Справа № 212/6160/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу в складі:

головуючого: судді - Чайкіна І.Б..

при секретарі - Гавеля Ю.О.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Виконком Жовтневої районної у місті ради відділ опіки та піклування про вселення, усунення перешкод в користуванні майном, визначення порядку користування житлом та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_7, служба у справах дітей виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Виконком Жовтневої районної у місті ради відділ опіки та піклування про вселення, усунення перешкод в користуванні майном, визначення порядку користування житлом та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_7, служба у справах дітей виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивач за первісним позовом не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги заявлені ним в позовній заяві підтримав в повному обсязі, зустрічну позовну заяву не визнав в повному обсязі.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги заявлені ОСОБА_6 не визнала в повному обсязі, пояснивши в запереченні наданому 15.07.2014 року про те, що ОСОБА_6 в 2006 році забрав свої особисті речі і виїхав до м. Алчевська Луганської області де створив нову сім'ю, з того часу вона сплачує комунальні платежі, зробила ремонт в квартирі, до того ж вона не створює перешкоди ОСОБА_6 в користуванні житловим приміщенням. Зустрічну позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідачка за первісною позовною заявою ОСОБА_4 до суду не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила.

Третя особа за первісною позовною заявою - в особі представника служби у справах дітей виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради також до суду не з'явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, та прийняти рішення на розсуд суду.

Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідност.197 ЦПК України не здійснюється.

В 2006 році ОСОБА_6 розірвав шлюб з колишньою дружиною ОСОБА_3( а.с.5). Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.( а.с.6). ОСОБА_6 є основним квартиронаймачем, квартира не приватизована,відповідно до ордеру на житлове приміщення № 790 від 24.03.1987 року.

У спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_7.

Таким чином, вселення у спірну квартиру відбулося на законних підставах.

27.11.2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, пояснивши, що ОСОБА_4, зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_1, за цією адресою були зареєстровані та проживали її батьки - ОСОБА_6, ОСОБА_3, а також її сестра - ОСОБА_5 Квартира не приватизована. У 2006 році її батьки розлучилися, батько ОСОБА_6 забравши свої особисті речі виїхав із квартири, не знявшись з місця реєстрації та ніяких відомостей стосовно свого місця мешкання не надав. Всі 8 років відсутності відомостей про нього не було, зв'язок з ним втрачено. Після його від'їзду в квартирі залишилися проживати вона ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5. У 2006 році у ОСОБА_4 народилась донька - ОСОБА_7, місце проживання та реєстрації якої : АДРЕСА_1. У 2009 році ОСОБА_4 досягла повноліття і її мати та сестра зареєстрували своє місце проживання за іншою адресою. З часу від'їзду ОСОБА_6 комунальні платежі вони сплачували за можливістю. До того ж у 2010 році їм стало відомо , що у вищезазначеній квартирі була зареєстрована ще й ОСОБА_6, донька ОСОБА_2, за яку також сплачують комунальні платежі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст.. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст.. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як ; з підстав і в порядку, передбачених законом.

Щодо усунення перешкод у користуванні спірним житловим приміщенням позивачу суд зазначає наступне, відповідачі не визнали позов, що саме по собі свідчить про наявність спору з приводу користування квартирою.

Зважаючи на зазначені положення, позовні вимоги ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення у спірну квартиру підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про усунення перешкод в користуванні житлового приміщення шляхом виселення зі спірної квартири ОСОБА_3 і ОСОБА_5 слід зазначити наступне.

Оскільки виселення є категорією житлового законодавства, предметом позову про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення є доказування втрати права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК Української РСР підстави для позбавлення особи права на житло.

Відповідно до правил ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

Суд вважає, що сторони повинні сприяти своєчасному і добросовісному в межах можливостей зібранню доказів, і якщо отримання доказу буде залежати від безпосередніх своєчасних дій сторони, що його вимагає, - вона повинна їх здійснити (за виключенням поважності причин), в іншому випадку, відбудеться безпідставне затягування судового процесу.

Обставина, що ОСОБА_3 і ОСОБА_5 перешкоджають позивачу користуватись спірним майном ОСОБА_6 не доведені, тому підстав для задоволення позовних вимог про виселення зі спірної квартири ОСОБА_3 і ОСОБА_5 задоволенню не підлягають.

Крім того, звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_6 просив встановити порядок користування житловим приміщенням у квартирі та виділити йому та членам його родини у користування дві прохідні кімнати площею 12,9 м.кв. та 13,1 м.кв, а відповідачу ОСОБА_4 - іншу кімнату площею 12,9 кв.м; у спільному користуванні залишити: кухню, вбиральню, ванну кімнату, коридор; внести зміни до договору найму житлового приміщення.

Тобто, фактично ОСОБА_2, поставлено питання щодо зміни умов найму жилого приміщення, яке регулюється ст.. 104 Житлового кодексу України.

Відповідно до положень цієї статті член сім'ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу.

У разі відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку.

Як встановлено судом, у спірній квартирі крім позивача ОСОБА_2 зареєстровано ще три особи. Спірна квартира є ізольованою, її житлова площа 38,65 кв.м. При таких обставинах на кожного з мешканців (не враховуючи членів сім я ОСОБА_2, яких він планує вселити, припадає по 38,65/4= 9,66 кв.м житлової площі (а.с. 10).

При виділенні у користування позивачу та його донці двох прохідних кімнат загальною площею 25,8 к.в.м, на інших двох мешканців залишиться по (38,65-25,8)/2 = 6,43 кв.м., що не можна визнати справедливим і розумним визначенням порядку користування житлом, оскільки спричинить до невиправданого збільшення частки позивача при одночасному зменшенні частки відповідачів у праві користування спірної квартирою, що погіршить їх житлові права. Позивач не надав до суду доказів про наявність технічної можливості (в тому числі технічного паспорту на вищевказану квартиру) реконструкції спірної квартири з метою виділення йому в користування з метою укладення окремого договору найму ізольованого приміщення жилою площею, що припадає на нього, тобто у даному випадку не доведена необхідна за ст. 104 ЖК України умова для укладення з ним окремого договору найму.

Тому, виходячи з передбачених п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальних засад про справедливість, добросовісність та розумність застосування цивільного законодавства, у задоволенні позову ОСОБА_2 про визначення порядку користування необхідно відмовити, за його недоведеністю.

Щодо зустрічного позову слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до правил ст. ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони в ньому не проживають без поважних причин понад шість місяців.

Отже, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з'ясуванню підлягають причини відсутності відповідача понад встановлений шестимісячний строк. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Як убачається з матеріалів справи, сторони розірвали шлюб, що свідчить про наявність між ними неприязних стосунків. Позивачі не довели, що майно, яке належить відповідачу відсутнє в спірній квартирі та що він має інше житло, а тому, на думку суду, відповідач не мешкав у квартирі з поважних причин.

Доводи позивача за зустрічним позовом, що відповідач втратив інтерес до спірної квартири,оскільки не сплачував комунальних послуг, суд не може бути прийнято до уваги, оскільки відповідачі не пред'являла позову до позивача про стягнення з нього сплачених комунальних послуг. Те саме слід зазначити і про проведений ремонт, необхідність проведення, якого відповідачами не доведено.

Зважаючи на такі обставини, а також на те, що у травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про своє вселення, що свідчить про його бажання зберегти за собою право користування житлом суд вважає, що підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 та визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 9, 10, 64, 71, 72, 150, 151, 155-159 ЖК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Виконком Жовтневої районної у місті ради відділ опіки та піклування про вселення, усунення перешкод в користуванні майном, визначення порядку користування житлом - задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_2 та малолітню ОСОБА_6 в квартиру АДРЕСА_1, в решті позовних вимог - відмовити

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_7, служба у справах дітей виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: І. Б. Чайкін