ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 грудня 2015 року Справа № 174/977/15-ц

п/с № 2/174/447/2015

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді Шаповала Г.І.

при секретарі Головешко Н.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду 20.11.2015 року, позивачка зазначила, що 19.12.1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАГС Вільногірської міської ради, Дніпропетровської області, актовий запис № 229.

Від шлюбу вони мають чотирьох дітей: сина ОСОБА_3, 13.11.1998 р. н., доньку ОСОБА_4, 13.07.2002 р. н., доньку ОСОБА_5, 05.02.2005 р. н., сина ОСОБА_6, 04.12.2009 р. н.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25 червня 2015 року їхній шлюб за позовом відповідача було розірвано. Зазначене судове рішення набрало законної сили 04.08.2015 року . Після припинення шлюбу відповідач проживає окремо від них.

Після припинення шлюбу відповідач частково надає матеріальну допомогу дітям у вигляді одягу та взуття, здійснив оплату медичного обстеження доньки Лізи в обласній дитячій лікарні м. Дніпропетровська у розмірі 400 грн. Тобто допомога має суто адресний характер і її надання залежить суто від волевиявлення відповідача. Їй на утримання дітей відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги. У відповідності до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Її матеріальне становище не дозволяє достатньо матеріально забезпечувати дітей. Вона працює прибиральником службових приміщень служби адміністративно-господарського відділення (САГВ) Об'єднаної гірничо-хімічної компанії м. Вільногірськ, отримує заробітну плату 3690 грн., ніяких сторонніх доходів не має. Відповідач офіційно не працює, працює неофіційно за цивільно-правовими угодами в сфері ремонту нерухомого майна (будинків, квартир тощо).

Щомісячний розмір доходу відповідача визначити неможливо, але під час знаходження у шлюбі він повідомляв, що його дохід за сезон 9 місяців складає 50-60 тис. грн..тобто 5600-670 грн. на місяць.

Відповідач ніякими хронічними захворюваннями, які б перешкоджали йому сплачувати аліменти, не хворіє, стягнень по іншим виконавчим документам з нього не проводиться.

Вона бажає отримувати аліменти від відповідача на утримання дітей за судовим рішенням, незалежно від бажань відповідача в якій формі, в який спосіб, в якому розмірі та в які строки надавати чи не надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, в зв'язку з чим і звертається до суду з цим позовом.

За таких підстав, зважаючи на ту обставину, що відповідач не сплачує аліменти саме їй, офіційно не працює, що не дає можливості визначити точний розмір його доходу, вона вважає, на підставі ст. 184 СК України, можливим визначити розмір аліментів, які стягуватимуться з відповідача, у твердій грошовій сумі. Зважаючи на те, що прожитковий мінімум на дітей віком до 18-ти років, згідно Закону України "" Про державний бюджет на 2015 рік", складає 1455 грн., вона вважає можливим визначити відповідачу аліменти у розмірі 4000 грн. щомісячно, по 1000 грн. на кожну дитину.

Керуючись сі ст.180-183 Сімейного кодексу України, позивачка прохає:

1. Стягнути з ОСОБА_2 1978 р. н., офіційно не працюючого, на її користь аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_3, 13 листопада 1998 р. н.. доньок ОСОБА_4, 13 липня 2013 р. н., ОСОБА_5, 5 лютого 2005 р. н., сина ОСОБА_6, 04 грудня 2009 р. н., - 4000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з цим позовом до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття.

2. Стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті правової допомоги адвоката зі складання цього позову у розмірі 300 грн.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги та їх обгрунтування, що викладені в позовній заяві, підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що стягнення аліментів слід проводити до досягнення дітьми повноліття, зазначений в позові термін - до досягнення старшою дитиною повноліття, зазначений помилково внаслідок технічної помилки. Стан її здоров'я задовільний, на утриманні окрім дітей, інших непрацездатних осіб немає. Окрім заробітної плати інших доходів вона не має. Син ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря-невропатолога, дочка ОСОБА_7 - на обліку у лікаря-гастроентеролога, син ОСОБА_3 - інвалід дитинства і отримує щомісячно пенсію у розмірі 920 грн., донька ОСОБА_5 має задовільний стан здоров'я. Вона визнає, що розмір доходу відповідача складає близько 50 тис. грн. на рік, що він також сплачує кошти для погашення кредиту у розмірі 20 тис. грн., які бралися ним в інтересах сім'ї, коли вони проживали спільно однією сім'єю у шлюбі. Після розірвання шлюбу вона також виплачувала кредит у сумі 8 тис. грн.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 500 грн. на кожну дитину, оскільки його дохід складає близько 50 тис. грн. на рік і він сплачує кошти на погашення кредиту у розмірі 20 тис. грн., що виник в період проживання з позивачкою у шлюбі. Виплачувати кредит йому належить близько трьох років. Його доходи складаються із заробітку за цивільно-правовими угодами, інших доходів не має, стан здоров'я у нього задовільний, інших непрацездатних осіб на утриманні не має.

Враховуючи пояснення сторін, дослідивши надані у справі письмові докази, а саме: копію витягу із паспорта громадянки України ОСОБА_1; копію рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25.06.2015 р. про розірвання шлюбу; копії свідоцтв про народження дітей сторін: сина - ОСОБА_8, доньки - ОСОБА_4, доньки - ОСОБА_5, сина - ОСОБА_9; квитанцію про оплату позивачкою юридичної допомоги адвоката ОСОБА_10 зі складання позовної заяви - в сумі 300.00 грн.; довідку адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області від 01.12.2015 р., згідно якої ОСОБА_2, 03.03.1978 р. н., зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1; довідку про доходи позивачки, в виді зарплати, за період з червня по листопад 2015 р., що склали 20430.64 грн.; копію витягу із паспорта громадянина України ОСОБА_2 - та оцінивши зазначені докази в їх сукупності та взаємозвязку, керуючись законом суд доходить висновку про задоволення позову частково, з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами мають місце правовідносини, які виникли із факту невиконання в достатньому обсязі встановленого законом обовязку батьком чотирьох дітей, щодо участі в їх утриманні.

Сторони мають чотирьох спільних дітей: сина ОСОБА_3, 13.11.1998 р. н., доньку ОСОБА_4, 13.07.2002 р. н., доньку ОСОБА_5, 05.02.2005 р. н., сина ОСОБА_6, 04.12.2009 р. н., які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, власних доходів не мають, при цьому позивачка має задовільний стан здоров'я, син ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря-невропатолога, дочка ОСОБА_7 - на обліку у лікаря-гастроентеролога, син ОСОБА_3 - інвалід дитинства і отримує щомісячно пенсію у розмірі 920 грн., донька ОСОБА_5 має задовільний стан здоров'я. Доходи позивачки складаються з заробітної плати, середньомісячний розмір якої складає близько - 3405 грн. (20430.64:6), та з пенсії сину ОСОБА_3 - інваліду дитинства у розмірі 920 грн.

Відповідач непрацевлаштований, його доходи складаються з оплати за виконання робіт за цивільно-правовими угодами - близько 50 тис. грн. на рік, враховуючи, що до 3 місяців на рік робота відсутня, стан здоров'я задовільний, інших непрацездатних осіб на утриманні не має.

Шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду, яке набрало законної сили 04.08.2015 року, мешкають сторони окремо.

Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги, згідно ч.1 ст. 182 СК України, стан здоровя та матеріальне становище дітей, позивачки та відповідача, а також керується вимогами ст.ст.10,11,60 ЦПК України, згідно яких суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 7 СК України: 7. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. 8. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. 9. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст. 141 СК України: 1. Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 2. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно ст. 155 СК України: 1. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. 2. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 3. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. 4. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини; найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) одного із батьків, з якого будуть стягуватися аліменти.

Згідно ст. 184 СК України: 1. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 2. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. 3. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд доходить висновку, що будь-які причини, що унеможливлюють або звільняють відповідача від обовязку щодо сплати аліментів на утримання дітей, на цей час відсутні.

Приймаючи рішення про розмір аліментів, суд враховує всі встановлені у справі обставини, а також приймає до уваги наступні розрахунки: згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», та внесених змін до цього закону, встановлено прожитковий мінімум на 2015 рік для дітей віком до 6 років, з 01 вересня 2015 р. - 1167 грн., з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці до 6 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає 350.10 грн.; прожитковий мінімум на 2015 рік для дітей віком від 6 до 18 років, з 1 вересня 2015 року - 1455 грн., з чого витікає, що 30% відсотків прожиткового мінімуму дитини у віці від 6 до 18 років, тобто мінімальний розмір аліментів, складає 436.50 грн., тобто загальна мінімальна сума аліментів на чотирьох дітей буде складати щомісячно - не менше 1746.00 грн., враховуючи, що всі діти старші 6-річного віку; відповідач має середньомісячний дохід - близько 4167 грн. ( 50 000:12) і згоден сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі з розрахунку 500 грн. на кожну дитину, що складає загальну суму - 2000.00 грн.

Згідно пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.06 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляду справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен згідно ч.3 ст.70 ЗУ "Про виконавче провадження", перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи.

Приймаючи до уваги викладене, оцінивши в сукупності та взаємозвязку всі представлені та досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи, що відповідач заявив про визнання ним позову частково, керуючись законом, суд доходить висновку про задоволення позову частково, а саме про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки, на утримання їхніх чотирьох дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 520 грн. на кожну дитину, тобто щомісячно на загальну суму 2080.00 грн., що складає менше 1/2 частини середньомісячного доходу відповідача, починаючи з дати звернення позивачки з позовом до суду, і до досягнення дітьми повноліття, що, на думку суду, не порушує прав та законних інтересів сторін , їх дітей та інших осіб, і буде відповідати вимогам справедливості, добросовісності та розумності (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 88 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» і доходить висновку про покладення судових витрат у справі, в виді судового збору на суму - 487.20 грн., на відповідача.

На підставі ст.ст. 180183,191 СК України, керуючись ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 03.03.1978 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН № НОМЕР_1, непрацевлаштованого, зареєстрованого за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, 26.05.1978 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН № НОМЕР_2, зареєстрованої за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дітей: сина - ОСОБА_8, 13.11.1998 р. н., доньки - ОСОБА_4, 13.07.2002 р. н., доньки - ОСОБА_5, 05.02.2005 р. н., сина - ОСОБА_9, 04.12. 2009 р. н., в твердій грошовій сумі у розмірі 2080.00 грн., щомісячно, із розрахунку - 520.00 грн. на кожну дитину, починаючи з дати подачі позову до суду, тобто, з 20 листопада 2015 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави України судовий збір за задоволену майнову вимогу в сумі 487.20 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам.

Головуючий суддя Шаповал Г.І.