Справа № 127/9239/15-ц Провадження № 22-ц/772/3296/2015Головуючий в суді першої інстанції Гриневич В. С.
Категорія Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Стеблюк Л.П., Якименко М.М.,
при секретаріКирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2015 року у цивільній справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_7 у праві виїзді за межі України,

у с т а н о в и л а :

ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2015 року відмовлено у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_7 у праві виїзді за межі України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити подання головного державного виконавця.

Перевіривши додержання вимог закону при постановленні ухвали, її законність і обґрунтованість, у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню через наступне.

Згідно з положенням пункту 1 частини 1 статті 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

У відповідності до пунктів 3, 4 частини 1 статті 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Вирішуючи подання та відмовляючи у його задоволенні, суд, як це вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, виходив з того, що державним виконавцем не доведено ухилення боржника від виконання зобов'язання. Зокрема, виходив із того, що державний виконавець не надав доказів, які б підтверджували факт ухилення боржника ОСОБА_7 від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, а саме того, що вона, маючи змогу виконати зобов'язання щодо сплати боргу у повному обсязі або частково, не робить цього без поважних причин. Суд також виходив із того, що державним виконавцем не надано доказів, що боржник ОСОБА_7 на даний час знаходиться за кордоном.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки висновки не відповідають обставинам справи і суд дійшов до такого висновку з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Як вбачається із матеріалів справи Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби звернувся в суд з даним поданням 29 вересня 2015 року, де зазначав, що на виконанні перебуває виконавче провадження №48510944 з виконання виконавчого листа №127/9232/15-ц виданого 18 серпня 2015 року Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 заборгованості в сумі 9 534 204 грн. 80 коп., а також судових витрат на суму 3654 грн.

Державним виконавцем винесено постанову від 21 серпня 2015 року про відкриття виконавчого провадження, копію якої було направлена боржнику для добровільного виконання (а.с.86-87).

Встановлено, що боржник ОСОБА_7 добровільно не виконує судове рішення, ухиляється від виконання зобов'язань покладених на неї рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2015 року (а.с.47-49).

Державним виконавцем вчинено виконавчі дії з примусового виконання судового рішення (накладено арешт, проведено перевірка з метою виявлення майна належного боржнику, перевірено про наявність у боржника закордонного паспорта, перевірено наявність майна по місцю реєстрації проживання боржника та складено відповідний акт про відсутність майна (а.с. 89-96).

Згідно з довідкою Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області №13050 від 7 вересня 2015 року виданою на запит державного виконавця, ОСОБА_7 документовано паспортом громадянина України для виїзду за кордон терміном дії до 8 вересня 2024 року (а.с.92).

Згідно з наданою ОСОБА_8 фотокопією телеграми ОСОБА_7 станом на 11 червня 2015 року перебувала за межами України, у зв'язку із чим просила відкласти розгляд справи в суді з позовом до неї у цьому ж суді.

У судовому засіданні представник ОСОБА_6 пояснив суду, що боржник рішення суду добровільно не виконує, станом нам день розгляду справи не сплатив навіть частини боргу.

Згідно з матеріалами справи вбачається, що боржник не має наміру сплачувати борг за виконавчим листом на користь ОСОБА_6 Це вбачається також із позиції його цивільного захисту у цивільній справі, оскільки у заяві про перегляд заочного рішення у цій справі представник ОСОБА_7 ставила питання про пропущення позовної давності за вимогами ОСОБА_6 Вбачається це також із того, що ОСОБА_7 знаючи про наявність боргу перед ОСОБА_6 у великому розмірі (9 534 204 грн. 80 коп.), не вчинила жодної дії щодо сплати хоча б частково цього боргу.

Отже із матеріалів справи та матеріалів наданих головним державним виконавцем з поданням вбачається, що ОСОБА_7, як боржник по виконавчому провадженню №48510944 про стягнення з неї 9 534 204 грн. 80 коп. боргу на користь стягувача ОСОБА_6, ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї рішенням суду.

Згідно з пунктом 18 частини 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до вимог статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, у випадку якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

За правилами статті 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За таких обставин постановлена ухвала суду підлягає скасуванню, як ухвалена за неправильних висновків обставинам справи та з порушенням норм процесуального права, а з цього питання слід постановити ухвалу якою задовольнити подання державного виконавця.

У праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, слід тимчасово обмежити, без вилучення паспорта, до виконання нею зобов'язань, покладених заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2015 року (справа №127/9239/15-ц), виконавчий лист №127/9239/15-ц від 18 серпня 2015 року.

Вирішуючи це питання колегія суддів ураховує також те, що виконання рішення суду є складовою забезпечення справедливого судового розгляду, що передбачено положенням статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (Конвенція ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97р.) передбачає, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд. Україна як держава-учасниця яка приєдналась до Конвенції, гарантує дотримання положень Конвенції і зокрема гарантує дотримання положень її статті 6.

На підставі викладеного вище, керуючись статтею 303, пунктом 2 частини 2 статті 307, статтею 311, пунктом 6 частини 1 статті 314, статтею 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2015 року скасувати. Постановити ухвалу з цього питання.

Подання Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_7 у праві виїзді за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, без вилучення паспорта, до виконання нею зобов'язань, покладених на неї заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 липня 2015 року (справа №127/9239/15-ц), виконавчий лист №127/9239/15-ц від 18 серпня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ Л.П. Стеблюк

/підпис/ М.М. Якименко

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук