Справа № 212/2345/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Чайкіна І.Б.

секретарі судового засідання Гавеля Ю.О.

за участі:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Клімовської О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", треті особи Комунальне підприємство теплових мереж "Кріворіжтепломережа", Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство "КРИВОРІЖГАЗ" про визнання дій підприємства незаконними про вчинення певних дій

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу із позовом до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", треті особи Комунальне підприємство теплових мереж "Кріворіжтепломережа", Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство "КРИВОРІЖГАЗ" про визнання дій підприємства незаконними про вчинення певних дій, пояснивши, що 02 квітня 2012 року представником Теплотехнічної інспекції Криворізького КПТМ «Криворіжтепломережа» Калугіною Н.Н. було складено Акт № 2 від 02.04.2012 року про зняття теплового навантаження в квартирі АДРЕСА_1, яку ОСОБА_3 придбав у квітні 2009 року, де є власником і споживачем. Після придбання вищевказаної квартири він забажав встановити в ній автономне опалення і відмовився від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, до того ж договору між ним та КПТМ « Криворіжтепломережа» на отримання послуг не було укладено. 06.09.2010 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір на виконання підрядних робіт за № 106 від 06.09.2010 року. Згідно до якого ФОП ОСОБА_4 зобов'язалася виконати газифікацію, проектні роботи, оформлення документів за адресою : АДРЕСА_1. 29 вересня 2010 року ПАТ « Криворіжгаз» було отримано технічні умови на проектування газопостачання, де проектований об'єкт, тобто квартиру, дозволяється підключити до існуючих мереж. Згідно технічних умов ПП « ФАЕР-СВ» було виконано робочий проект, відповідно до якого було складено Акт від 29.01.2011 року про приймання в експлуатацію газифікованого об'єкту, тобто квартиру ОСОБА_3 В даному Акті комісія в складі ОСОБА_3, представників ПП « ФАЕР-СВ», ВАТ «Криворіжгаз» вважала , що об'єкт , тобто квартира позивача підготовлена до експлуатації і дозволила врізання і пуск газу. Після зняття теплового навантаження в квартирі АДРЕСА_1 . де позивач є власником, відповідачем повинно було закрити особовий рахунок, але ж цих дій зроблено не було, оскільки КПТМ «Криворіжтепломережа» пропонує сплатити грошові кошти на 11 липня 2014 року у сумі 1746 грн. 50 коп.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 11 липня 2014 року по справі № 214/6073/14 ц скасовано судовий наказ від 20 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по сплаті за спожиту теплову енергію у сумі 1746 грн. 50 коп, якої він не споживав. 25 червня 2014 року КПТМ «Криворіжтепломережа» надано наказ № 283, яким надано доручення про необхідність здійснення перерахунку за послуги теплопостачання 431 споживачу. У зв'язку з тим, що КПТМ « Криворіжтепломережа» з 01.01.2013 року не надає послуги теплопостачання частині мешканців міста, з метою врегулювання питання відносно нарахування 14.07.2014 року підприємство направило на адресу ДП «Криворізька теплоцентраль» лист № 293/13, яким повідомлено про перелік споживачів, в тому числі і ОСОБА_3 , але з 14.05.2014 року він отримує повідомлення про сплату незаконних нарахувань від відповідача, на сьогоднішній час сума нарахувань складає 3029 грн. 81 коп.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимог підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача ДП « Криворізька теплоцентраль» - Клімовська О.В. в судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні позову, враховуючи обставини, що викладенні у запереченнях проти позову.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 02 квітня 2012 року представником Теплотехнічної інспекції Криворізького КПТМ «Криворіжтепломережа» Калугіною Н.Н. було складено Акт № 2 від 02.04.2012 року про зняття теплового навантаження в квартирі АДРЕСА_1, яку ОСОБА_3 придбав у квітні 2009 року, де є власником і споживачем(а.с.10-13). 06.09.2010 року між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 було укладено договір на виконання підрядних робіт за № 106 від 06.09.2010 року. Згідно до якого ФОП ОСОБА_4 зобов'язалася виконати газифікацію, проектні роботи, оформлення документів за адресою : АДРЕСА_1. 29 вересня 2010 року ПАТ « Криворіжгаз» було отримано технічні умови на проектування газопостачання, де проектований об'єкт, тобто квартиру, дозволяється підключити до існуючих мереж. Згідно технічних умов ПП « ФАЕР-СВ» було виконано робочий проект, відповідно до якого було складено Акт від 29.01.2011 року про приймання в експлуатацію газифікованого об'єкту, тобто квартиру ОСОБА_3 В даному Акті комісія в складі ОСОБА_3, представників ПП « ФАЕР-СВ», ВАТ «Криворіжгаз» вважала , що об'єкт , тобто квартира позивача підготовлена до експлуатації і дозволила врізання і пуск газу.( а.с. 14-15). Згідно технічних умов ПП « ФАЕР-СВ» було виконано робочий проект, відповідно до якого було складено Акт від 29.01.2011 року про приймання в експлуатацію газифікованого об'єкту, тобто квартиру ОСОБА_3 В даному Акті комісія в складі ОСОБА_3, представників ПП « ФАЕР-СВ», ВАТ «Криворіжгаз» вважає , що об'єкт , тобто квартира ОСОБА_3 підготовлена до експлуатації і дозволила врізання і пуск газу. ( а.с.21-26). Ухвалою Саксаганського районного суду м. кривого Рогу від 11 липня 2014 року по справі № 214/6073/14 ц скасовано судовий наказ від 20 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по сплаті за спожиту теплову енергію у сумі 1746 грн. 50 коп.( а.с.20).

Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі".

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правилами), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, які з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачають відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до п. 26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з п. 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за № 1478/11758, установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Судом встановлено, що у позивача відсутнє рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади про відключення квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Верховним Судом України в Постанові від 26 вересня 2012 року по справі № 6-96цс12, що опубліковано на офіційному веб-сайті Верховного Суду України встановлено наступну правову позицію, питання відключення від мереж централізованого опалення регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, зі змінами, що внесені постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268, в яких з метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків передбачено відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не окремих квартир багатоквартирного будинку з ініціативи їх власників або наймачів, а відключення цілих багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів.

Відповідно до п. 25 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 6 листопада 2007 року № 169), установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Крім того, внесені зміни унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку та дозволяють таке відключення лише будинку в цілому

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України у кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист же цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Частина 2 статті 16 ЦК України передбачає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом

Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

До того ж, відображення заборгованості у внутрішньому бухгалтерському обліку є правом господарюючого суб'єкта та не порушує прав та інтересів позивача.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_3 просив також знищити базу персональних даних.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 та ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних» від 01 червня 2010 року № 2297-VI об'єктами захисту є персональні дані. Особисті немайнові права на персональні дані, які має кожна фізична особа, є невід'ємними і непорушними.

Згідно статті 11 цього закону підставами для обробки персональних даних є, зокрема, згода суб'єкта персональних даних на обробку його персональних даних. Відповідно до частин 1 та 2 статті 14 закону від 01 червня 2010 року № 2297-VI поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб'єкта персональних даних. Поширення персональних даних без згоди суб'єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Абзацом 16 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Як встановлено п. 1 ч. 3 ст. 20 закону від 24 червня 2004 року № 1875-IV, споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивач не довів суду факту незаконного поширення (використання) його персональних даних відповідачем, що пов'язані з відкриттям особистого рахунку на його квартиру для нарахування оплати.

Враховуючи наданні докази, суд дістається висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", треті особи Комунальне підприємство теплових мереж "Кріворіжтепломережа", Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство "КРИВОРІЖГАЗ" про визнання дій підприємства незаконними про вчинення певних дій не підлягають задоволенню, так як відсутні неправомірні дії, бездіяльність з боку відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215, 218ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

В позовних вимогах ОСОБА_3 до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", треті особи Комунальне підприємство теплових мереж "Кріворіжтепломережа", Фізична особа-підприємець ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство "КРИВОРІЖГАЗ" про визнання дій підприємства незаконними про вчинення певних дій - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст рішення складено та підписано 12.06.2015 року.

Суддя: І. Б. Чайкін