Справа №: 398/3494/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" листопада 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді Ковальової О.Б.

за участю: секретаря Дудченко О.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

17.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у фіксованій сумі 1500 грн..

Позов мотивує тим, що 11.11.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали вони разом до квітня 2015 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розпаду сімї, її чоловік ухиляється від утримання дитини, не бере участі в його вихованні та матеріальній підтримці, хоча знає, що дитина хворіє і перенесла «Фібральні судороги», тому дитина потребує лікування та постійного контролю за станом здоровя.

Враховуючи те, що відповідач являється фактичним володарем магазину «Машенька», має мінливий дохід, просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі.

29.09.2015 року Олександрійським міськрайонний судом було прийнято заочне рішення про стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1 500 грн., щомісячно, який підлягає індексації відповідно до закону, до повноліття сина, тобто до 24 квітня 2030 року, починаючи з 17 липня 2015 року.

28.10.2015 року від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення та згідно ухвали суду від 12.11.2015 року заочне рішення суду від 29.09.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини скасоване та справу призначено до розгляду.

В судове засідання 19.11.2015 року позивачка не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. З врахуванням думки представника позивача, відповідача, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність позивачки.

Представник позивача підтримав вимоги позивачки в повному обсязі, пояснивши, що після подачі позову до суду, відповідач 01.08.2015 року переказав позивачці грошові кошти в сумі 498 грн., а також 15.08.2015 року 498 грн. В вересні відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. В позові вказано, що відповідач є фактичним володільцем магазину «Машенька», це означає, що він отримує винагороду за іграшки, які він замовляє та за їх реалізацію, а тому його дохід є мінливим, але доказів в підтвердження цього у них немає. Крім того, відповідач був на роботах в Польщі, де також отримав певний дохід. Позивачка зробила розрахунок суми, яка підлягає стягненню з відповідача з врахуванням того, що в місяці 30 днів та за кожен день по 50 грн. на утримання дитини. Посилається на те, що вони обговорювали з позивачкою всі обставини по справі, вона не бажає змінювати свої позовні вимоги в частині щодо стягнення аліментів на утримання дитини не в твердій грошовій сумі, а в частці від заробітку (доходу) відповідача; але згодна на те, щоб зменшити цю суму на розсуд суду.

Відповідач позовні вимоги визнає частково, пояснивши, що згоден сплачувати аліменти на утримання свого сина ОСОБА_5, але не в тому розмірі який просить позивачка. Зазначає, що з моменту одруження з позивачкою і до її переїзду до своїх батьків, тобто до липня 2015 року, він був не працевлаштований, але всі матеріальні витрати на його проживання та проживання його дружини та сина несли його батьки, яким він в свою чергу віддячував своєю допомогою в підтриманні їхнього господарства. А тому, інформація, що він нібито являється фактичним господарем магазину «Машенька» є неправдивою, даний магазин є власністю його матері, в підтвердження чого надав до суду свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця. Зараз він не працевлаштований, допомагає батькам віддячуючи за те, що вони придбали йому квартиру, а крім того від батьків в місяць в середньому він отримує десь до 900 грн. за ту допомогу, яку він надає їм у веденні домашнього господарства. Вважає, що розмір аліментів, який просить стягнути позивачка не обґрунтований, але він згоден платити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 309,60 грн., виходячи з тих даних прожиткового мінімуму, які він знайшов в Інтернеті. Крім того зазначає, що 24 липня 2015 року він виїхав до Польщі, і повернувся в Україну 22 жовтня 2015 року, про що свідчать печатки в його паспорті громадянина України для виїзду за кордон, де працював та заробив близько 8 000 грн., за цей період він неодноразово робив грошові перекази десь на суму 2 500 грн., направляючи їх на адресу дружини на утримання їх сина, також його батьки відвозили для дитини всі необхідні речі та гроші, але доказів в підтвердження цих обставин немає. Вважає, що дружина вихованням дитини не займається, так як проживає в м.Києві, де працює та кошти, які він перераховував дружині на утримання їх дитини не витрачаються.

Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ст., ст. 1 3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України

У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобовязання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити; розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено наступне.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3) та є батьками дитини: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4).

Згідно позовної заяви позивачка разом з неповнолітнім сином ОСОБА_6 з квітня 2015 року, проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, у її батьків. Відповідач стверджує, що з початку липня 2015 року вони проживають окремо.

Суд вважає доведеним, виходячи з акту від 10.07.2015 року, який складений комісією, в складі якої є голова квартального комітету №6, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 фактично з 01.07.2015 року проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 11)

Позивачка зазначає, що відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, є фактичним володарем магазину «Машенька». В судовому засіданні представник позивачки пояснив, що це означає, що відповідач отримує винагороду за іграшки, які він замовляє та за їх реалізацію, а також відповідач був на роботах в Польщі, де також отримав певний дохід. При цьому надає не достатню матеріальну допомогу на утримання дитини, так 01.08.2015р. та 15.08.2015р. на банківську картку позивачки відповідач перерахував по 498 грн..

Відповідач пояснив, що згоден платити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 309,60 грн.; магазин «Машенька» є власністю його матері, в підтвердження чого надав до суду свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця (а.с. 83); зараз він не працевлаштований, допомагає батькам віддячуючи за те, що вони придбали йому квартиру, а крім того від батьків в місяць в середньому він отримує десь до 900 грн. за ту допомогу, яку надає їм у веденні домашнього господарства.

Суд приймає до уваги те, що відповідач згоден платити аліменти в твердій грошовій сумі 309 грн., виходячи з прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Крім того, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2015 рік» установлено у 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2015 року - 1176 гривень, з 1 вересня - 1330 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року - 1032 гривень, з 1 вересня - 1167 гривень. Тобто мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 389,00 грн.

Виходячи з вищевикладеного, суд не погоджується з розміром аліментів, визначених позивачкою в твердій грошовій сумі 1500грн. і вважає, що враховуючи те, що відповідач не працює, але є працездатною, молодою особою, не заперечує того, що має мінливий дохід на місяць, та вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до ч. 2 ст.184 СК України, оскільки дитина проживає з матірю, яка не спроможна самостійно утримувати його, а тому стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх сина, що не порушує права та інтереси інших осіб.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 17.07.2015 року, тобто з дати надходження позову до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 487,20 грн..

Керуючись ст., ст. 11, 60, 61, 88, 213, 214, 215, 218, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІН: НОМЕР_1, уродженця РФ, КабардиноБалкарія місто Тирниауз, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_2, ІН: НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500 грн., щомісячно, який підлягає індексації відповідно до закону, до повноліття сина, тобто до 24 квітня 2030 року, починаючи з 17 липня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 487 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: