Справа № 344/640/15-ц
Провадження № 22-ц/779/568/2015
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів Матківського Р.Й., Ковалюка Я.Ю.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: представників відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» Єрмака Валерія Олександровича до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, - за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» Єрмака Валерія Олександровича на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 21.01.2015 року відмовлено в задоволенні клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Золоті Ворота» Єрмака В.О. про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_2

Не погодившись з зазначеною ухвалою, вважаючи, що при її постановленні суддею порушені норми процесуального права, неповно з'ясовані і досліджені обставини та докази, які обґрунтовують реальну загрозу можливості утруднення чи невиконання рішення суду, уповноважена особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Золоті Ворота» Єрмак В.О. подав апеляційну скаргу.

Вказує, що Банк звернувся в суд з позовом про стягнення грошових коштів в розмірі 470904,60 грн. Заявлений позов носить майновий характер, отже заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачеві на праві власності майно не суперечить вимогам цивільного процесуального законодавства.

Апелянт вважає, що ОСОБА_2 має всі необхідні можливості вчинити дії щодо реалізації наявного майна та грошових коштів, його приховування тощо.

Крім того, відповідач засуджений вироком Івано-Франківського міського суду з стягненням на користь ПАТ «Банк золоті ворота» грошових коштів, що були предметом матеріальної шкоди.

Також судом не надано оцінки співмірності клопотання та заявлених позовних вимог, оскільки сума позову є значною, а банк перебуває в стадії ліквідації.

Апелянт в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, тому колегія суддів вважає що апеляційну скаргу слід розглянути у його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників відповідача,

оцінивши надані суду докази, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Положеннями ст.ст. 151, 152 ЦПК України встановлено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому позов майнового характеру забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам тощо. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом цих норм заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів.

Відмовляючи в задоволенні заяви банку суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не подано суду доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Так, з позовної заяви вбачається, що Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Золоті ворота» звернувся в суд з позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину - рішення Правління банку №8 від 21.03.2014 про прощення боргу ОСОБА_2 в розмірі 19320,71 доларів США за відсотками та 23418,38 грн. по комісійній винагороді, стягнення цієї суми та пені за простроченою заборгованістю в розмірі 221121,94 грн. Згідно розрахунку, наданого позивачем, загальна сума заборгованості, яку останній має намір стягнути в судовому порядку становить 470904,60 грн.

Однак як вбачається з довідки центрального регіонального відділення ПАТ «Банк Золоті Ворота» від 20.05.2014 року ОСОБА_2 повністю виконав зобов'язання по договору №02/185Ф про надання кредиту від 24.07.2007 року. Правлінням Національного банку України тільки 04.12.2014 року ухвалена постанова про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку (а.с.27). Щодо засудження відповідача та стягнення грошових коштів на користь банку, то апелянтом не надано суду жодних доказів, а сам апелянт для дачі пояснень та додаткових доказів в апеляційний суд не прибув.

Колегія суддів, врахувавши вищенаведені мотиви, вважає що суддя підставно відмовив у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, що не перешкоджає йому при наданні додаткових доказів звернутися з ідентичною заявою повторно.

Тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307,312,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» Єрмака Валерія Олександровича - відхилити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: Я.Д. Горблянський

Я.Ю. Ковалюк

Р.Й. Матківський