Справа №: 343/1627/15-ц
Провадження №: 2/0343/765/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Керніцького І. І.,

секретаря Оленюк Т. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов?язання відповідачів вирівняти межі земельної ділянки та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить постановити рішення, яким зобов?язати відповідачів по справі вирівняти межі земельної ділянки до первинного вигляду земельної ділянки згідно акту встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування та плану-схеми земельної ділянки; зобов?язати відповідача ОСОБА_2 впорядкувати насаджені ним на межі дерева, шляхом їх зрізання.

Свої вимоги мотивує тим, що після смерті його матері ОСОБА_4 йому та його доньці і сину у спадок по заповіту перейшло домоволодіння за адресою: с.Гошів Долинського району Івано-Франківської області вул.Стара дорога, 17, а відтак і земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1279 що була наділена матері за час її життя, межі якої були встановлені та узгоджені 10.07.2009 року згідно відповідного акту та плану-схеми встановлення меж до акту при переданні ділянки матері у приватну власність. Зовнішні межі були встановлені та узгоджені в присутності відповідальних спеціалістів відповідних державних служб та суміжних землекористувачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Оформивши прийняття спадщини вони, як спадкоємці отримали також в спільне користування і земельну ділянку, яка колись належала їхнй матері.

Однак, сусіди ОСОБА_3 та ОСОБА_2 самовільно привласнили частину належної їхній матері за її життя, а тепер їм земельної ділянки шляхом самовільного їх захоплення в період встановлення паркану, а зі сторони сусіда ОСОБА_2 ще й насадили на межі дерева гілки яких в даний час заходять далеко на належну йому по спадщині земельну ділянку та дах стодоли яка на ній стоїть. Великі гілки руйнують дах стодоли та перешкоджають йому вільно користуватися його ділянкою з метою повноцінного використання її згідно цільового призначення. На колишні вимоги його матері та його теперішні вимоги щодо вирівняти межі земельної ділянки по межі та звільнення безпідставно захоплених частин земельної ділянки і приведення вигляду земельної ділянки зі сторони сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до первинного вигляду земельної ділянки згідно акту встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування, як при переданні в приватну власність та плану (схеми) встановлення відповідних меж, і впорядкування вищевказаних насаджених на межі дерев гілки яких заходять далеко на належну нам земельну ділянку та дах стодоли і руйнують її, сусід ОСОБА_2 ігнорує. Факт підтвердження вищеописаного та порушення їхніх прав підтверджує складений акт комісії сільської ради. Однак рішення комісії ОСОБА_2 по даний час ігнорує. Йому самому зрізати гілки вказаних дерев не дає, погрожуючи та вчиняючи сварки.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи, що сусіди ОСОБА_3 та ОСОБА_2 грубо порушують його права передбачені не лишень Земельним кодексом України а й Конституцією України, ігнорують законні вимоги як його так і відповідних комісій сільської ради відмовляються добровільно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зі своїх сторін вирівняти межі земельної ділянки до первинного вигляду земельної ділянки згідно акту встановлення та узгодження зовнішніх меж землекористування, а ОСОБА_2 ще й відмовляється добровільно впорядкувати насаджені ним на межі дерева гілки яких заходять далеко на належну їм земельну ділянку та руйнують дах його стодоли, він вимушений звернутись до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіславшись на вищевикладені обставини, просив позов задоволити. Додатково пояснив, що межі земельних ділянок було встановлено попереднім землекористувачем, однак на даний час він вважає, що це порушує його інтереси. Його площа земельної ділянки відповідає розмірам, зазначеним в рішенні та в державному акті на право власності.

Відповідач ОСОБА_2 позову не визнав та суду пояснив, що конфігурація його земельної ділянки відповідає тій конфігурації, яка зазначена в державному акті на право власності на земельну ділянку. Позивач сам зрізав гілки дерев, які виступають на його території і вони не можуть заважати позивачу користуватися господарськими спорудами, хоча дерева ним були насаджені ще до того, коли позивачем збудовано стодолу. Вказана стодола збудована позивачем з порушенням державних будівельних, санітарних та пожежних норм. Щодо використання ним колодязів на стічну воду, то вважає, що це не може порушувати будь-яких прав позивача, оскільки вони побудовані відповідно до виготовленого проекту, хоча на даний час вони ним і не використовуються.

Аналогічно не визнав позову і відповідач ОСОБА_3 Належну йому земельну ділянку він успадкував в тих розмірах і в тих межах, які існують в даний час. Позивач крім того самовільно пригородив частину належної йому земельної ділянки, однак він з тим погодився з добросусідських міркувань. Він не розуміє, чому позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки не він та ОСОБА_2 порушують права позивача, а навпаки це позивач порушує їхні права.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні даного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобовязані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно ст.. 107 даного кодексу основою для відновлення меж для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки.

Як встановлено в судовому засіданні позивач, в порядку спадкування отримав у власність частину домоволодіння та земельної ділянки в с.Гошів, які належали спадкодавцю ОСОБА_5.

Як вбачається з акта встановлення та узгодження меж землекористування від 10.07.2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 погоджено межі земельних ділянок, згідно доданої схеми.

З оглянутої схеми земельної ділянки ОСОБА_4 та експлікації угідь, що діє на даний час не встановлено зміни розміру чи конфігурації земельних ділянок позивача.

Відповідно до ст.. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень.

В судовому засіданні не здобуто даних які б вказували на те, що відповідачами порушені межі земельних ділянок, визначених наведеному вище акті.

Крім того, порушень меж землекористування не виявлено також і комісією в складі голови сільської ради, члена земельної комісії та спеціаліста по землевпорядкуванню, що підтверджується актом від 20.07.2012 року.

За таких обставин дана позовна заява не підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги в частині зобов?язання відповідача ОСОБА_2 впорядкувати насаджені ним дерева, то суд вважає, що в задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

З диспозицієї цієї норми вбачається, що саме позивач наділений правом впорядкування гілок та коренів дерев, які проникають на його земельну ділянку та перешкодою у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням, а тому в даному випадку суд вважає, що право позивача не порушено та ці обставини не можуть бути предметом судового розгляду.

На підставі ст..ст. 103, 105, 107, 152 Земельного кодексу України, керуючись ст..ст. 208, 209, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

РІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов?язання відповідачів вирівняти межі земельної ділянки та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з часу його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні підчас проголошення судового рішення можуть оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку на протязі десяти днів з часу отримання копії цього рішення.

Суддя

«Повний тест постанови суду виготовлено 18 листопада 2015 року. Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи»

Суддя