Номер провадження: 22-ц/785/7714/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Комаровської Н.В., Калараш А.А.

з участю секретаря Джинчарадзе Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України, треті особи Біляївська міжрайонна прокуратура Одеської області, Біляївський РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської областіна рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30.07.2015 року,-

встановила:

25.02.2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування, посилаючись на те, що 07 квітня 2013 року слідчим СВ Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУ МВС України в Одеській області відкрито кримінальне провадження відносно нього за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України. В цей же день йому повідомлено про підозру у скоєнні злочину та затримано до обрання запобіжного заходу.

09 квітня 2015 року відносно нього застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання та в забезпечення цивільного позову, ухвалою слідчого судді накладено арешт на його майно автомобіль «MAZDA BONGO», реєстраційний номер 53-425 ОК та два ключі.

Ухвалою суду від 24 травня 2013 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника про скасування арешту.

27 жовтня 2015 року вироком Біляївського районного суду Одеської області його виправдано за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у звязку з не доведенням, що кримінальне правопорушення вчинене саме ним, запобіжний захід та арешт майна скасовано.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2014 року вказаний вирок залишено без змін.

Під вартою він знаходився 20 місяців 9 днів, з них три дні під вартою в ІВС Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області.

Також вказує на те, що був засуджений 20 вересня 2012 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 296 КК України до трьох років позбавлення волі. Згідно зі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням, строком на 3 роки.

З початку досудового розслідування він був підданий погрозам та залякуванням, якщо не зізнається у скоєнні злочину, то йому буде призначено максимальне покарання.

При допитах, навіть у судовому засіданні, його відкрито обвинувачували у брехні та вимагали оговорити себе.

Така поведінка впливала на його душевний стан. Крім того, до кримінальної відповідальності притягувалася також ОСОБА_3, з якою він співмешкає.

У його присутності вона також зазнавала приниження, психічний тиск та вислуховувала погрози відносно себе та дітей. Він має трьох дітей, відносно яких висловлювали погрози про те, що вони можуть стати сиротами або їх здадуть в інтернат, так як батьки будуть позбавлені волі.

Весь період слідства та судового розгляду під арештом знаходився належний йому автомобіль «MAZDA BONGO», реєстраційний номер 53-425 ОК, що також негативно впливало на його емоційний стан. Відсутність транспортного засобу привела до відчуття дискомфорту, обмеження у правах, порушення звичного укладу життя та вимагала від нього додаткових зусиль для організації нормального життя.

Після тривалого знаходження автомобіля на штрафному майданчику деякі деталі неможливо використовувати.

Безпідставне притягнення до кримінальної відповідальності, безробіття, почуття провини перед сімєю, що не може належним чином забезпечити, дати належне виховання та матеріальне забезпечення спричинили сильні душевні, моральні страждання.

Моральну шкоду він оцінює в 500 000 грн.

Представник третьої особи Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської областізаперечив проти задоволення позову.

Справа розглянута у відсутність представника Державної казначейської служби України, третьої особи Біляївського РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 30.07.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь позивача 24 713,70 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. В решті частині позовну заяву залишено без задоволення.

ОСОБА_2, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині розміру стягнення на відшкодування моральної шкоди, 07.08.2015 року надав до суду апеляційну скаргу про зміну рішення в частині суми стягнення на відшкодування морально шкоди, збільшивши її до 500 000 грн.

Третя особа Біляївська міжрайонна прокуратура Одеської області,вважаючи рішення суду таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, 07.08.2015 року надала до суду апеляційну скаргу про скасування рішення з постановленням нового рішення про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Погодитись з рішенням суду першої інстанції не можна, оскільки ним порушені норми процесуального права.

Рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись до суду з позовом за захистом позивач посилався на безпідставне притягнення його до кримінальної відповідальності.

При цьому, визначаючи коло осіб учасників процесу, позивач ОСОБА_2 в якості відповідача зазначає Державну казначейську службу України.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13.03.2015 року за ініціативою суду, помилково, не в якості відповідачів, а в якості третіх осіб притягнуто до участі у справі Біляївську міжрайонну прокуратуру Одеської області та Біляївський РВ (з обслуговування Біляївського району та м. Теплодар) ГУМВС України в Одеській області.

За правилами ст.16 ч.1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Оскільки рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає його таким, що підлягає скасуванню з посановленням нового, про відмову в задоволенні позову у зв»язку з невірним визначенням субєктного складу учасників процесу.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п. 4 ст. 309, ч.2 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30.07.2015 року скасувати, постановити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями та діями органу досудового розслідування відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді Н.В.Комаровська

ОСОБА_4