Справа № 562/3059/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2015 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Плевако О.П.

при секретарі Олешицькому Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який є цивільним представником ОСОБА_5, за участі третіх осіб, які не заявляю самостійних вимог: ОСОБА_6, органу опіки та піклування Здолбунівської райдержадміністрації, про виселення,

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду позовом вказуючи, що 20.04.2007 року вони та ОСОБА_6 уклали кредитний договір № 0704/90 та надали ОСОБА_6 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 99 000 дол. США строком до 18.04.2012 року, а ОСОБА_6 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених в кредитному договору.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 20.04.2007 року уклали договір іпотеки № 0704/90, тобто відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 50.90, житловою площею 26.40 кв.м., який розташований за адресою: Рівненська область, Здолбунівський район, с. Ільпінь, вул. Приходька, 5.

Зазначають, що відповідач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_6 не надали своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Рішенням суду від 22.11.2011 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок загальною площею 50.90, житловою площею 26.40 кв.м., який розташований за адресою: Рівненська область, Здолбунівський район, с. Ільпінь, вул. Приходька, 5.

Стверджують, що відповідачу та усім іншим мешканцям вказаного житлового будинку були запропоновано добровільно звільнити приміщення.

А тому просять суд, виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: Рівненська область, Здолбунівський район, с. Ільпінь, вул. Приходька, 5.

В судове засідання представник позивача не зявилася, хоча про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Проте надіслав заяву. у якій позовні вимоги підтримав повністю та просить справу розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не зявилися, хоча про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку. Проте представник відповідача надіслав заяву у якій просить справу розглянути без його участі. У поданих запереченнях просять суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який є цивільним представником ОСОБА_5, в судове засідання не зявилися, хоча про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомили.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, хоча про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник органу опіки та піклування Здолбунівської райдержадміністрації в судове засідання не зявилася, проте надіслала заяву, у якій просить суд у позові відмовити у звязку із ненаданням банком житла. Справу розглянути без її участі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

20.04.2007 року ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 уклали кредитний договір № 0704/90 та надали ОСОБА_6 кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 99 000 дол. США строком до 18.04.2012 року, а ОСОБА_6 зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених в кредитному договору.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 20.04.2007 року уклали договір іпотеки № 0704/90, тобто відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 50.90, житловою площею 26.40 кв.м., який розташований за адресою: Рівненська область, Здолбунівський район, с. Ільпінь, вул. Приходька, 5.

Відповідно до матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_6 не надали своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області № 2-641/11 від 22.11.2011 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, позов було задоволено частково та звернуту стягнення на предмет застави, а саме на домоволодіння № 5 по вул. Приходька в с. Ільпінь Здолбунівського району Рівненської області, іпотечною вартістю 248 081 грн., що належить відповідачу ОСОБА_1

Згідно копії повідомлення № 30.1.0.0/2 ХНО від 12.08.2014 року, ПАТ КБ «Приватбанк» вимагав від відповідача ОСОБА_1 та всіх зареєстрованих осіб у тридцятиденний строк з моменту отримання повідомлення добровільно звільнити вказане приміщення. Отримання відповідачем вказаного повідомлення підтверджується копією реєстру поштових відправлень рекомендованих листів з повідомленням № 3829 та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно довідки Богдашівської сільської ради № 02/12-85 від 27.02.2015 року за адресою с. Ільпінь, вул. Приходька, 5, Здолбунівського району Рівненської області окрім відповідача ОСОБА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

В пункті 7 Договору Іпотеки № 0704/90/І зазначено, що житловий будинок за адресою: с. Ільпінь, вул. Приходька, 5, Здолбунівського району Рівненської області належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1, що підтверджується договором купівлі продажу жилого будинку, посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області 21.05.2002 року за реєстром № 862. Предмет іпотеки зареєстрований у КП «Здолбунівське міське бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 7248440 21.12.2006 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12992403 від 21.12.2006 року.

За змістом частини першої статті 575 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, це вид забезпечення виконання зобовязання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до статті 589 ЦК України, ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку».

Згідно ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду здійснюється відповідно до статті 39 Закону України «Про іпотеку».

Так, згідно із частинами першою, другою статті 39 цього Закону у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення.

Частина третя статті 109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян.

За змістом ч.2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення.

Відтак, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК Української РСР.

Отже, за змістом цих норм особам, які виселяються з жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, інше постійне житло надається тільки в тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла.

Враховуючи, що з 21.05.2002 року (відповідно до п. 7 Договору Іпотеки № 0704/90/І) житловий будинок за адресою: с. Ільпінь, вул. Приходька, 5, Здолбунівського району Рівненської області належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_1, а Договір Іпотеки № 0704/90/І укладено 28.04.2007 року із чого випливає, що вказаний житловий будинок був придбаний не за рахунок отриманих кредитних коштів, а також те, що ПАТ КБ «Приватбанк» просить виселити громадян, однак не надає інше жиле приміщення, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселення мешканців із зазначеного будинку без надання їм іншого постійного житла.

За таких підстав позов до задоволення не підлягає.

Такі ж висновки викладено і в постанові Верховного суду України від 18 березня 2015 року, яка є частиною національного законодавства України.

На підставі ст. ст. 575, 589, ЦК України, ст. 109 ЖК Української РСР, ст. 33, 39, 40, Закону України Про іпотеку, керуючись ст.ст. 10, 60, 62, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який є цивільним представником ОСОБА_5, за участі третіх осіб, які не заявляю самостійних вимог: ОСОБА_6, органу опіки та піклування Здолбунівської райдержадміністрації, про виселення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Здолбунівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

С у д д я :