У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 жовтня 2011 року уклала з ОСОБА_3 договір позики, за умовами якого відповідач взяла у неї грошові кошти в розмірі 5 000 доларів США, які зобов'язалася повернути за першою вимогою позивача, що підтверджується відповідною розпискою.

Оскільки відповідач борг не повернула, позивач просила стягнути з ОСОБА_3 борг за договором позики в розмірі 5 000 доларів США та сплачену суму судового збору.

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом посилаючись на те, що 10 жовтня 2011 року не отримувала від ОСОБА_2 кошти в сумі 5 000 доларів США, відтак жодної боргової розписки не писала. В той же час між ними був укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 на протязі 2013 року та 2014 року передала в позику ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 71 330 грн, що еквівалентно на день звернення до суду відповідача із зустрічним позовом 5 506 доларів США. Розписки про передачу грошей ОСОБА_3 не вимагала. Ураховуючи викладене, просила стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 71 330 грн та судові витрати.

Рішенням Яремчанського міського суду від 30 березня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 5 000 доларів США боргу за договором позики та 671 грн 50 коп. сплаченого судового збору.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2015 року рішення Яремчанського міського суду від 30 березня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

У іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного рішення апеляційного суду.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини, обґрунтовано виходив із відсутності підстав для стягнення з ОСОБА_3 суми боргу за договором позики, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, розписка яка надана позивачем на обґрунтування своїх вимог не підписана ОСОБА_3 та не містить зобов'язання відповідача щодо повернення коштів.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції у частині вирішення вимог зустрічного позову ОСОБА_3, апеляційний суд вірно погодився із висновком місцевого суду щодо відсутності підстав для стягнення боргу за договором позики, оскільки ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів, що ОСОБА_2 взяла в борг грошові кошти.

Вирішуючи спір, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак