Справа № 752/8826/15-ц
Провадження по справі № 2/752/4095/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді Антонової Н.В., при секретарі Ляліній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2015 року позивач ОСОБА_1звернувся з позовом до ОСОБА_2про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування вимог зазначив, що він та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 11.06.2005 року по 25.02.2015 року, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки після припинення спільного проживання відповідач постійно створювала перешкоди для участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, за зверненням позивача розпорядженням Служби у справах дітей Оболонської РДА в м. Києві від 16.03.2015 року було визначено способи участі батька у вихованні свого малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак відповідачем постійно порушується встановлений графік побачень батька з сином.

Також позивач посилався на те, що має зареєстроване місце проживання в м. Києві, постійну офіційну роботу, любить та шанує свого сина, таким чином, вважає, що причини обмеження його зустрічей з рідним сином відсутні.

Таким чином, посилаючись на відповідні норми законодавства, просив суд зобовязати відповідача не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3, визначити ОСОБА_1 конкретні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 у вигляді систематичних побачень, а саме: щовівторка та щочетверга з 17-00 год. до 20-00 год., кожну другу та четверту суботу та неділю місяця протягом двох діб, а також половину шкільних канікул.

Протокольною ухвалою суду від 08.07.2015 року до участі в справі як третя особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Службу у справах дітей Оболонської РДА в м. Києві.

Протокольною ухвалою суду від 09.09.2015 року до участі в справі як третя особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Службу у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві.

Позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Додатково повідомив, що його син ОСОБА_3 двічі на тиждень відвідує спортивну секцію, а також курси іноземної мови, а тому у разі якщо судом буде визначено годині чи дні, коли побачення батька з сином будуть у часовому проміжку співпадати з відповідними заняттями чи відвідуванням секції, він не проти супроводжувати сина на вказані заняття та забирати з них, та не буде чинити перешкод у відвідуванні дитиною курсів іноземної мови чи спортивної секції.

Представник відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити частково. При вирішенні справи по суті просила суд врахувати, що малолітній ОСОБА_3 щовівторка та щочетверга з 17-00 год. до 18-00 18-30 год. відвідує гурток «Шахи», та щопонеділка та щосереди з 15-00 год. до 18-00 год. курси англійської мови. Крім того, просила зобовязати позивача заздалегідь повідомляти матір ОСОБА_2 про зустрічі з сином, а також після спілкування з сином, повертати останнього за місцем його проживання разом з матірю.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Оболонської РДА в м. Києві направив на адресу суду заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи у відсутності представника третьої особи та прийняти рішення в інтересах дитини.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві направив на адресу суду клопотання, відповідно до якого просив провести розгляд справи без участі представника третьої особи, з урахуванням наданого суду Висновку Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві № 100-15278 від 24.11.2015 року, та якнайкращим забезпеченням прав та законних інтересів малолітнього. Згідно вказаного Висновку, та з урахуванням проведених досліджень житлово-побутових умов сторін, встановлення їх соціальних характеристик, Служба вважає за доцільне визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином: щовівторка та щочетверга з 17-00 год. до 20-00 год.; друга та четверта неділя місяця з 10-00 год. до 18-00 год. за згодою дитини в присутності матері перші три місяці; половину шкільних канікул за згодою малолітнього.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія І-БК №039950 від 04.03.2006 року. (а.с. 4)

Як вбачається з позовної заяви, та не заперечувалася стороною відповідача, шлюб між позивачем та відповідачем наразі розірваний та вони проживають окремо.

Малолітній ОСОБА_3 наразі постійно проживає разом з матірю ОСОБА_2, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ч. 3 ст. 157 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Положеннями до ч. 1 ст. 159 СК України передбачається, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, вбачається, що за батьками закріплено рівне право на участь в вихованні дитини та право на безперешкодне спілкування з нею.

Як встановлено з Акту обстеження житлово-побутових умов від 03.02.2015 року, яке було проведено Службою у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, в квартирі, яка є двома кімнатами гуртожитку Київського національного університету технології та дизайну та була у 2006 році виділена ОСОБА_1, як співробітнику зазначеного університету, за місцем проживання ОСОБА_1 створено належні умови для всебічного розвитку, навчання та виховання ОСОБА_3 (а.с. 6)

Доказів щодо неналежної поведінки батька ОСОБА_1, зловживання останнім алкогольними напоями чи наркотичними засобами, суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких обставин, які б свідчили про те, що спілкування дитини з батьком та перебування останнього з ним за його місцем проживання перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Враховуючи все викладене вище, суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити та усунути перешкоди в спілкуванні батька ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3, шляхом встановлення графіку їх постійних побачень, оскільки право батька на безперешкодне спілкування з дитиною передбачене чинним сімейним законодавством України, а обставин, які б свідчили про те, що таке спілкування буде шкодити інтересам дитини, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Із системного тлумачення вказаних статтей Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини.

Приймаючи рішення про визначення графіку постійних побачень ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_3 суд враховує вимоги положень ст. 159 СК України, зокрема бере до уваги вік дитини, розпорядок її дня, графік відвідування додаткових занять, гуртків та секцій, особисту прихильність дитини до кожного з батьків.

Так, з письмових пояснень представника відповідача ОСОБА_2 вбачається, що малолітній ОСОБА_3 щовівторка та щочетверга з 17-00 год. до 18-00 18-30 год. відвідує гурток «Шахи», та щопонеділка та щосереди з 15-00 год. до 18-00 год. курси англійської мови.

Крім того, як вбачається письмових пояснень позивача ОСОБА_1, останньому відомо про додаткові відвідування дитиною гуртків та секцій, та він не заперечує проти визначення графіку побачень з сином з урахуванням надання можливості відвідування дитиною у визначений час додаткових занять, гуртків та секцій.

Третя особа Служба у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києва надала суду Висновок згідно якого вважає за доцільне визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 наступним чином: щовівторка та щочетверга з 17-00 год. до 20-00 год.; друга та четверта неділя місяця з 10-00 год. до 18-00 год. за згодою дитини в присутності матері перші три місяці; половину шкільних канікул за згодою малолітнього. Разом з тим, в основу наданого суду Висновку було покладено також психологічне обстеження малолітнього ОСОБА_3, яке показало, що дитина має емоційну прихильність до матері, постійне бажання бути поруч, та вцілому позитивнее ставлення до батька, хоча й з острахом, оскільки зі слів малолітнього батько свого часу підіймав на нього руку. З огляду на, що у Висновку наявна рекомендація початкові зустрічі батька з дитиною проводити у присутності матері для відчуття дитиною безпеки.

Враховуючи вищевикладене, визначаючи графік участі батька у вихованні дитини, суд погоджується з Висновком Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві та вважає за доцільне визначити графік наступним чином: щовівторка та щочетверга з 17-00 год. до 20-00 год.; друга та четверта неділя місяця з 10-00 год. до 18-00 год.; половину шкільних канікул за згодою малолітнього, з наданням можливості малолітньому ОСОБА_3 відвідувати у зазначені години додаткові заняття, гуртки та секції, а також з покладенням обовязку на позивача повертати дитини за місцем її проживання разом з матірю ОСОБА_2

Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України, в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Враховуючи Висновок Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві, а також вік малолітнього ОСОБА_3, суд приходить до висновку про обумовлення перший місяць після набрання рішенням законної сили побачень ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 Михайловичемкожну другу та четверту неділю місяця з 10-00 год. до 18-00 год. присутністю матері ОСОБА_2.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 3, 6 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 19, 150, 153, 157, 159, СК України, ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» , ст. ст. 10,11,57,60,88, 174, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Визначити батькові, ОСОБА_1, порядок участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, Свідоцтво про народження Серія І-БК № 039950 від 04.03.2006 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 312, встановивши наступний графік їх побачень:

- щовівторка та щочетверга з 17:00 години по 20:00 годину, з попереднім повідомленням про побачення матері ОСОБА_2, з наданням можливості ОСОБА_3 відвідувати у зазначені годині додаткові заняття, гуртки та секції;

- кожну другу та четверту неділю місяця з 10:00 години по 18:00 годину, з попереднім повідомленням про побачення матері ОСОБА_2, у присутності матері, ОСОБА_2, перший місяць після набрання рішенням законної сили, з наданням можливості ОСОБА_3 відвідувати у зазначені годині додаткові заняття, гуртки та секції;

- половину шкільних канікул за згодою малолітнього.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Покласти на ОСОБА_1 обовязок повертати після побачень малолітнього ОСОБА_3 за місцем проживання матері ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а сторонами, які не були присутні при проголошенні рішення суду - протягом десяти днів з дня отримання його копії до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя: Антонова Н.В.