Справа №266/1289/15-ц
Провадження№ 2/266/651/15
УХВАЛА

про прийняття до спільного розгляду зустрічного позову

18 червня 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Дзюба М.В.,

при секретарі Петрухіной Т.Л.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою 20.09.1994 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя за актовим записом №590.

Відповідачка подала до суду зустрічну позовну заяву, в якій просила визначити місце проживання їх неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_1 із нею.

Зустрічна позовна заява відповідає вимогам ст..ст.118, 119 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.123 ЦПК України відповідач вправі предявити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані та їх спільний розгляд є доцільним, зокрема якщо вони витікають з одних правовідносин, або якщо вимоги за позовами взаємоповязані або у разі, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду обєднуються в одне провадження з первісним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечували проти спільного розгляду позовної заяви ОСОБА_3 з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони витікають з різних правовідносин, позов про розірвання шлюбу має бути розглянутий негайно, оскільки наміру на примирення позивач не має. На їх думку, позов про встановлення місця проживання дитини та інші можливі позови мають розглядатись вже після розгляду питання про розірвання шлюбу.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 наполягали на спільному розгляді обох позовів.

Суд, вислухавши думку всіх учасників процесу, прийшов до наступного висновку.

Як слід з роз?яснень, які містяться в п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини, а також поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Таким чином, оскільки сторонами у спорі є одні й самі особи, позовні вимоги взаємопов'язані, спільний розгляд обох справ є доцільним, а тому суд вважає необхідним прийняти зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.122, 123 ЦПК України, п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року суд -

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання їх неповнолітнього сина, та прийняти його до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Суддя Дзюба М. В.