АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

19 травня 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

суддів: Рудь В.В., Повєткіна В.В.

при секретарі: Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення суми

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК»

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення суми. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 29 серпня 2013 року між нею та ПАТ "Актабанк" був укладений договір банківського вкладу "Класік з щомісячною виплатою відсотків" № В20-20585/Т на суму 129 000 гривень, строком до 17 вересня 2014 року включно з нарахуванням 18,7% річних. 06 серпня 2014 року позивач звернулась на адресу відповідача з заявою про дострокове розірвання договору та повернення суми депозиту, яка була залишена без задоволення. У зв'язку з зазначеним ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом та просила суд розірвати договір банківського вкладу "Класік з щомісячною виплатою відсотків" № В20-20585/Т від 29 серпня 2013 року, укладений між нею та ПАТ "Актабанк" та стягнути з відповідача на її користь суму вкладу у розмірі 129000 гривень (а.с. 2-5 ).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2015 року позовні вимоги - задоволено.

Розірвано договір банківського вкладу "Класік з щомісячною виплатою відсотків" №В20-20585/Т від 29 серпня 2013 року укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством "Актабанк".

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Актабанк" на користь ОСОБА_2 суму банківського вкладу за договором банківського вкладу "Класік з щомісячною виплатою відсотків" №В20-20585/Т від 29 серпня 2013 року у розмірі 129 000 гривень.

Також вирішено питання щодо судових витрат (а.с. 67-69).

В апеляційній скарзі апелянт посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позивних вимог в повному обсязі (а.с. 71-72).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 29 серпня 2013 року між ОСОБА_2 та ПАТ "Актабанк" був укладений договір банківського вкладу "Класік з щомісячною виплатою відсотків" № В20-20585/Т на суму 129000 гривень, строком до 17 вересня 2014 року з нарахуванням 18,7% річних (а. с. 8, 9). 06 серпня 2014 року позивач звернулась на адресу відповідача з заявою про дострокове розірвання договору та повернення суми депозиту (а. с. 114), що передбачено умовами договору, однак, в порушення умов договору, заява залишена без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив із того, що відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідач же, порушуючи умови договору, вклад позивачці на її заяву від 06.08.2014 року, не видав.

Вказані висновки суду є обґрунтованими та відповідають вимогам закону. Так, статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Апелянт зазначає, що у ПАТ «АКТАБАНК» було запроваджено тимчасову адміністрацію з 17 вересня 2014 року, а тому відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», існує встановлений порядок щодо відшкодування коштів за вкладами. Зазначені доводи колегія суддів до уваги не приймає, оскільки з заявою, відповідно до вимог договору позивач звернувся до банку 06.08.2014 року, з даним позовом до суду 20.08.2014 року, а тимчасову адміністрацію запроваджено з 17 вересня 2014 року, тобто саме відповідачем у серпні 2014 року було порушено умови договору та безпідставно не видано позивачці її вклад.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі щодо виплати відділенням ПАТ "Банк Михайлівський" ОСОБА_2 відшкодування за її вкладами, відкритими в ПАТ "Актабанк", що на думку апелянта підтверджується копіями меморіальних ордерів № 41115 від 09 січня 2015 року, № 41113 від 09 січня 2015 року, № 41116 від 09 січня 2015 року, № 41114 від 09 січня 2015 року (а. с. 57-60), колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки одержувачем платежів в даних меморіальних ордерах зазначений ПАТ "Актабанк", підписи сторін на вказаних документах відсутні. Крім того, на вищевказаних меморіальних ордерах зазначено в графі призначення платежу «списання коштів за угодою №В20-20241/Т від 28.08.2012 року», а позивачка звернулась до суду з вимогою про розірвання договору банківського вкладу "Класік з щомісячною виплатою відсотків" №В20-20585/Т від 29 серпня 2013 року укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ "Актабанк".

Таким чином, на підтвердження доводів апелянта, матеріали справи не містять доказів та посилання на них, а ст. 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета.

Інші доводи апелянта, приведені в апеляційній скарзі є безпідставними та фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: