Справа № 464/8870/14 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О.
Провадження № 22-ц/783/7280/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г., Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 10 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Габен", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання поруки припиненою, -

встановила:

В серпні 2014 року ОСОБА_2 подав вказаний позов (а.с.2-10, т.1).

Оскарженим рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 10 лютого 2015 року позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Габен", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання поруки припиненою задоволено.

Визнано припиненою поруку ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Промінвестбанк» за кредитними зобовязаннями Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Габен», що виникли з генерального кредитного договору №31/05 від 21.03.2007 року та кредитного договору про відкриття кредитної лінії №34/05-К від 11.03.2009 року (а.с.162-168, т.1).

Рішення суду оскаржив ПАТ «Акціонерний комерційний промисло-інвестиційний банк».

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 09 квітня 2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задоволено. Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 10 лютого 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Габен", Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання поруки припиненою відмовлено (а.с.216-221, т.1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 09 квітня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.247-249, т.1).

Отже предметом даного апеляційного розгляду справи є апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 10 лютого 2015 року.

В апеляційній скарзі ПАТ «Акціонерний комерційний промисло-інвестиційний банк» зазначає, що при ухваленні рішення судом неправильно застосовані норми процесуального та матеріального права. Вказує, що позивач при підписанні договору поруки №9/05-П від 15.04.2010 року чітко усвідомлював наслідки невиконання позичальником умов кредитного договору, в тому числі сплату процентів, які передбачені кредитним договором, а тому узгодження в подальшому процентної ставки з поручителем не є обовязковим.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Учасники судового розгляду, крім позивачата його представника, в судове засіданняне зявились, хоча належним чином були повідомлені про судове засідання, а тому судова колегія ухвалила розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на заперечення апеляційної скарги, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги та предявлених позовних вимог законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 21.03.2007 року між ПАТ "Промінвестбанк" та ТзОВ фірма "Габен" укладено генеральний кредитний договір № 301/05, за умовами якого банк зобов'язувався відкрити позичальнику мультивалютну відновлювальну кредитну лінію у сумі, що не може перевищувати 1 760 000,00 доларів США, що еквівалентно 8 888 000,00 грн. за курсом НБУ на дату укладення договору, зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі: 16% річних - у гривні, 11% річних - у доларах США, 11,5% річних - у євро, з датою остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту не пізніше 16.02.2010 року.

23.05.2008 року між ПАТ "Промінвестбанк" та ТзОВ фірма "Габен" укладено договір № 2/81 про внесення змін до генерального кредитного договору № 31/05 від 21.03.2007 року, яким змінено розмір процентів за користування кредитом: 18% річних - у гривні, 13% річних - у доларах США, 13% річних - у євро.

11.03.2009 року між ПАТ "Промінвестбанк" та ТзОВ фірма "Габен" укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 34/05-К, який є невід'ємною частиною генерального кредитного договору № 31/05 від 21.03.2007 року. За умовами вказаного кредитного договору банк зобов'язувався надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 11 000 000,00 грн., зі сплатою 22% річних за користування коштами, з датою остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту не пізніше 16.02.2010 року.

15.04.2010 року до кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 34/05-К від 11.03.2009 року та генерального кредитного договору № 31/05 від 21.03.2007 року внесено зміни, якими слова «відновлювальна кредитна лінія» у всіх числах та відмінках замінено словами "невідновлювальна кредитна лінія" у відповідних числах та відмінках. Крім того, починаючи з 13.04.2010 року встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 10 500 000,00 грн. з наступним графіком зменшення: 1 500 000,00 грн. до 11.05.2010 року; 2 000 000,00 грн. до 11.06.2010 року; 2 000 000,00 грн. до 12.07.2010 року; 1 000 00 ,00 грн. до 11.08.2010 року; 1 000 000,00 грн. до 11.09.2010 року; 1 000 000,00 грн. до 11.10.2010 року; 500 000,00 грн. до 11.11.2010 року; 500 000,00 грн. до 13.12.2010 року; 500 000,00 грн. до 11.01.2011 року; 500 000,00 грн. до 16.02.2011 року та кінцевою датою повернення кредиту - 16.02.2011 року.

15.04.2010 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачами ПАТ "Промінвестбанк", ТзОВ фірма "Габен" з метою забезпечення зобов'язань ТзОВ фірма "Габен" по кредитному договору про відкриття кредитної лінії №34/05-К від 11.03.2009 року, який є невід"ємною частиною діючого генерального кредитного договору про відкриття мультивалючної відновлювальної кредитної лінії №301 від 21.03.2007 року та по генеральному кредитному договору про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії №301/05 від 21.03.2007 року та по всіх договорах про внесення змін до них, укладено договір поруки № 9/05-П.

29.07.2010 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ТзОВ фірма «Габен» укладено договір № 6/55 про внесення змін до генерального кредитного договору та договір № 5/54 про внесення змін до кредитного договору про відкриття кредитної лінії, якими встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 10 500 000,00 грн. з наступним графіком зменшення: з 12.05.2010 року - 9 000 000,00 грн.; з 12.06.2010 року - 7 000 000,00 грн.; з 12.10.2010 року - 5 600 000,00 грн.; з 12.11.2010 року - 4 200 000,00 грн.; з 14.12.2010 року - 2 800 000,00 грн.; з 12.01.2011 року - 1 400 000,00 грн.; з 17.02.2011 року - 0,00 грн., а також з кінцевою датою повернення кредиту - 16.02.2011 року. Крім того, змінено графік повернення кредиту: 1 500 000,00 грн. до 11.05.2010 року; 2 000 000,00 грн. до 11.06.2010 року; 1 400 000,00 грн. до 11.10.2010 року; 1 400 000,00 грн. до 11.11.2010 року; 1 400 000,00 грн. до 13.12.2010 року; 1 400 000,00 грн. до 11.01.2011 року; 1 400 000,00 грн. до 16.02.2011 року.

25.01.2011 року між ПАТ «Промінвестбанк» та ТзОВ фірма «Габен» укладено договір № 7/5 про внесення змін до генерального кредитного договору та договору № 6/6 про внесення змін до кредитного договору про відкриття кредитної лінії, згідно з якими слова «невідновлювальна кредитна лінія» у всіх числах та відмінках змінено словами «мультивалютна відновлювальна кредитна лінія» у відповідних числах і відмінках. Крім того, збільшено ліміт кредитної лінії термін користування кредитом та змінено графік його зменшення, а саме: перший транш з лімітом 2 500 000,00 доларів США, що еквівалентно 19 850 000,00 грн. за курсом НБУ станом на 25.01.2011 року, надається на строк до 30.12.2011 року та зменшується за наступним графіком: з 01.07.2011 року - 2 170 000,00 доларів США; з 01.08.2011 року - 1 840 000,00 доларів США; з 01.09.2011 року - 1 500 000,00 доларів США; з 30.12.2011 року - 0,00 доларів США. Даними договорами про внесення змін до кредитних договорів відстрочено дату остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту в перший рік фінансування до 29.12.2011 року та змінено графік повернення першого траншу: 330 000,00 доларів США до 30.06.2011 року; 330 000,00 доларів США до 29.07.2011 року; 340 000,00 доларів США до 31.08.2011 року; 1 500 000,00 доларів США до 29.12.2011 року.

Договором №1/10 від 25.01.2011 року внесено зміни до договору поруки №9/05-П від 15.04.2010 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 про припинення поруки, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що 25.01.2011 року не дотримано письмової форми поруки № 1/10 від 25.01.2011 року про внесення змін у договір поруки № 9/05-П від 15.04.2010 року, обов"язковість якої встановлена ч. 1 ст. 547 ЦК України, та мало місце збільшення обсягу відповідальності позивача, як поручителя, без згоди останнього.

З такими висновками суду погоджується й судова колегія виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до розяснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 22 Постанови від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», визначено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Суд дійшов до правильного висновку про те, що внесеними змінами до генерального кредитного договору та кредитного договору про відкриття кредитної лінії, укладеними після 15.04.2010 року, збільшено обсяг відповідальності позивача, як поручителя, перед ПАТ «Промінвестбанк» за виконання ТОВ фірма «Габен» своїх зобовязань за кредитними договорами.

Як вбачається з матеріалів справи, зміни до кредитних договорів, які мали місце 29.07.2010 року, 25.01.2011 року, 30.11.2011 року та призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, здійснені відповідачами без відома ОСОБА_2 та його згоди.

Отже встановлені обставини з якими закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

При цьому судовою колегією враховано, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком.

Порушення цих умов відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України тягне припинення поруки.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-97 цс 13 від 25 вересня 2013 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, а тому судова колегія приймає її до уваги, як і аналогічні правові позиції у справах Верховного Суду України на які вказує ОСОБА_2

Апелянт не заперечує збільшення обсягу відповідальності поручителя, однак вважає, що на це була згода поручителя. Також вказує, що після підписання договору поруки від 15.04.2010 року узгодження в подальшому процентної ставки з поручителем не є обовязковим.

Судова колегія не приймає до уваги ці посилання апелянта, оскільки такі суперечать умовам укладеного між сторонами договору поруки № 9/05-П від 15.04.2010 року.

Пунктом 5.2 договору поруки № 9/05-П від 15.04.2010 року передбачено, що всі зміни та доповнення до цього договору приймаються за взаємною згодою сторін і укладаються в письмовій формі.

У відповідності до п. 5.6. договору поруки збільшення обсягу відповідальності поручителя та перевод на іншого боржника боргу за цим договором відбувається виключно за взаємною згодою сторін цього договору.

Як встановлено судом, зміни до кредитних договорів, які призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, здійснені без відома позивача та його згоди.

Встановлено, що відповідно до висновку криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підпису по матеріалах цивільної справи № 2/463/301/13 від 10.06.2014 року № 1840 підпис від імені ОСОБА_2, який розташований у графі «Поручитель» на договорі № 1/10 від 25.01.2011 року про внесення змін у договір поруки № 9/05-П від 15.04.2010 року, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

Судом дана правильна оцінка цього доказу з врахуванням всіх встановлених обставини справи щодо відсутності згоди ОСОБА_2 на зміну умов основного зобов'язання, забезпеченого порукою.

На виконання вказівок, які є в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року, судовою колегією встановлено, що по даній справі, яка є предметом апеляційного розгляду, сторони не заявили клопотання про призначення будь-якої іншої експертизи з дослідження почерку та підпису з дослідження почерку та підпису ОСОБА_2

Не вбачається підстав для призначення такої експертизи з ініціативи суду.

Тому судова колегія погоджується з оцінкою судом висновку експертизи, як одного з доказів по справі, з врахуванням встановлених обставин та інших доказів по справі.

На виконання вказівки в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2015 року щодо зясування інформованості ОСОБА_2 про зміну умов основного зобов'язання, забезпеченого порукою, судовою колегією встановлено, що позивач не був поінформований про збільшення його відповідальності.

Зокрема на це він посилається в позовній заяві та в своїх поясненнях.

Не встановлені дії поручителя, які свідчать про надання ним згоди на збільшення обсягу своєї відповідальності.

Судовою колегією при цьому врахована правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-101 цс 14 від 22 вересня 2014 року про те, що за своєю правовою природою згода поручителя на зміну зобов'язання є одностороннім правочином, для вчинення якого не передбачено обов'язкової письмової форми та вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч.2 ст. 205 ЦК України).

Судами, при вирішенні аналогічних спорів, необхідна надаватися належна оцінка діям поручителя, які б свідчили про надання ним згоди на збільшення обсягу своєї відповідальності.

З врахуванням наведеного судова колегія прийшла до висновку, що зміни до кредитних договорів призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя, здійснені відповідачами без відома ОСОБА_2 та його згоди, а тому порукаприпинена.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить висновку, що підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст. 314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"- відхилити.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 10 лютого 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвали законної сили.

Головуючий: Бермес І.В.

Судді: Мусіна Т.Г.

ОСОБА_4