АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріБасюк Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Київенерго» Жекової Ганни Іванівни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року

У справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 95-97/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ПАТ «Київенерго» Жекова Г.І. подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_6 до ПАТ «Київенерго» щодо необхідності внесення змін до договору про користування електричною енергією не зверталась, належним чином погодженої проектної документації, що житловий будинок в цілому або окрема квартира обладнана кухонної електроплитою або електроопалювальною установкою не надавала, а тому не дотрималась встановленої законом процедури для можливості застосування відповідного тарифу на електричну енергію як для населення, яке проживає в житлових будинках, обладнаних у встановленому порядку електроопалювальними установками, тому ПАТ «Київенерго» застосовувало загальний тариф, визначений Постановою КМУ від 26.07.1997 р. №1957. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення вимог.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

№ справи 755/31482/13-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7382 /2015
Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок споживача на ім'я ОСОБА_6, за яким позивач здійснює постачання електричної енергії. Позивачем було здійснено аналіз оплат відповідача за спожиту електроенергію за період з 2003 по 2013 роки по особовому рахунку відповідача та було встановлено, що існує борг за спожиту електроенергію в сумі 1 334,04 грн., заборгованість, яку визначив позивач, нарахована у зв'язку з розрахунками кожної сторони по різним тарифам. А саме - позивач здійснив перерахунок за загальними тарифами (з газовими плитами), а відповідач - за тарифами, встановленими для населення, яке проживає в квартирах, обладнаних електроплитами. Саме в цьому є різниця в оплатах, яку позивач визначив як заборгованість та яку просить стягнути з відповідача.

Крім того, встановлено, що будинок АДРЕСА_1, який є 12-типоверховим, був прийнятий до експлуатації згідно Акту державної приймальної комісії від 30.12.1998 року, і квартири цього будинку були передані в користування і проживання фізичним особам. Вказаний будинок має 11 поверхів, квартири яких обладнані газовими плитами, а квартири на 12-ому поверсі, серед яких і квартира відповідача, обладнані електроплитами. Обладнання як газовими так і електроплитами в даному будинку було здійснено при будівництві та введенні будинку в експлуатацію, що підтверджено матеріалами справи (Актом прийняття в експлуатацію будинку 1998 року, довідкою ТОВ "Україна житло-сервіс", претензією ТОВ НПВФ "Графік-МС"). Встановлено, що ні відповідач, ні інші мешканці 12 поверху цього будинку самостійно не здійснювали ніяких переобладнань електро чи газопостачання в кухнях їх квартир. Крім цього, з наданих до справи копій квитанцій на сплату відповідачем електроенергії по спірній квартирі, встановлено, що відповідач вказувала в кожній квитанції наступні дані: "електроплита 12 поверх", а при введенні будинку в експлуатацію в 1998 році, газовідведення в квартирі відповідача не було і не має.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано керувався п. 19, 20, 21 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою КМУ від 36.07.1999 року №1357, якими визначено порядок, періодичність оплат за спожиту електроенергію, а також те, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Національною комісією регулювання електроенергетики України встановлює тарифи на оплату за електричну електроенергію, що відпускається населенню, з розбивкою (різними тарифами) для населення, що користується газовими кухонними плитами (квартири мають газовідведення) та електроплитами. Встановивши, що відповідач не може сплачувати додаткові суми, які не передбачені законодавством та нести відповідальність за дії, які не відносяться до його компетенції, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку по відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо окремого надання споживачем належним чином погодженої проектної документації, про те, що квартира обладнана кухонної електроплитою, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як вірно зазначено судом першої інстанції, проблемні питання, які виникають з приводу того, що будинок, в якому проживає відповідач, є частково з газовідведенням (газові плити), а частково без газовідведення (електроплити) з часу введення будинку в експлуатацію, що в свою чергу дає підстави для застосування різних тарифів для оплати за електричну енергію, і має вирішуватися відповідними органами, установами, а не мешканцями будинку, в тому числі позивачем, оскільки жодного переобладнання квартири з моменту введення будинку в експлуатацію споживачем електричної енергії не здійснювалось.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Київенерго» Жекової Ганни Іванівни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: