Справа 431/4174/15-ц
Провадження 2/431/2311/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М УКРАЇНИ

(повний текст)

06 листопада 2015 року. Старобільський районний суд

Луганської області

у складі:головуючого судді Озерова В.О.,

за участі: секретаря Дубініній О.О.,

прокурора Борсенко Н.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 посилається на те, що 14 червня 2014 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на повному утриманні позивача. На даний час відповідач відбуває покарання за вироком Старобільського районного суду Луганської області від 30 квітня 2015 року. З моменту народження дитини та по теперішній час відповідач мешкав окремо від них. Дитина весь час проживає разом з позивачем. У відділі державної виконавчої служби Старобільського районного управління юстиції на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2/431/330/15 Старобільського районного суду від 24 лютого 2015 року про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі ? частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6. Рішення суду про стягнення аліментів відповідач не виконував, аліменти не сплачував. З моменту народження дитини та до теперішнього часу відповідач не проявляв бажання виховувати свою дитину та піклуватися нею, ніколи не цікавився розвитком сина, не надавав йому необхідної уваги, якої потребує дитина, не проявляв необхідної турботи по відношенню до своєї дитини в повсякденному житті і до теперішнього часу не приймає участі в утриманні дитини, вихованні та догляді, не цікавиться станом її здоров'я, не вживає жодних заходів по створенню дитині належних умов розвитку, тобто повністю усунувся від своїх батьківських обовязків. Дитина увесь час проживає з позивачем, яка піклується про неї та виховує.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі свої позовні вимоги та просила суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5, 13 листопада 2014 року. Також пояснила, що судимість та перебування відповідача ОСОБА_3 буде негативно впливати на майбутнє дитини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 повністю підтримала вимоги позивача та просила їх задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що він готувався разом зі своєю матірю зустрічати дитину з пологового будинку. Купляли для дитини речі, перераховували кошти на картку. Позивач весь час йому казала, що позбавить його батьківських прав, якщо він не дасть дозвіл на виїзд дитини за кордон. Він дав свій дозвіл, бо думав, що у них відносини покращаться. Зараз він знаходиться в місцях позбавлення волі і не має можливості спілкуватися з дитиною. Відповідач не бажає, щоб його позбавили батьківських прав і просить відмовити позивачу в задоволенні її позовних вимог.

В судовому засіданні представник третьої особи служби у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації ОСОБА_4 вважав позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона знайома з позивачем та відповідачем. Їй відомо, що вони разом не проживають, а з яких причин, невідомо.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що вона є матірю позивача, а відповідач являється їй зятем, з яким у неї неприязні відносини. Також пояснила, що відповідач не займається вихованням свого сина. Бачив сина лише один раз і то випадково. Лише його мати приходила декілька разів.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що вона була свідком того, що при виписці позивача з пологового будинку, відповідача вона не бачила. І після цього, вона бачила з дитиною тільки позивача.

Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши докази по справі, вважає що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, серії І-ЕД № 180532 від 14 червня 2014 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2014 року.

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ВЛ № 372878 від 19 листопада 2014 року.

Відповідно до вироку Старобільського районного суду Луганської області від 30 квітня 2015 року ОСОБА_3 був засуджений та йому призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Характеристика ОСОБА_3 при винесенні судом вироку, була позитивною.

Відповідно до довідки Чмирівської сільської ради № 150 від 25 травня 2015 року, вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає разом з сином в будинку свого батька ОСОБА_11, де крім них та проживають мати та молодша сестра. Зі слів ОСОБА_1, батько дитини ОСОБА_3 участі у вихованні сина та його догляді не приймає.

Зі слів відповідача ОСОБА_3, він не відмовляється від участі у спілкуванні та вихованні дитині. При можливості він буде надавати допомогу дитині та сплачувати аліменти. Він лютить свого сина і не бажає, щоб його позбавили батьківських прав.

Прокурор та представник третьої особи також заперечували проти позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Посилання позивача на те, що судимість та перебування відповідача ОСОБА_3 буде негативно впливати на майбутнє дитини, не є обґрунтованими.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст. ст. 150, 164 СК України, та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа служба у справах дітей Старобільської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О. Озеров