Справа № 562/803/15-ц >
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

"04" червня 2015 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

при секретарі Парфенюк Т.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

його представника-адвоката Януль-Сидорчук Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Здолбунові Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживача, визнання правочину недійсним та стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

У поданій в суд заяві ОСОБА_1 просить визнати договір фінансового лізингу №001958 від 10 лютого 2015 року недійсним та стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» сплачені ним кошти в сумі 16000 грн., судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 10 лютого 2015 року між ним та представником ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» в особі Корнійчук О,А. укладено договір фінансового лізингу, предметом якого є трактор Донфенг 244, та сплачено 16000 грн. Указаний договір підписаний ним внаслідок обману продавця, не відповідає його волевиявленню, оскільки він не мав наміру купувати зазначений у договорі трактор, а також обладнання до нього, яке відсутнє у договорі, в лізинг чи кредит, а мав намір придбати трактор іншої марки та обладнання із запропонованою знижкою за готівку. Умови спірного договору є несправедливими та непрозорими, унаслідок чого утворився дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживачеві, що підтверджується перерахування 16000 грн. на адресу відповідача в день підписання договору без зазначення конкретного платежу. Крім того, відповідач не має право укладати договір фінансового лізингу, оскільки не має права надавати послуги з фінансового лізингу.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю та з аналогічних мотивів.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіславши письмові заперечення, у яких просить справу розглянути без його участі та у задоволені позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, показання свідків, з'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 10 лютого 2015 року між ОСОБА_1 (лізингоодержувач) та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» (лізингодавець) укладено договір фінансового лізингу №001958, за умовами якого лізингодавець зобов'язувався придбати та передати на умовах фінансового лізингу у користування майно (трактор Донфенг 244), а ОСОБА_1 зобов'язувався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору.

Відповідно до п.1.3 договору замовлення предмету лізингу відбувається з моменту підписання лізингоодержувачем специфікації та сплати позивачем авансового платежу, тобто суми, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу в розмірі, указаному в додатку №1 до даного договору, сплачена лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця до дати передачі предмета лізингу.

Згідно з п.5.1 договору фінансового лізингу предмет лізингу передається в користування лізингоодержувачу протягом строку, який становить не більше 90 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця авансового платежу та комісії за передачу предмета лізингу.

Пунктом 5.2 договору фінансового лізингу встановлено, що лізингоодержувач має право сплачувати авансовий платіж впродовж (але не більше) 12 місяців з моменту підписання даного договору платежами, визначеними лізингодавцем залежно від вартості предмета лізингу в додатку №1 до даного договору, який є його невід'ємною частиною, та розрахований по формулі, визначеній в п. 8.2.2 даного договору. Авансовий платіж не може бути сплачений повністю лізингоодержувачем до сплати комісії за організацію.

Відповідно до п.8.1 договору складові лізингових платежів, їх суми та дати платежів, визначені в графіку лізингових платежів у додатках №1 та №2 до цього договору, які є його невід'ємною частиною.

За умовами п.п. 8.2.1 п. 8.2. договору перший лізинговий платіж складається з комісійної винагороди лізингодавця за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням цього договору (надалі - комісія за організацію), яка розраховується як: комісія за організацію, яка визначені у додатку №1 до даного договору; авансу ціни предмета лізингу, який розраховується як: авансовий платіж, який визначений у додатку № 1 до даного договору; комісійної винагороди лізингодавця за передачу предмета лізингу, як платіж, що покриває витрати лізингодавця, пов'язані з організацією передачі предмета лізингу на користь лізингоотримувача. Розмір комісійної винагороди лізингодавця за передачу предмета лізингу визначений у додатку № 1 до даного договору.

Положеннями пункту 12.11 договору фінансового лізингу передбачено, що у випадку розірвання даного договору лізингоодержувачем до підписання акта приймання-передачі предмета лізингу, лізингодавець повертає сплачені кошти за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання 20% від сплаченої суми авансового платежу. В такому випадку комісія за організацію даного договору лізингоодержувачу не повертається.

Згідно з додатком №1 до договору фінансового лізингу №001958 від 10 лютого 2015 року сторонами погоджено графік сплати першого лізингового платежу.

Відповідно до додатку №2 до вказаних договорів фінансового лізингу сторонами підписаний графік сплати другого лізингового платежу, а у додатку №3 - міститься специфікація предмету лізингу, а саме, трактор Донфенг 244 за ціною 160 000 грн., який зазначений і у договорі та додатках №1 та №2.

Підписання договору фінансового лізингу №001958 від 10 лютого 2015 року та трьох додатків до нього позивач ОСОБА_1 не заперечує, копію указаного договору з додатками отримав відразу після підписання, а тому його твердження щодо невідповідності предмету договору його волевиявленю належними та допустимими доказами не доведено.

Відповідно до квитанцій від 10 лютого 2015 року ОСОБА_1 сплатив на банківський рахунок ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» 16000 грн. згідно договору фінансового лізингу за призначенням реєстраційний платіж.

Щомісячні платежі на погашення вартості предмета лізингу, передбачені графіком сплати лізингових платежів, позивачем не сплачувалися.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначенні не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ст.2 вказаного Закону відносини, що виникають за договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей встановлюються цим Законом.

Тобто, спірні правовідносини врегульовані як загальними, так і спеціальними нормами, які підлягають застосуванню у системному зв'язку. При цьому, спеціальні норми мають пріоритет у застосуванні над нормами загальної дії.

Статями 638, 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Згідно п.1 ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках.

16 лютого 2015 року ОСОБА_1 надіслав ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» повідомлення про розірвання договорів фінансового лізингу №001958 від 10 лютого 2015 року та повернення йому сплачених коштів у розмірі 16000 грн., яке отримано відповідачем 20 лютого 2015 року.

Листом від 12 березня 2015 року ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» повідомили, що договір №001958 від 10 лютого 2015 року на підставі заяви ОСОБА_1 ст.12 договору та п.3 ст.7, ст..11 Закону України «Про фінансовий лізинг» вважається розірваним з 20 лютого 2015 року.

Відповідно до положень ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно наступних ознак: умови договору порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.509 ЦК України); умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; умови договору завдають шкоди споживачеві, внаслідок чого не визначили: які умови договору є несправедливими (враховуючи, що договір містить 14 пунктів); на підставі яких ознак умови договору є несправедливими, у чому саме полягає несправедливість окремих положень договору.

Умови договору фінансового лізингу №001958 від 10 лютого 2015 року за своїм змістом відповідають вимогам Закону України «Про фінансовий лізинг» та положенням ЦК України про лізинг та не містять в сукупності вказаних ознак, які б давали підстави для визнання умов договору несправедливими.

Відповідно до ст..230 ЦК України правочин визнається судом недійсним, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення.

З роз'яснень, які містяться в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вбачається, що наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

З умовами договору, у тому числі з тими з них, де надається визначення термінів «комісія за організацію», «комісія за передачу предмета лізингу» позивач ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його власний підпис в договорі, додатках та заяві, а також підтверджується його заявою про те, що він уважно прочитав та зрозумів умови договору, в повному обсязі та коректно отримав необхідну інформацію від менеджера-консультанта Корнійчук О.А., а також отримав свій примірник договору та додатки до нього 10 лютого 2015 року.

Підписуючи договір фінансового лізингу ОСОБА_1 мав реальну можливість ознайомитися з його умовами, зокрема, з п.3.1 щодо предмету лізингу, п.8.2.1 про сплату комісії за організацію та п.12.11 про те, що у випадку розірвання договору лізингоодержувачу не повертається комісія за організацію договору, і ці обставини ним, допитаним в якості свідка у судовому засіданні, не заперечувалися.

Належних доказів обману позивач суду не надав, а сам факт проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002355, внесеному 15 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та показання свідка ОСОБА_4 щодо відсутності наміру у його батька укладати договір фінансового ілзингу, не доводить наявність в діях відповідача умислу на введення в оману позивача щодо обставин, які мають істотне значення.

Згідно довідок про взяття на облік юридичної особи від 08 жовтня 2013 року та 16 квітня 2015 року ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» має право надавати послуги з фінансового лізингу.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є недоведеними, а тому у задоволені слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживача, визнання правочину недійсним та стягнення коштів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі через Здолбунівський районний суд Рівненської області апеляційної скарги протягом 10 /десяти/ днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення судового рішення у той же строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Тест повного рішення виготовлено 08 червня 2015 року.

Суддя: