ОСОБА_3 є споживачем банківських послуг, а тому права його захищаються вказаним Законом.

В силу ч. 5 ст. 110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Відповідно ч.ч.7,8 вказаної статті позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням та позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Однак, місцем реєстрації позивача є АДРЕСА_1, що відноситься до території Шевченківського району м. Запоріжжя, а депозитний договір від 13.08.2014 року укладений в м. Дніпропетровську та в ньому не визначено місце виконання в м. Запоріжжі, тому підстави для застосування альтернативної підсудності за п.5,7,8 ст. 110 ЦПК України відсутні.

Відповідно ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

За таких обставин, оскаржувана ухвала постановлена з додержання норм процесуального права, доводи апелянта не спростовують її законність. Підстав для скасування ухвали колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути скаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: