АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.,

суддів - Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі - Завідоновій К.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2, заінтересована особа: Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, про встановлення факту знаходження майна за певною адресою,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту знаходження майна за певною адресою, в якому просив встановити: що садовий будинок літ. А-1 загальною площею 25,3 м2 з господарськими будівлями та спорудами (погріб під А-1, відкрита веранда літ. а-1, вбиральня літ. В, навіс літ. б', вхід в підвал літ. б, підвал під Б-1, сарай літ. Б, навіс літ. Г (тимчас.), вимощення І, огорожа №2, ворота №1), який йому належить згідно рішення Постійно діючого Третейського суду від 24 листопада 2008 року, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також, що земельна ділянка для індивідуального садівництва площею 0,0614 га кадастровий номер: НОМЕР_1, яка також йому належить згідно державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2 виданого Дніпропетровською міською радою народних депутатів від 20 лютого 1998 року, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про задоволення його вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 20 лютого 1998 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 22 січня 1998 року №61 земельна ділянка площею 0,0614 га. розташована на території Індустріального району АДРЕСА_1 та передана у приватну власність для садівництва ОСОБА_2 Акт зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_3 від 20 лютого 1998 року та присвоєно кадастровий номер: НОМЕР_1 ( а.с.6-8).

Крім того, на вказані земельній ділянці знаходиться садовий будинок літ. А-1 загальною площею 25,3 м2 з господарськими будівлями та спорудами (погріб під А-1, відкрита веранда літ. а-1, вбиральня літ. В, навіс літ. Б, вхід в підвал літ. б, підвал під Б-1, сарай літ. Б, навіс літ. Г (тим час.), вимощення І, огорожа №2, ворота №1), який належить заявнику на праві приватної власності згідно рішення Третейського суду при Асоціації «Захисники правопорядку» від 24 листопада 2008 року, що було зареєстроване в КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради 02 березня 2009 року. (а.с.10-16).

Відповідно до ст. 256 ЦПК України в суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодекам, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а ч.1 ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений нормами України.

Згідно ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи до: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Крім того, статтею 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування мольної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

А згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Так, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення заявник зазначив, що при зверненні до реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції з'ясувалося, що адреса земельної ділянки відрізняється від адреси будинку, оскільки ці неточності були допущені при реєстрації його права власності в рішенні Третейського суду, а також адреса садівничого товариства змінювалася, у зв'язку з чим він не може усунути вказані порушення в іншому порядку.

Проте з такими доводами погодитися не можна, оскільки відповідно до витягів №№ 27949352, 27764159 з Державного реєстру прав про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державна реєстрація зазначених об'єктів відбулась за адресами: для садового будинку: АДРЕСА_1; для земельної ділянки - АДРЕСА_1, що виключає необхідність суду встановлювати факту розташування об'єктів із зазначенням в їх адресах назви садівничого товариства «Золотий ренет». Що стосується зазначення номеру садового будинку як «НОМЕР_4», то заявником не надано доказів на підтвердження саме такого номеру садового будинку.

У зв'язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано відмив у задоволенні заяви.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що покладення обов'язку щодо виконання дій на суд замість повноважень інших органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств та організацій є безпідставним, оскільки окремими повноваженнями наділені ці органи щодо зокрема внесення змін в реєстраційні документи, а також усунення описок у відповідних рішеннях, в даному випадку в рішенні Третейського суду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про незаконність рішення суду, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки ці доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону та ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга-відхиленню.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий М.О.Макаров

Судді: Ж.І.Максюта

М.Л.Прозорова