АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/2750/14-ц 22-ц/774/970/К/15
Справа № 171/2750/14-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/970/К/15 ОСОБА_1
Категорія № 27 (4) Доповідач Соколан Н. О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Соколан Н.О.,

суддів: Бондар Я. М., Зубакової В. П.

при секретарі: Трофименко О. О.

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, і просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором № КRНТАN04320109 від 20.07.07 року у розмірі 284822,80 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до умов кредитного договору, відповідач отримав кредит 59864,40 грн. зі сплатою за користування ним відсотків на термін до 19.07.12 року. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року в задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ ПриватБанк , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність заборгованості відповідача; не прийняв до уваги право дострокової вимоги повернення суми та що кредитний договір не припинено або розірвано, тому відповідач має виконати договірні зобовязання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції під час розгляду справи, 20.07.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № КRНТАN04320109, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати кредит у сумі 59864,40грн., а відповідач повинен повернути кредит зі сплатою за користування ним відсотків з кінцевим терміном повернення 19.07.12 року (а.с.7-8).

Пунктом 7.3. вказаного кредитного договору передбачено, що забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає застава автомобіля ВАЗ 21154-110-20, ХТА 7627.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23.08.2011 року по справі № 2/435/11 присуджено в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором КRНТАN04320109 від 20.07.07 року звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ВАЗ модель: 21154-110-20, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий седан В, № кузова/шасі: ХТА 7627, реєстраційний номер: АЕ8982ВМ, що належить на праві власності ОСОБА_3 шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Дане рішення ніким не оскаржено і набрало законної сили.

Відповідачем суду надано акт прийому-передачі транспортного засобу від 01 лютого 2011 року, згідно якого автомобіль ВАЗ, реєстраційний номер: АЕ8982ВМ, що належить на праві власності ОСОБА_3 передано в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк». Даний автомобіль не реалізовано і заявою від 06.03.15 року представник банку звернувся до Криворізького ВРЕР щодо зняття з обліку вказаного автомобіля.

Станом на 07.07.2014 року відповідач має заборгованість за кредитним договором 284822,80 грн., яка складається з:

47164,37 грн. заборгованості за кредитом;

90139,52 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом;

3017,16 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом;

144501,75 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ КБ «ПриватБанк» передчасно звернувся до суду, оскільки на час судового розгляду справи заставлений автомобіль вилучено у відповідача та не реалізовано, тому відсутня можливість визначити розмір заборгованості, який підлягає до стягнення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до умов ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно роз'яснень в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», - зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст.ст.599,601, 604,609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст. 526, 599 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що висновок суду першої інстанції про передчасність звернення до суду через те, що автомобіль не реалізовано, не відповідач встановленим обставинам справи, оскільки заборгованість за кредитним договором фактично не погашена, що дає підстави для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Разом з тим, погоджуючись з обґрунтованістю позовних вимог в частині стягнення 90139,52 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом та 3017,16 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, колегія суддів звертає увагу на вимоги ч.3 ст. 551 ЦК України і вважає за можливе застосувати її у даній справі.

Відповідно до частини 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» положення частини 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Враховуючи, що згідно розрахунку по кредиту, заборгованість за тілом кредиту складає 47164,37 грн., а нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 144501,75 грн., що значно перевищує цю суму, суд, виходячи з засад цивільного судочинства, а саме, розумності та справедливості, а також майнового стану відповідача, його платоспроможності, крім того беручи до уваги, той факт, що відповідачем ОСОБА_3 суду надано довідку про призупинення нарахування його пенсії, та що від досяг пенсійного віку, вважає можливим на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням заборгованості за кредитом - зменшити розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором до тіла кредиту, а саме до 47164,37 грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», становить 187485,42 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивач при подачі позову до суду сплатив судові витрати у розмірі 2848,23 грн. (а.с. 1) та за подання апеляційної скарги 1424,11 грн. (а.с. 64). Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати на загальну суму 2812,28 грн., з яких 1874,85 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 937,43 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3,4 ст. 309, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 23 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № КRНТАN04320109 від 20.07.07 року за період з 20.07.2007 року по 07.07.2014 року у розмірі 187485,42 грн., з яких:

47164,37 грн. заборгованість за кредитом;

90139,52 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

3017,16 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

47164,37 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір в сумі 2812,28 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: