Справа № 526/2330/15-ц
Провадження № 2/526/1025/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Тищенко Л. І.

при секретарі Лопушняк Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

до суду звернувся ОСОБА_3 із позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права на спадкове майно на земельну частку (пай) площею 3,89 га в умовних кадастрових одиницях.

У своїй позовній заяві позивач вказує, що 04 квітня 2000 року померла його тітка ОСОБА_4, після її смерті відкрилася спадщина на все майно, зокрема на земельну частку (пай) із земель, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря», площею 3,89 га в умовних кадастрових одиницях та розташована на території Петрівсько -Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області і належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 05.08.1997 року. За життя тітка ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла йому житловий будинок з господарчими будівлями, що знаходиться в с. Петрівка-Роменська Гадяцького району Полтавської області, проте даним заповітом залишилась неохопленою земельна частка (пай) площею 3,89 га. Він, являючись єдиним спадкоємцем після смерті тітки ОСОБА_4, прийняв спадщину так, як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Після померлої тітки він частково переоформив спадщину в Гадяцькій державній нотаріальній конторі, але у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на земельну частку (пай) від 05.08.1997 року, позбавлений можливості оформити право на спадщину на земельну частку (пай), в звязку з чим звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати право на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай).

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради у судове засідання не зявився, на адресу суду направив заяву з клопотанням розглянути справу без участі представника сільської ради.

Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Петрівсько - Роменської сільської ради про визнання права на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 померла 04 квітня 2000 року.

Як свідчить довідка виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради № 485 від 29.04.2015, померла тітка ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала станом на день смерті 04.04.2000 року за адресою: вул. Набережна Хоролу, 58, с. Петрівка-Роменська Гадяцького району Полтавської області, одна. Інших зареєстрованих осіб станом на 04.04.2000 року за вищевказаною адресою не значилось.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 28 вересня 2015 року, що набрало законної сили 09 жовтня 2015 року, встановлено факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був рідним племінником ОСОБА_4, яка померла 04.04.2000 року.

Згідно заповіту від 17.12.1991 року, нотаріально посвідченого у виконавчому комітеті ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області та зареєстрованого за № 161 встановлено, що ОСОБА_4 на випадок смерті зробила заповітне розпорядження, яким заповіла жилий будинок з допоміжними господарчими будівлями, що знаходиться по вул. Набережна Хорола, 58, в с. Петрівка-Роменська Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_1.

Судом встановлено, що після смерті тітки ОСОБА_4 залишилося інше спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 3,89 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» на території ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Гадяцькому районі Полтавської області № 31-28-0.4-632/21-15 від 10.08.2015 року значиться, що на ім`я ОСОБА_4 (померла 04.04.2000 року) отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0144490 КСП «Зоря» на площу 3,89 га в умовних кадастрових одиницях, який видавався згідно розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 371 від 01.08.1996 року та зареєстрований в Книзі видачі сертифікатів за № 293 від 05.08.1997 року по ОСОБА_2 сільській раді. Державний акт на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я ОСОБА_4 не реєструвався та не видавався.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, про що зазначає ст. 1218 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року (дата набрання чинності ЦК України) застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Пункт 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР передбачав, що спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Довідкою виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради № 459 від 16.04.2015 року підтверджується, що позивач ОСОБА_3 дійсно вступив в управління та володіння майном, після померлої 04.04.2000 року ОСОБА_4, а саме в шестимісячний строк після її смерті проводив біжучий ремонт будинку, користувався майном померлої.

Частиною 1 ст. 1265 ЦК України передбачено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення . Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 807 від 18.11.2015 року, після померлої ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась.

Як свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру Першої лохвицької державної нотаріальної контори від 18.11.2015 року, за параметрами запиту «ОСОБА_4, дата смерті: 04.04.2000 року» у Спадковому реєстрі інформація відсутня.

Згідно пояснень Гадяцької державної нотаріальної контори за № 548/02-14 від 09.09.2015 року, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), в зв`язку з відсутністю сертифікату на земельну частку (пай).

У п. 11 Постанови Пленуму Верховго суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Зоря», розміром 3,89 в умовних кадастрових одиницях, є спадковим майном, що залишилось після смерті 04.04.2000 року ОСОБА_4. Позивач відмови від прийняття спадщини не заявляв, прийнявши спадщину, іншого порядку визнати за ним права на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачено, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 16, ст. ст. 1218, 1265, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 197, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання права на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай) із земель, які перебували у колективній власності КСП «Зоря», площею 3,89 га в умовних кадастрових одиницях, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Гадяцького району Полтавської області, що належала померлій 04.04.2000 року ОСОБА_4 на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0144490 від 05.08.1997 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Л. І. Тищенко