Справа № 494/1501/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 (по довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Березівської районної державної адміністрації, в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Березівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

28.10.2015 року до суду надійшла позовна заява відоргану опіки та піклування Березівської районної державної адміністрації, в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Березівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. .

Ухвалою суду від 29.10.2015 року було відкрито провадження по справі.

Представник органу опіки та піклування Березівської районної державної адміністраціїпозовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підтримала та пояснила, що ОСОБА_3 13 квітня 2015 року покинула свою малолітню дитину біля будинку сусідки, а сама поїхала у невідомому напрямку. З того часу за місцем проживання не зявлялася, долею дитини, станом її здоровя та місцем перебування не цікавилася. Працівниками Березівського РВ ГУМВС малолітня була доставлена до дитячого відділення КЗ «Березівська районна лікарня». Як вбачається з акту про підкинуту дитину чи знайдену дитину, шкіряні покрови дівчинки брудні, на плечі була рана, що свідчить про недбалий догляд за дитиною. За час перебування дитини у дитячому відділенні лікарні, мати її не відвідувала та матеріальну допомогу не надавала.

На адресу суду 20.11.2015 року представник позивача надіслала заяву, в якій просила не розглядати вимогу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 (а.с.44).

У судовому засіданні 01.12.2015 року представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Також підтвердила щодо не розгляду вимоги про стягнення аліментів.

Відповідач у судове засідання 10.11.2015 року, 23.11.2015 року та 01.12.2015 року не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, про що свідчить копія газети «Одеські вісті» випуски від 17.11.2015 року №99 та від 28.11.2015 року №102 (а.с.45, 51). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, березівського району Одеської області (а.с.36). Окрім цього, представником позивача надано Лист від 04.11.2015 року з Березівського РВ ГУМВС України в Одеській області (діяв до 07.11.2015 року) в якому вказано, що при проведені розшукових заходів, направлених на встановлення місця знаходження гр.. ОСОБА_3 встановлено, що приблизно у квітні 2015 року вона змінила місце проживання, виїхала з с. Червоний Агроном. Встановити її місце проживання та знаходження на даний час не виявилось можливим (а.с.53).

Третя особа - служба у справах дітей Березівської районної державної адміністрації у судові засідання також не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи. Разом з цим, на адресу суду 10.11.2015 року надійшла заява, в якій просять розглянути справу за відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують. (а.с.37).

Суд, заслухавши пояснення позивача, врахувавши думку представника третьої особи, викладену у заяві від 10.11.2015 року та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), «держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час будь-якого розгляду згідно з пунктом 1 цієї статті всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у розгляді та викладати свою точку зору. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини».

Відповідно до статті 19 Конвенції про права дитини, «держави - учасниці зобов'язані вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи».

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір'ю малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії 1-ЖД № 387987 від 08.07.2014 року (а.с.12), відомості про батька дитини внесено відповідно до частини першої статті 135 СК України, відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян від 15.06.2015 року (а.с.13).

Відповідно до акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоровя про підкинуту чи знайдену дитину від 13 квітня 2015 року (а.с. 14-17) ОСОБА_3 покинула свою малолітню дитину біля будинку сусідки ОСОБА_4, яка мешкає за адресою: Одеська обл.., Березівський р-н, с. Червоний Агроном, вул. Южна, 5, та поїхала у невідомому напрямку.

З висновку органу опіки та піклування та з рішення комісії з питань захисту прав дитини Березівської районної державної адміністрації (а.с.5-6, 7-8) вбачається, що зазначені органи вважають доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітньої дитини: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3

Крім того, висновком Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області від 14.06.2015 року також вирішено про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_3 (а.с.26).

Відповідно до довідки Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області №461 від 22.07.2015 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, однак вона за вказаною адресою та взагалі на території сільської ради не проживає (а.с.24).

Згідно з характеристики на відповідача від 22.07.2015 року, складеною головою Заводівської сільської ради (а.с.11) вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, характеризується з негативної сторони. Неодноразово знаходилась в місцях позбавлення волі. На даний час залишила двох неповнолітніх дітей без догляду. Також згідно до характеристики на відповідача, складеної головою Розквітівської сільської ради відповідач за час проживання в с. Червоний Агроном, проявила себе посередньо, вживала спиртні напої, не працювала, виховувала дочку, якій не надавала належного догляду (а.с. 10).

Більш того, представником позивача надано копію вироку від 17 червня 1996 року про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності (а.с.55-58).

Відповідно до довідки №194 від 21.05.2015 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходиться у дитячому відділені КЗ «Березівська ЦРЛ» без матері з 16.04.2015 року, батьки дитину не відвідують (а.с.23).

У відповідності з частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України зі змінами та доповненнями від 03.09.2015 року (далі СК України) «Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток».

Враховуючи те, що відповідач по справі жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця перебування своєї дитини. не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з нею та прийманні участі в її вихованні, вище викладенні обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дітей батьківські обов'язки, покладені на неї законом.

Відповідно до частини другої статті 157 СК України передбачено: «Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні». Нехтування батьківськими обов'язками з боку матері, на думку суду, принижує гідність дитини, а наявність людини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору.

Як свідчать положення частини 4 статті 155 СК України: «Ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом».

Відповідно до статті 164 СК України встановлено: «Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема,… ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини».

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Виходячи зі статті 18 Конвенції з прав дитини, «батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування».

В даному випадку, суд вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, яка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.

У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що «дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння». Зазначене положення також закріплено у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою «сім'я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього».

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Частиною пятою статті 167 СК України передбачено: « Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування».

Керуючись статтями 155,157,164-167 СК України та статтями 10, 11, 202, 212, 214 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву органу опіки та піклування Березівської районної державної адміністрації, в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: служба у справах дітей Березівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 та передати її на опікування службі у справах дітей Березівської районної державної адміністрації Одеської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення..

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 02.12.2015 року.

Суддя І.А. Римар