Провадження по справі № 2/401/133/15
Справа № 401/5141/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2015 року Світловодський міськрайонний суд, в складі головуючого судді Баранець А.М., при секретарі Завяловій Н.В., розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна що є спільною сумісною власністю, та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, та третьої особи Кіровоградського регіонального управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву про припинення права спільної сумісної власності, стягнення компенсації, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на ? квартири, що знаходиться в місті Світловодську за адресою АДРЕСА_1, та залишити квартиру, що знаходиться в місті Світловодську за адресою АДРЕСА_1 з його, відповідачем, спільної часткової власності, мотивуючи тим, що 30.04.2013 року Світловодським міськрайонним судом було постановлено рішення про визнання квартири, що знаходиться в місті Світловодську за адресою АДРЕСА_1 спільної сумісної власності його та відповідача, також в цьому рішенні зазначена вартість спільної квартири 57735 грн. Оскільки за весь час після розірвання шлюбу, тобто, с 13.02.2012 року не зважаючи на його неодноразові пропозиції щодо поділу квартири в натурі, відповідач відмовляється від цього, враховуючи те, що ні він, ні відповідач не має грошової суми що дорівнюється ? вартості квартири і тому не мають можливості внести відповідну суму на депозитний рахунок суду, єдиним законним способом поділу спірного майна є визнання судом ідеальних часток колишнього подружжя в цьому майні без його реального поділу та залишення квартири в його з відповідачем спільної часткової власності. Зареєструвати свою частку квартири він не має можливості, оскільки на це потрібна згода колишньої дружини, яка її не надає.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити. Зустрічну позовну заяву представник позивача в судовому засіданні не визнав, та пояснив, що вважає безпідставною твердження відповідача про те, що за час шлюбу не мав доходів що дозволяли сплачувати кредит за спільну квартиру. Згідно довідки про його доходи, надані ПФУ по місту Світловодську за час сумісного проживання, за період з 01.01.2003 по 01.03.2012 його тільки офіційні доходи склали 123624,35 грн, тому ствердження відповідача про те, що він нібито є неплатоспроможним не може виконувати умови кредитного договору та про те, що вона ніби то самостійно умови кредитного договору не відповідає дійсності. Безпідставними є ствердження відповідача про те, що він нібито має інше житло. Дійсно, йому на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою АДРЕСА_2, але в цій квартирі на цей час окрім його батька, який є співвласником даної квартири, мешкає його брат, ОСОБА_3, що робить неможливим його проживання в цій квартирі.

Відповідач позов не визнала і заявила зустрічну позовну заяву, представник відповідача суду пояснила що 22.02.2003 року між її довірителькою та відповідачем був укладений шлюб. В шлюбі вона взяла прізвище ОСОБА_3, від шлюбу в них народився син, ОСОБА_4, який мешкає із довірителькою та перебуває на її утриманні. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 13.02.2012 року між ними розірваний, після розірвання шлюбу, вона змінила прізвище на ОСОБА_2, фактично вони проживають окремо, спільний бюджет та господарство не ведуть з жовтня 2009 року. За час перебування у шлюбі з метою покращення житлових умов була придбана квартира АДРЕСА_3, яка була зареєстрована на імя довірительки загальною площею 81,5 кв. метри, вартістю 59128,00 грн. Квартира була придбана частково за рахунок коштів від продажу її довірительки власної квартири. Вказана квартира за адресою АДРЕСА_4 перебуває в іпотеці на підставі договору іпотеки квартири, строк повернення грошових коштів, згідно договору іпотечного кредиту, становить 30.06.2033 року. З листопада 2009 року по теперішній час ОСОБА_2 продовжує самостійно виконувати умови кредитного договору та особисто сплачувати кошти згідно графіку погашення зобовязання по кредиту. З жовтня 2009 року по 01.01.2015 року ОСОБА_2 було особисто сплачено 8203,45 грн кредиту, залишок кредиту станом на 23.01.2015 року становить 27535,65 грн. За таких обставин, квартира АДРЕСА_5 не може бути предметом розгляду як обєкту нерухомого майна, що набуте подружжям в період шлюбу, а підлягають розподілу кошти внесені спільно сторонами під час перебування у шлюбних відносинах. Враховуючи вищевикладене ОСОБА_2 вважає, що за період шлюбу ними було виплачено лише частину квартири, яка і може бути визнана спільною сумісною власністю що підлягає поділу. Згідно виплаченої суми за період шлюбу в рахунок погашення кредитної угоди частка ОСОБА_1 складає 1/141, частина є незначною, не може бути виділена в натурі, квартира є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, оскільки ОСОБА_1 забезпечений власним житлом бо має інше майно у ? права власності за адресою АДРЕСА_6 в якому мешкає з жовтня 2009 року по теперішній час, ОСОБА_2 погоджується надати ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості частини іпотечного житла, внесеного ним під час сумісного проживання у період шлюбу.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду від 30.04.2013 року було постановлено рішення про визнання квартири що знаходиться в місті Світловодську за адресою АДРЕСА_1 спільної сумісної власності позивача та відповідача, рішення набрало законної сили. (а.с. 3-4)

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом, або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки, компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Так як спільна квартира була придбана в той час, коли позивач з відповідачем знаходилися в шлюбних стосунках, поділ майна повинен проводитися за правилами, встановленими ст. 69-72 СК України.

Згідно ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна що належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до рішення Світловодського міськрайонного суду від 30.04.2013 року визнано квартиру АДРЕСА_7 правом спільної сумісної власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно технічного паспорту на квартиру, власниками даної квартири є позивач та відповідач (а.с. 5-6)

Таким чином суд вважає, що позов в частині визнання за позивачем права власності на ? квартири що знаходиться в місті Світловодську за адресою АДРЕСА_1 необхідно задовольнити. В частині залишення квартири, що знаходиться в місті Світловодську за адресою АДРЕСА_1 з позивачем та відповідачем спільної часткової власності необхідно залишити без задоволення, оскільки в судовому засіданні не доведено що вона є такою.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про припинення права спільної сумісної власності, стягнення компенсації необхідно залишити без задоволення, оскільки в судовому засіданні встановлено, що про припинення права особи на частку в спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, цей закон має відношення виключно до майна що належить співвласникам на праві спільної часткової власності, тобто з початку повинно бути припинено право спільної сумісної власності, за правилами встановлені ст. 372 ЦК України, згідно якої майно що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна що є у спільній сумісній власності, вважається що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Незаконною, та такою що не підлягає задоволенню є позовна вимога відповідача про те, що частка позивача у спільному майні складає 1/141 частину квартири, тобто спільною сумісною власністю подружжя, яка підлягає поділу є не вартість квартири, а сума погашення кредиту наданого їм на її придбання. Дані твердження суперечать заявленої відповідачем позовної вимоги щодо виділу позивачу 1/141 частини квартири та сплати її вартості у розмірі 3397,45 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 30.04.2013 року Світловодським міськрайонним судом було постановлено рішення про визнання квартири що знаходиться в місті Світловодську за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю позивача та відповідача. З моменту державної реєстрації в МБТІ міста Світловодська 09.12.2014 року позивач володіє даним майном на праві спільної сумісної власності.

Керуючись статтями 214, 215 ЦПК України -,

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? квартири, що знаходиться в місті Світловодську за адресою АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третьої особи Кіровоградського регіонального управління Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву про припинення права спільної сумісної власності, стягнення компенсації залишити без задоволення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі 10 діб з моменту проголошення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду А.М. Баранець

12.06.2015