Справа № 541/2795/15-ц
Провадження №2/541/1274/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

при секретарі Кійченко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції про зняття арешту з усього його майна, а також квартири. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у вересні 2015 року він оформляв спадщину після померлого 12 серпня 2014 року батька і від нотаріуса дізнався, що на все його майно та окремо на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешти державним виконавцем ВДВС Миргородського МРУЮ відповідно постанови б/н від 29.11.2002 року, які внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за реєстраційними номерами 1702236 та 1702225. Він одразу звернувся до відповідача щоб зняти арешт, але останній повідомив, що неможливо зясувати стан виконавчого провадження та надати інформацію щодо накладення арешту на його майно, тому що виконавчі провадження що втратили своє практичне значення станом на 01.01.2011р. знищені, при цьому повідомив що відомості щодо накладення чи зняття арешту з майна ОСОБА_1 у відділі ДВС Миргородського МРУЮ відсутні. В звязку з викладеним, з метою захисту свого права власності, позивач звернувся до суду, посилаючись на ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, ст.41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснив, що йому невідомо в звязку з чим було накладено арешт на його майно.

Представник відповідача ВДВС Миргородського МРУЮ ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності (а.с.19) в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. По суті позову пояснив, що відомості щодо накладення чи зняття арешту з майна ОСОБА_1 у відділі ДВС Миргородського МРУЮ на даний час відсутні, виконавчі провадження про стягнення з позивача боргів в провадженні не перебувають, але зняти арешт самостійно виконавча служба не має можливості, оскільки виконавче провадження, у якому виносилась постанова про накладення арешту, завершене та знищене у звязку із закінченням строку зберігання.

Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, на підставі ст. 174 ЦПК України, суд вважає можливим постановити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 22.02.2005 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна під реєстраційним номером 1702225 було зареєстровано арешт квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_1, а під реєстраційним номером 1702236 зареєстровано арешт всього майна ОСОБА_1. Підставою виникнення обтяження в обох випадках зазначена постанова б/н від 29.11.2002 року видана ВДВС Миргородського МРУЮ (а.с.11).

За повідомленням ВДВС Миргородського МРУЮ від 07.10.2015р. № 10720, на виконанні відділу станом на 07.10.2015 року виконавчі провадження про стягнення боргів з ОСОБА_1 не перебувають. Відомості щодо накладення чи зняття арешту з майна ОСОБА_1 у відділі ДВС Миргородського МРУЮ відсутні (а.с.12).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 12 грудня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Миргородської нотконтори та зареєстрованого Лубенському МБТІ 19.12.1995 року, позивач є власником квартири АДРЕСА_3 (колишня вул.Самійленка) в м.Миргороді Полтавської області (а.с.10).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що є правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_3 Миколайовича задовольнити.

Зняти арешт з усього майна, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який накладений згідно постанови б/н від 29.11.2002 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції та внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 22.02.2005 року за реєстраційним номером 1702236, і зняти арешт з квартири, що належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою Полтавська область, місто Миргород, вулиця Польова (колишня вулиця Самійленка) АДРЕСА_4, який накладений згідно постанови б/н від 29.11.2002 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції та внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна 22.02.2005 року за реєстраційним номером 1702225.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_4