Справа № 2-434/11
Провадження № 22-ц/779/1336/2015
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
Суддя-доповідач Горблянський Я.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Горблянського Я.Д.

суддів Максюти І.О., Матківського Р.Й.

секретаря Капущак С.В.

з участю: представників прокуратури Івано - Франківської області -

Андрусяк Н.А., Гулянич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Тисменицького району в інтересах ДП «Івано-Франківське лісове господарство», Рибненської сільської ради до ОСОБА_5 про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки та відшкодування збитків, - за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Тисменицького районного суду від 19 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Тисменицького районного суду від 19.05.2015 року частково задоволено заяву ВДВС Івано-Франківського МРУЮ про роз'яснення рішення суду. Роз'яснено рішення Тисменицького районного суду від 27.06.2012 року, яким зобов'язано ОСОБА_5 привести у придатний для використання стан самовільно зайняту земельну ділянку площею 1,31678 га, звільнити цю земельну ділянку та повернути за належністю ДП «Івано-Франківське лісове господарство», вказавши що самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 1,3167 га становить земельна ділянка площею 1,2505 га, яка відноситься до земель природно-заповідного фону та складається з трьох земельних ділянок, розташованих у кв.19 Рибненського лісництва ДП «Івано-Франківське лісове господарство», а саме земельної ділянки площею 0,006 га у виділі 1, земельної ділянки площею 0,7055 га у виділі 3, земельної ділянки площею 0,539 га у виділі 4. та земельна ділянка площею 0,0662 га, яка відноситься до земель лісового фонду.

Не погодившись з ухвалою суду, вважаючи її необґрунтованою та такою, що не в повному обсязі роз'яснює рішення суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд при роз'ясненні рішення не врахував всі вказівки ухвали Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.01.2015 року про направлення питання про роз'яснення рішення суду на новий розгляд.

Вказує, що він є власником житлових будинків та огорожі, а тому для нього є незрозумілим, про звільнення якої саме земельної ділянки йдеться в рішенні, оскільки не зазначено яким чином та у який спосіб слід повернути земельну ділянку, чи потрібно зносити огорожу, адреса та цільовий стан земельної ділянки. Відсутність зазначеної інформації унеможливлює виконання рішення у встановлені чинним законодавством строки.

Просив оскаржувану ухвалу суду скасувати та направити справу до Тисменицького районного суду на новий судовий розгляд.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Згідно положень ч.ч. 1 та 2 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Право на звернення державного виконавця в суд із заявою про роз'яснення рішення суду передбачено також ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі, якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 21 постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Представник ВДВС Івано-Франківського МРУЮ просив роз'яснити рішення Тисменицького районного суду від 27.06.2012 року, яким зобов'язано ОСОБА_5 привести у придатний для використання стан самовільно зайняту земельну ділянку площею 1,31678 га, звільнити цю земельну ділянку та повернути за належністю ДП «Івано-Франківське лісове господарство» та вказати яку саме земельну ділянку слід повернути, її місце розташування, адресу та цільове призначення, а також вказати який стан вважатиметься придатним для використання земельної ділянки.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції роз'яснив рішення суду та уточнив, відповідно до матеріалів справи, яку саме земельну ділянку, її знаходження та цільове призначення, слід повернути за належністю ДП «Івано-Франківське лісове господарство».

Також в ухвалі зазначено, що роз'ясненню не підлягає рішення у частині зобов'язання боржника привести у придатний для використання стан самовільно зайняту земельну ділянку, оскільки сторони виконавчого провадження у судовому засіданні дійшли згоди про відсутність потреби у виконанні судового рішення у цій частині.

Що стосується посилання апелянта на необхідність визначення способу виконання рішення, то таке не було предметом розгляду в суді першої інстанції. Так, сторони виконавчого провадження не звертались до суду в порядку ст.217 ЦПК України про визначення порядку і строку виконання рішення суду.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції прийнята з дотриманням вимог процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для її задоволення не вбачається.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 311, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Тисменицького районного суду від 19 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Я.Д. Горблянський

І.О. Максюта

Р.Й. Матківський