Ухвала

іменем україни

28 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Колодійчука В.М., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання автомобіля об'єктом права спільної сумісної власності та поділ сумісно набутого майна, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 04 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним вище позовом, у якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просила: визнати факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 у період з грудня 2007 року по 11 листопада 2011 року; визнати автомобіль SHEVROLET-AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1, об'єктом права їх спільної сумісної власності; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 вартість Ѕ частини вказаного автомобіля - 41 042 грн 15 коп. та витрати за проведення незалежної оцінки автомобіля і сплаті судового збору в розмірі 150 грн і 420 грн, відповідно.

В обґрунтування позову зазначила, що з грудня 2007 року по 11 листопада 2011 року вона проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 Мешкали вони та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1. У 2010 році за спільні кошти придбали автомобіль SHEVROLET-AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1. 11 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, який 17 травня 2013 року було розірвано. ОСОБА_5 не визнає той факт, що спірний автомобіль є об'єктом їх спільної сумісної власності, а тому просила задовольнити позов.

Рішенням Старобільського районного суду міста Харкова від 20 листопада 2014 року позов задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_4 проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 у період з грудня 2007 року по 10 листопада 2011 року.

Визнано автомобіль SHEVROLET-AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1, об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля, а саме 41 042 грн 15 коп.; витрати по проведенню автотоварознавчої експертизи та судові витрати в розмірі 150 грн і 420 грн, відповідно.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 04 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено у справі нове рішення про відмову в позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності того, що з грудня 2007 року по 10 листопада 2011 року ОСОБА_4 і ОСОБА_5 проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі. У 2010 році за спільні кошти придбали автомобіль SHEVROLET-AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1, який є об'єктом права їх спільної сумісної власності, а тому ОСОБА_4 на думку суду наділена правом на отримання грошової компенсації від ОСОБА_5 за Ѕ частину такого автомобіля.

Апеляційний суд при ухваленні у справі нового рішення про відмову в позові встановив, що ОСОБА_4 не довела джерела придбання спірного автомобіля, крім того, апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність між ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відносин фактичного подружжя у період з грудня 2007 року по 10 листопада 2011 року, оскільки такі висновки суду ґрунтуються на суперечливих показах свідків та не підтверджені переконливими доказами.

Доводи касаційної скарги та наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська