Справа № 454/1619/15 Головуючий у 1 інстанції: Струс-Духнич Т.В.
Провадження № 22-ц/783/7488/15 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Зверхановської Л.Д. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Ясиновській Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Сокальського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, у якому просив суд стягнути з Сокальського РВ ГУМВСУ у Львівській області на його користь 1 000 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті незаконних дій посадових осіб Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області при розгляді його звернення від 18.10.2014 року.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що18.10.2014 року позивачем із Сокальського РВ ГУМВС України у Львівській області було отримано довідку для виплати щомісячної доплати від належної суми пенсії станом на 01.11.2006 року. 18.10.2014 року ним на ім'я начальника Сокальського РВ ГУМВСУ направлено звернення, в якому він просив направити на його адресу додаткову довідку щодо розміру щомісячної доплати від належної суми пенсії, а у випадку відмови просив надати чітке обґрунтування сум вказаних в довідці, яку він отримав 18.10.2014 року. На згадане звернення з Сокальського РВ ГУМВСУ ним було отримано лист від 17.11.2014 року, згідно якого на його адресу скеровано довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення для розрахунку виплати щомісячної доплати від належної суми пенсії. Інформацію, внесену в цю довідку, вважає такою, що не відповідає фактичним обставинам.

Звертав увагу на те, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2015 року його позов задоволено частково та зобов'язано Сокальський РВ ГУМВСУ у Львівській області розглянути по суті його звернення від 18.10.2014 року щодо надання додаткової довідки про розмір доплати від належної суми пенсії.

Зазначав, що Сокальським РВ ГУМВСУ шляхом порушення норм Конституції України йому спричинено моральні страждання, які полягають у приниженні його честі, гідності, ділової репутації та моральні переживання у зв'язку з позбавленням його права будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (а.с. 1-5).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 18-20).

Дане рішення оскаржив позивач ОСОБА_3

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права (а.с. 24-29).

Апелянт, будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 37), в судове засідання не з'явився і про причини такої неявки суд не повідомив, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту роз'яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише тоді, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди, а також при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону „Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.2), і що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п.3).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема - зі змісту позовних вимог, предметом позову ОСОБА_3 є «відшкодування моральної шкоди завданої в результаті незаконних дій посадових осіб Сокальського РВ Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області при розгляді (позивача) звернення від 18.10.2014 року що спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації».

Позовні вимоги позивач обґрунтовував постановою Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2015 року, якою було частко задоволено його позовні вимоги до ГУ МВС України у Львівській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області, та зобов'язано згадану третю особу (Сокальський РВ ГУ МВС України у Львівській області) розглянути по суті звернення ОСОБА_3 від 18.10.2014 року щодо надання останньому додатково довідки про розмір щомісячної доплати від належної суми пенсії.

Статтями 10 і 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, ОСОБА_3 не долучено до матеріалів даної справи довідки (її копії), яка була надісланою йому Сокальським РВ ГУ МВС України у Львівській області на його звернення від 18.10.2014 року, а відтак про зміст згаданої довідки колегія суддів має можливість робити висновки лише зі змісту вище згаданої постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2015 року.

Як вбачається зі змісту вище згаданої постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2015 року, ОСОБА_3 18.10.2014 року звернувся до відповідача із зверненням, у якому просив направити на його адресу додатково довідку про розмір щомісячної доплати від належної суми пенсії, яку отримав від Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області 17.11.2014 року, однак ця довідка містила інформацію, яку ОСОБА_3 не запитував, зокрема - за період часу, за який ОСОБА_3 таку інформацію не запитував (а.с. 6-7).

Ні позовна заява, ні апеляційна скарга ОСОБА_3 не містять доводів про те, що саме з наведеного в довідці Сокальського РВ ГУ МВС України у Львівській області «спричинило приниження честі, гідності, ділової репутації» ОСОБА_3 та стало причиною «втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ».

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків оскаржуваного рішення, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити та залишити рішення Сокальського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: