Справа № 629/4115/15-ц
Номер провадження 2/629/1570/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого: судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Соколенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 06 травня 2006 року ОСОБА_1 уклав кредитний договір № DNН4КР28420140, згідно умов якого отримав кредит у розмірі 4191 гривні 18 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 19.06.2015 року виникла заборгованість зі сплати кредитних зобовязань у розмірі 88176 гривень 50 копійок, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 4191 гривні 18 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 25487 гривень 81 копійки; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за кредитним договором у розмірі 58497 гривень 49 копійок; штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500 гривень та штрафу (процентної частини) у розмірі 1621 гривні 98 копійок. 02.04.2013 року згідно рішення Індустріального районного суду м. Днепропетровська з відповідача по справі було стягнуто заборгованість за даним договором у розмірі 55736 гривень 87 копійок. Відповідачу направлялася претензія, щодо вимог погашення суми заборгованості за кредитом, яка залишилася без уваги. В звязку з чим просить стягнути з відповідача по справі заборгованість за кредитом у розмірі 34561 гривні 61 копійки, а також судові витрати у розмірі 1218 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але раніше представником позивача надавалася суду заява в якій він просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує, наслідки ухвалення заочного рішення йому відомі.

Після відкриття провадження по даній справі судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 помер 01 лютого 2009 року.

Суд дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України передбачено право кожної особи та захист свого цивільного права у разів його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

Матеріали справи свідчать, що 06 травня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір споживчого кредиту № DNH4KP28420140. Відповідно до умов вищевказаного договору Кредитор надав Позичальнику кредит у розмірі 4191 гривні 18 копійок, з процентною ставкою у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 24 місяців з кінцевим терміном повернення 06 травня 2008 року. У відповідності до зазначеного вище Кредитного договору погашення кредиту здійснюється шляхом безготівкового перерахування або шляхом внесення готівки в касу Кредитодавця суми кредиту та нарахованих процентів, однак Позичальником даний пункт договору не виконується.

В порушення умов кредитного договору боржник взяті на себе зобовязання належним чином не виконував, в звязку з чим станом на 19 червня 2015 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 88176 гривень 50 копійок, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 4191 гривні 20 копійок; заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 25487 гривень 81 копійки; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 58497 гривень 49 копійок; штрафу (фіксованої частини) у розмірі 500 гривень та штрафу (процентної частини) у розмірі 1621 гривні 98 копійок.

02 квітня 2013 року Індустріальним районним судом Дніпропетровської області було винесено заочне рішення, згідно якого з відповідача по справі була стягнута заборгованість за даним кредитним договором у розмірі 55736 гривень 87 копійок. Тобто на час звернення з даним позовом до суду заборгованість по кредитному договору складає 32439 гривень 63 копійки.

Як вбачається з довідки № 41/3568 від 06.10.2015 року, виданої Лозівським РВ ГУДМС України в Харківській області ОСОБА_1 помер 01 лютого 2009 року, свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 211358.

Інформаційна довідка № 1605/01-16 від 12 листопада 2015 року, видана державним нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_2 свідчить, що спадкові справи після смерті ОСОБА_1 не заводились.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (в даному випадку сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України у разі смерті боржника, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Потрібно також враховувати, що за ст. 607 ЦК зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

З урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Як вбачається з матеріалів справи боржник ОСОБА_1 помер, спадкоємці боржника відсутні, а тому суд, вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони повинні довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України як факт спричинення їм шкоди так і її розмір. Інші доводи не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, відповідно до вимог наведеного чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини сторін, приймаючи до уваги, що Банк не навів доказів в підтвердження своїх вимог, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 15, 16, 57, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 523, 553, ч. 1, 3 ст. 559, ч. 1 п. 1 ст. 593, 607, 608, 1282 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог публічному акціонерному товариству комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Смірнова