Справа № 214/1656/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 червня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить: звернути стягнення на предмет іпотеки -комплекс будівель і споруд: основна будівля А1, загальною площею 801,9 кв.м., основна будівля Б1, загальною площею 364,9кв.м., основна будівля В1, загальною площею 124,6 кв.м., основна будівля Г1, загальною площею 81,1 кв.м., гараж Д, сарай Е, погріб Ж, сараї З,К, вбиральня Л, погріб М, магазин Н площею 54,1 кв.м., гараж О, похідна П, котельна Р, сараї С,Т, прохідна У, сарай Ф, водоколонка І, замощення ІІ, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 225 000 грн. за договором позики-іпотеки від 06.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., зареєстрованого в реєстрі за №6560 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнати за ОСОБА_2 право власності на предмет іпотеки -комплекс будівель і споруд: основна будівля А1, загальною площею 801,9 кв.м., основна будівля Б1, загальною площею 364,9кв.м., основна будівля В1, загальною площею 124,6 кв.м., основна будівля Г1, загальною площею 81,1 кв.м., гараж Д, сарай Е, погріб Ж, сараї З,К, вбиральня Л, погріб М, магазин Н площею 54,1 кв.м., гараж О, похідна П, котельна Р, сараї С,Т, прохідна У, сарай Ф, водо колонка І, замощення ІІ, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову навів наступне. 06 листопада 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики-іпотеки, посвідчений 06.11.2009 року приватним нотаріусом криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., зареєстрований в реєстрі за №6560.

Відповідно до умов договору позичальник ( відповідач ОСОБА_3.) позичив у позикодавця (позивач ОСОБА_2.) суму грошей в розмірі 224 386,40 грн., що за курсом НБУ станом на 06.11.2009 року складало 28 000 доларів США, терміном повернення не пізніше 06.01.2010 року, з урахуванням інфляції на момент розрахунку. При цьому, сторони домовились, що борг має бути повернутий у сумі в гривневій валюті, еквівалентній 28 000 доларів США на дату повернення боргу.

Відповідно до п.1 договору відповідач отримав вищевказану суму грошей від позивача у повному обсязі до підписання цього договору.

Відповідно п.6 договору для забезпечення своєчасного виконання зобовязань, вказаних в п. 1-4 договору іпотекодавець (відповідач ОСОБА_3.) передав в іпотеку іпотекодержателю (позивач ОСОБА_2.) комплекс будівель і споруд: основна будівля А1, загальною площею 801,9 кв.м., основна будівля Б1, загальною площею 364,9кв.м., основна будівля В1, загальною площею 124,6 кв.м., основна будівля Г1, загальною площею 81,1 кв.м., гараж Д, сарай Е, погріб Ж, сараї З,К, вбиральня Л, погріб М, магазин Н площею 54,1 кв.м., гараж О, похідна П, котельна Р, сараї С,Т, прохідна У, сарай Ф, водо колонка І, замощення ІІ, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належать відповідачу ОСОБА_3 на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг, 26.05.2004 року, та зареєстрованого у КП ДОР БТІ в реєстрову книгу за №11Н-296-4796, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 15.07.2004 р. за № 4154094 (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 6626922).

Умовами Договору визначена загальна вартість предмету іпотеки (п.7 договору), яка за домовленістю сторін складає 250 000 грн. Згідно п.п. 1, 2 договору від 06.11.2009 року, повернення позиченої суми повинне бути зроблено не пізніш 06.01.2010 року в м. Кривому Розі. Відповідач своїх зобовязань передбачених п.п. 1-4 договору від 06.11.2009 р. не виконав і грошові кошти у вказаний в договорі термін позивачу не повернув.

03.12.2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Пахомової Н.І., якою 03.12.2014 року на адресу відповідача ОСОБА_3 була направлено повідомлення вимога про погашення боргу, відповідно до якої відповідач був повідомлений, що його неявка до приватного нотаріуса Пахомової Н.І. протягом 30 днів з моменту одержання повідомлення, буде фактом, що підтверджує невиконання ним своїх зобовязань.

Згідно довідки від 13.02.2015 року №118/01-16 виданої приватним нотаріусом Пахомовою Н.І., станом на 13.02.2015 року повідомлення вимога ОСОБА_3 поштовим відділенням не вручено та було повернуто поштовим відділенням у звязку з закінченням строку зберігання за відсутністю адресата. У період з 03.12.2014 року по 13.02.2015 року. ОСОБА_3 з будь яких питань до нотаріуса не зявлявся.

Пунктом 20 договору від 06.11.2009 року передбачено, що у випадку фактичного місця проживання або реєстрації кожна із сторін зобовязується письмово повідомляти про це один одного та нотаріуса у письмовій формі. У випадку невиконання цього обовязку іпотекодавцем, нотаріус буде мати право вчинити виконавчий надпис, а ОСОБА_2 буде мати право продати комплекс на умовах на свій розсуд за умови направлення вимоги про погашення вимоги ОСОБА_3 тільки за його старою адресою, зазначеною в договорі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», уразі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Відповідно до положень ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 39 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 року, з урахуванням положень частини третьої ст.ст. 33, 36, 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що з урахуванням цих норм права не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки в такий спосіб і набуття іпотекодержателем права власності на нього за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо його передбачено договором. Тому в разі встановлення такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки в договорі іпотекодержатель на підставі ч.2 ст. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Відповідне застереження, про можливість переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки міститься в п. 19 договору позики-іпотеки від 06.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І.

Враховуючи те, що станом на 06.01.2010 року (строк повернення позики за умовами договору) і до теперішнього часу відповідач не виконав взятих на себе зобовязань, вважає, що до нього має перейти право власності на предмет іпотеки - комплекс будівель і споруд.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, підтвердивши зміст позовної заяви.

Відповідач у судове засідання у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: договір (а.с.8), витяг (а.с.9), рішення (а.с.10-11), довідка (а.с.17), повідомлення вимога (а.с.18).

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

06 листопада 2009 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики-іпотеки, посвідчений 06.11.2009 року приватним нотаріусом криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., зареєстрований в реєстрі за №6560.

Відповідно до пункту 1 договору позичальник - відповідач ОСОБА_3 позичив у позикодавця - позивача ОСОБА_2 суму грошей в розмірі 224 386,40 грн., що за курсом НБУ станом на 06.11.2009 року складало 28 000 доларів США, терміном повернення не пізніше 06.01.2010 року, з урахуванням інфляції на момент розрахунку. При цьому, сторони домовились, що борг має бути повернутий у сумі в гривневій валюті, еквівалентній 28 000 доларів США на дату повернення боргу, але не менше ніж 224 386,40 грн. Відповідач отримав вищевказану суму грошей від позивача у повному обсязі до підписання цього договору.

Відповідно до п.6 договору для забезпечення своєчасного виконання зобовязань, вказаних в п. 1-4 договору, ОСОБА_3 передав в іпотеку ОСОБА_2, комплекс будівель і споруд, що складається з: основна будівля А1, загальною площею 801,9 кв.м., основна будівля Б1, загальною площею 364,9кв.м., основна будівля В1, загальною площею 124,6 кв.м., основна будівля Г1, загальною площею 81,1 кв.м., гараж Д, сарай Е, погріб Ж, сараї З,К, вбиральня Л, погріб М, магазин Н площею 54,1 кв.м., гараж О, похідна П, котельна Р, сараї С,Т, прохідна У, сарай Ф, водо колонка І, замощення ІІ, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_3 на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг, 26.05.2004 року, та зареєстрованого у КП ДОР «КБТІ» в реєстрову книгу за №11Н-296-4796, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 15.07.2004 року за № 4154094.

Умовами договору визначена загальна вартість предмету іпотеки (п.7 договору), яка за домовленістю сторін складає 250 000 грн.

Відповідач своїх зобовязань за договором не виконав, грошові кошти у вказаний в договорі термін позивачу не повернув.

03.12.2014 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Пахомової Н.І., якою 03.12.2014 року на адресу відповідача ОСОБА_3 була направлено повідомлення вимога про погашення боргу, відповідно до якої відповідач був повідомлений, що його неявка до приватного нотаріуса Пахомової Н.І. протягом 30 днів з моменту одержання повідомлення, буде фактом, що підтверджує невиконання ним своїх зобовязань.

Згідно довідки від 13.02.2015 року №118/01-16 виданої приватним нотаріусом Пахомовою Н.І., станом на 13.02.2015 року повідомлення вимога ОСОБА_3 поштовим відділенням не вручено та було повернуто поштовим відділенням у звязку з закінченням строку зберігання за відсутністю адресата. У період з 03.12.2014 року по 13.02.2015 року. ОСОБА_3 з будь яких питань до нотаріуса не зявлявся.

Пунктом 19 договору від 06.11.2009 року передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, якщо після закінчення строку виконання зобовязань на письмову вимогу іпотекодержателя іпотекодавець протягом 30-ти банківських днів не виконує умов п.п.1-4 цього договору.

Пунктом 20 договору від 06.11.2009 року передбачено, що у випадку фактичного місця проживання або реєстрації кожна із сторін зобовязується письмово повідомляти про це один одного та нотаріуса у письмовій формі. У випадку невиконання цього обовязку іпотекодавцем, нотаріус буде мати право вчинити виконавчий надпис, а ОСОБА_2 буде мати право продати комплекс на умовах на свій розсуд за умови направлення вимоги про погашення вимоги ОСОБА_3 тільки за його старою адресою, зазначеною в договорі.

Станом на 06.01.2010 року (строк повернення позики за умовами договору) і до теперішнього часу відповідач не виконав взятих на себе зобовязань.

Вказані факти й обставини встановлені судом на підставі пояснень представника відповідача та письмових доказів: договору (а.с.8), витягу (а.с.9), рішення (а.с.10-11), довідки (а.с.17), повідомлення вимоги (а.с.18).

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 укладений, передбачений ст. ст. 575, 1046 ЦК України, договір позики - іпотеки.

У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця.

У відповідності зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до ч.2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. У відповідності до ч. 2 ст. 589 ЦК України, за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки.

У відповідності до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку», уразі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на

нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності

на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2250 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 575, 589, 590, 1046, 1049 ЦК України, ст. ст. 12,33,35,37 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Звернути стягнення на предмет іпотеки -комплекс будівель і споруд: основна будівля А1, загальною площею 801,9 кв.м., основна будівля Б1, загальною площею 364,9кв.м., основна будівля В1, загальною площею 124,6 кв.м., основна будівля Г1, загальною площею 81,1 кв.м., гараж Д, сарай Е, погріб Ж, сараї З,К, вбиральня Л, погріб М, магазин Н площею 54,1 кв.м., гараж О, похідна П, котельна Р, сараї С,Т, прохідна У, сарай Ф, водоколонка І, замощення ІІ, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 225 000 грн. за договором позики-іпотеки від 06.11.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом криворізького міського нотаріального округу Пахомовою Н.І., зареєстрованого в реєстрі за №6560 укладеного між ОСОБА_2 до ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на предмет іпотеки -комплекс будівель і споруд: основна будівля А1, загальною площею 801,9 кв.м., основна будівля Б1, загальною площею 364,9кв.м., основна будівля В1, загальною площею 124,6 кв.м., основна будівля Г1, загальною площею 81,1 кв.м., гараж Д, сарай Е, погріб Ж, сараї З,К, вбиральня Л, погріб М, магазин Н площею 54,1 кв.м., гараж О, похідна П, котельна Р, сараї С,Т, прохідна У, сарай Ф, водо колонка І, замощення ІІ, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в сумі 2250 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов