Ухвала

іменем україни

16 червня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кузнєцов В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд із вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 04 липня 2006 року між нею та акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 90 000 дол. США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути вказаний кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11,5% річних. В забезпечення кредитного договору між сторонами укладено договір іпотеки. У зв'язку з істотною зміною становища, пов'язаною із підвищенням курсу валюти, боргові зобов'язання ОСОБА_2 перед банком значно підвищились. Враховуючи зазначене просила позов задовольнити, оскільки умови даного договору є несправедливими та такими, що порушують принцип рівності сторін договору.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 07 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду м. Києва від 26 травня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції з висновком якого погодився й апеляцій суд, виходив із того, що при укладанні кредитного договору передбачені чинним законодавством вимоги для його укладення були дотримані, договір містить всі необхідні його істотні умови, дотримано вимог і щодо змісту та форми його укладення й укладено його позивачем на підставі вільного волевиявлення. <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1993/ed_2015_02_12/pravo1/T041618.html?pravo=1>

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання кредитного договору недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних В.О. Кузнєцов

і кримінальних справ