Справа № 630/192/15-ц
Провадження № 2/630/183/15
28 травня 2015 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О.
за участю секретаря Косенко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В судове засідання позивач не з'явився, але його представник Галенченко В.М. подав суду заяву про підтримання позовних вимог і про розгляд справи за його відсутності, в разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістила, тому суд виходить з того, що її неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подавала. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні.
В судовому засіданні встановлено наступне.
Між позивачем і відповідачем 09 червня 2011 року був укладений договір, який складається з таких документів: Анкета-заява позичальника, Пам'ятка клієнта, Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи. За цим договором ОСОБА_1 були надані кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку.
Згідно з Анкетою-заявою кредитування здійснювалось з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», за умовами якого ОСОБА_1 зобов'язалася проводити сплату щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості.
У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки відповідно до умов договору. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки (штрафу), яка є грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання.
Договором (п. 2.1.1.7.6. розділу 2.1.1. Умов і правил надання банківських послуг) встановлено, що у випадку порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань передбачених договором більше ніж на 30 днів, він повинен сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Крім того ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов'язувався повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог.
Позивач стверджує в позові про те, що відповідач має сплатити на його користь заборгованість з комісії та пені за користування кредитом в сумі 492,20 грн. Але відповідно до наданого розрахунку заборгованості відповідачу нараховувалась лише комісія, розмір якої складає 492,20 грн., пеня не нараховувалась та в розрахунку заборгованості не зазначена. Належних доказів, які б свідчили про наявність у Банку права на отримання від відповідача такої комісії в певному розмірі, та обов'язок відповідача сплачувати Банку таку комісію у певному розмірі та певні строки, позивачем суду не надані та в матеріалах справи відсутні. Тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє в задоволені.
У відповідності до ст.ст. 625, 1048, 1054 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і за кредитним договором зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому суд також стягує частково з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у зв'язку зі зверненням з позовом до суду, а саме судовий збір в сумі 232,34 грн., які документально підтверджені відповідними документами.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213 - 215, 224 - 226 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Люботинського міського суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

На заочне рішення відповідачем протягом 10 днів, з моменту отримання копії рішення, до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд.

Суддя О. О. Малихін