АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 603/887/13-цГоловуючий у 1-й інстанції Галіян І.М.
Провадження № 22-ц/789/1151/15 Доповідач - Щавурська Н.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Щавурської Н.Б.

суддів - Гурзель І. В., Фащевська Н. Є.,

при секретарі - Цінькевич В.М. Панькевич Т.І.,

з участю сторін -представників апелянта ОСОБА_1-

адвокатів Вароди П.Б., Бакальця І.Г.,

представника відповідача Бучацької

міської ради Мариняка І.Ф., позивача ОСОБА_6 та її представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Монастириського районного суду від 03 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Бучацької міської ради, третя особа ОСОБА_1 про усунення перешкод у приватизації земельних ділянок та позовом ОСОБА_1 до Бучацької міської ради, ОСОБА_6 про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування, зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до Бучацької міської ради, третя особа ОСОБА_1 про усунення перешкод в приватизації земельних ділянок шляхом зобов'язання Бучацьку міську раду вирішити питання про передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,0860 га для ведення особистого селянського господарства на підставі поданої документації землеустрою без погодження меж земельних ділянок із суміжним землекористувачем - ОСОБА_1

У березні ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим в подальшому позовом до Бучацької міської ради, ОСОБА_8 про скасування п.40 рішення № 1237 від 07.10.2009 року 25 сесії Бучацької міської ради п'ятого скликання про безоплатну передачу у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку та ведення селянського господарства ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1

Також, у березня 2013 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до Бучацької міської ради, ОСОБА_9, третя особа ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки з виділенням її часток в натурі.

25.04.2014 року справи за вищевказаними позовами були об'єднані в одне провадження.

24.02.2015 року провадження у справі було зупинено до вступу в спадщину правонаступників ОСОБА_8, який помер.

Ухвалою суду від 14.04.2015 року провадження по справі відновлено, до участі в справі як процесуального правонаступника ОСОБА_8 залучено його дружину ОСОБА_6

Ухвалою Монастириського районного суду від 03.07.2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 до Бучацької міської ради, ОСОБА_11, третя особа ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки з виділенням її часток у натурі залишено без розгляду.

Рішенням Монастириського районного суду від 03 липня 2015 року позов ОСОБА_6 до Бучацької міської ради, третя особа ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано Бучацьку міську раду вирішити питання про передачу у власність ОСОБА_6 земельних ділянок площею 0,0860 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі поданої документації із землеустрою - збірного кадастрового плану, складеного ФОП ОСОБА_10 без погодження меж цієї земельної ділянки з суміжним землекористувачем ОСОБА_1 У позові ОСОБА_1 до Бучацької міської ради, третя особа ОСОБА_6 про визнання частково незаконним і скасування п.40 рішення Бучацької міської ради Бучацького району Тернопільської області № 1237 від 17.09.2009 року "Про безоплатну передачу у приватну власність земельних ділянок", яким безоплатно передано у власність земельну ділянку ОСОБА_8 та зобов'язання Бучацьку міську раду на черговому пленарному засіданні сесії розглянути питання щодо акту комісії від 23.04.2013 року про встановлення меж між землекористувачами ОСОБА_8 і ОСОБА_1

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення, вважаючи його незаконним, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_6 відмовити, її позов задовольнити.

Висновки суду про те, що за будинком АДРЕСА_1, який прийнятий у спадок ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_8, зареєстровано земельну ділянку загальною площею 1860 кв.м. вважає такими, що не відповідають обставинам справи з підстав, що земельна ділянка площею 950 кв.м, яка входить у вказану площу і залишалася у тимчасовому користуванні за вказаним будинковолодінням з врахуванням вимог ст.15 ЗК УРСР, яким строки короткострокового та довгострокового тимчасового користування складали відповідно три і десять років, не може братися до уваги, оскільки з часу набуття попереднім власником будинку права тимчасового користування минуло понад 30 років. Також, вважає, що судом не дано оцінки наявній в матеріалах справи технічній документації про відведення в натурі земельної ділянки по АДРЕСА_2, що відповідає вимогам положень ЗК УРСР, який діяв на час її складання, якою відведено в натурі та погоджено проектну документацію на будівництво автогаража, виготовлену на ім'я попереднього власника будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_11, де міститься акт про відведення в натурі земельної ділянки з закріпленнням на ній геодезичних знаків, складений на підставі рішення виконкому від 19.09.1980 року та схема відведення земельної ділянки в натурі, на якій відображено будинок НОМЕР_1, господарський будинок та гараж з описом меж та метрових промірів, та факту відсутності технічної документації про відведення в натурі земельної ділянки по АДРЕСА_1 яка була безоплатно передана у власність померлому ОСОБА_8 Звертає увагу на те, що судом всупереч вимогам ст.118 ЗК України зобов'язано Бучацьку міську раду вирішити питання про передачу у власність спадкоємцю померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_6 земельних ділянок площею 0,0860 га для ведення особистого селянського господарства та площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1, оскільки ОСОБА_6 не зверталася до Бучацької міської ради із заявою про безоплатну передачу їй у власність вказаних земельних ділянок. З врахуванням наявних в матеріалах справи доказів про те, що за будинком АДРЕСА_1 зареєстрована в користуванні у встановленому законом порядку земельна ділянка площею 910 кв. м, вважає безпідставною відмову суду у визнанні незаконним за її позовом рішення Бучацької міської ради, яким померлому ОСОБА_8 передано у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування будинку площею 0,10 га (1000 кв. м). Такою, що не відповідає вимогам ст.107 ч.2, ст.158 ЗК України вважає відмову суду у задоволенні її позовних вимог про зобов'язання Бучацької міської ради вирішити на черговому пленарному засіданні сесії питання щодо акту земельної комісії від 23.04.2013 року, яким дано рекомендації з приводу вирішення земельного спору щодо меж між нею та померлим сусіднім землекористувачем ОСОБА_8

У судовому засіданні представники апелянта адвокати ОСОБА_2 і ОСОБА_12 апеляційну скаргу своєї довірительки підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Позивач ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 відносно апеляційної скарги заперечили, вважаючи рішення суду у даній справі законним і обгрунтованим, таким, що скасуванню не підлягає. Звертають увагу на те, що рішення виконавчого комітету Бучацької міської ради від 14.01.1977 року, яким передано у тимчасове користування колишньому власнику будинку по АДРЕСА_1 земельну ділянку розміром 0,950 га ніким не скасоване та зміни до нього не внесені. З 1977 по 2013 р.р. межі та розміри земельних ділянок, якими користувались первинні власники будинків по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 визначені та закріплені Чортківським БТІ у вигляді бетонних стовпців, огорож та бордюрів квіткових клумб не змінювались, спір між ними був відсутній. Загальна площа земельної ділянки, що складає 1,860 га (0,10 + 0,860), переданої у власність померлому ОСОБА_8 рішенням Бучацької міської ради від 07.10.2009 року, яке оспорює ОСОБА_1, відповідає площі, яка перебувала у законному користуванні (згідно рішення 1977 року) попередніх власників будинку по АДРЕСА_1 (0,910 + 0,950 = 1,860 га), а розмір земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 наданої ОСОБА_8, був збільшений за рахунок земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що знаходилася за цією ж адресою, а не за рахунок земельної ділянки сусіднього землекористувача, як помилково вважає ОСОБА_1 Крім цього, звертає увагу на те, що після переходу права власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 в м.Бучачі до ОСОБА_1, земельна ділянка площею 0,06 га, на якій розташований цей будинок зі спільного користування попередніх користувачів (ОСОБА_8 і ОСОБА_13) у встановленому законом порядку не вилучалася і в користування ОСОБА_1 передана не була; ОСОБА_1 не зверталася до Бучацької міської ради про передачу їй земельної ділянки, на якій розташований належний їй на праві власності житловий будинок.

Заслухавши пояснення сторін і їх представників, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги спадкоємця ОСОБА_8 - ОСОБА_6 про усунення перешкод в приватизації земельних ділянок та відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування рішення Бучацької міської ради від 07.10.2009 року в частині передачі у приватну власність земельних ділянок ОСОБА_8 (яких в ході розгляду даної справи помер) та зобов'язання Бучацьку міську раду розглянути на черговому пленарному засіданні сесії питання щодо акту комісії від 23.04.2013 року про встановлення меж між ОСОБА_1 і ОСОБА_8, суд виходив з того, що відповідачем Бучацькою міською радою чинилися перешкоди померлому ОСОБА_8, процесуальним правонаступником якого є його дружина ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, у присвоєнні кадастрових номерів земельним ділянкам площею 0, 860 га та 0,10 га, що порушило права ОСОБА_8 отримати безоплатно у власність ці земельні ділянки, а також з того, що права суміжного землекористувача ОСОБА_1 з боку ОСОБА_8, ОСОБА_6 не порушені.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки такі зроблені з порушенням норм процесуального права.

Так, зупиняючи розгляд даної справи до прийняття спадщини після померлого первісного позивача ОСОБА_8 у зв'язку з цим, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом про усунення йому перешкод в користуванні земельною ділянкою з підстав наявності у нього права на приватизацію, пов'язаного з прийнятим відносно нього Бучацькою міською радою рішенням індивідуального характеру від 07.10.2009 року, яке у зв'язку зі смертю особи, відносно якої воно прийнято, припинило свою дію. Набуття права власності в розумінні закону (ЗК України) передбачає наявність в сукупності таких юридичних фактів: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельних ділянок спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельних ділянок в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Оскільки ОСОБА_8 не набув права власності на передані йому земельні ділянки в розумінні положень ЗК України, його спадкоємець ОСОБА_6 не може вважатися процесуальним правонаступником прав, пов'язаних з ухваленням відносно її чоловіка Бучацькою міською радою рішенням 07.10.2009 року.

Однак, з врахуванням того, що ОСОБА_8 розпочав процедуру приватизації земельних ділянок, спадкоємець померлого ОСОБА_8 - його дружина ОСОБА_6 наділена правом звернутися до компетентного органу (в даному випадку Бучацької міської ради) про надання їй дозволу на завершення процедури приватизації, розпочатої спадкодавцем. У випадку відмови органу місцевого самоврядування задовольнити її вимоги, - вправі звернутися за захистом порушеного права до суду з позовом про визнання за нею відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на своє ім'я, а у випадку задоволення її вимог органом місцевого самоврядування - про усунення їй перешкод будь-якими особами, в тому числі ОСОБА_1, у завершенні процедури такої приватизації.

При цьому, рішення компетентного органу про визнання чи відмову у визнанні вимог спадкоємця, ухвалене органом місцевого самоврядування після звернення останньої стосуватиметься безпосередньо особи спадкоємця ОСОБА_14 й дане рішення в подальшому може бути підставою пред'явлення спадкоємцем померлого ОСОБА_15 - ОСОБА_14 окремих вимог для захисту її порушеного права будь-якими іншими особами.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи спадкоємець померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_6 в ході розгляду справи судом до органу місцевого самоврядування з заявою про надання їй дозволу на завершення приватизації не зверталася, будь-які рішення відносно неї Бучацькою міською радою не приймалися, позовні вимоги у зв'язку з цим не уточнялися, а тому в даному випадку, на думку колегії суддів, по собі факт прийняття спадщини і як наслідок наявність у спадкоємця права на продовження приватизації не може вважатися тотожним поняттю процесуального правонаступництва у справі за позовними вимогами померлого чоловіка з приводу наявності в останнього рішення індивідуального характеру про надання у власність земельних ділянок та за позовом ОСОБА_1 про визнання цього ж рішення частково незаконним і зобов'язання вчинення певних дій, проведення яких пов'язано з наявністю цього ж рішення.

Таким чином, ухвала Монастириського районного суду від 24.02.2015 року, якою провадження у справі зупинялося у зв'язку зі смертю ОСОБА_8 до вступу в спадщину його правонаступників та від 14.04.2015 року, якою до участі в справі було залучено процесуального правонаступника ОСОБА_8 його дружину ОСОБА_6, не можуть вважатися законними, і як наслідок - не грунтуюється на вимогах закону вирішення по суті позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.310 ЦПК України підставою для скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі є наявність підстав, передбачених ст.205 ЦПК України.

Згідно з п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін по справі, якщо спірні відносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи те, що предметом позовних вимог позивача як ОСОБА_8, так і ОСОБА_1 було рішення індивідуального характеру (Бучацької міської ради від 07.10.2007 року), яким надано дозвіл на приватизацію ОСОБА_8 земельної ділянки та пов'язані з цим рішенням дії (в частині встановлення меж між ОСОБА_15 і ОСОБА_1.), яке припинило свою дію в зв'язку зі смертю ОСОБА_8, і яким аналогічні права відносно його спадкоємця ОСОБА_6 не вирішувались, колегія суддів приходить до висновку, що спірні правовідносини у даній справі не допускають правонаступництва, у зв'язку з чим рішення Монастириського районного суду від 03 липня 2015 року про задоволення позовних вимог процесуального правонаступника ОСОБА_8 - ОСОБА_6 з підстав, заявлених померлим ОСОБА_8, підлягає скасуванню а справа - закриттю.

У відповідності до ч.3 ст.206 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і тих самих підстав не допускається.

Разом з тим, ні спадкоємець померлого ОСОБА_8- ОСОБА_6, ні ОСОБА_1 не позбавлені права на звернення до суду за захистом порушеного права у випадку порушення такого з підстав прийняття чи не прийняття в подальшому Бучацькою міською радою рішення стосовно заяви спадкоємця ОСОБА_6 про надання їй дозволу на завершення приватизації земельних ділянок, розпочатої спадкодавцем ОСОБА_8 та отримання державних актів.

Керуючись ст.ст. 205 ч.1 п.6, 206 ч.3, 303 ч.ч.1, 3; 307 ч.1 п.4, 310 ч.1, 313, 314 ч.1 п.3, 315 ч.1; 317 ч.1, 319 ч.1; 324 ч.1 п.1; 325 ч.1 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Монастириського районного суду від 03 липня 2015 року - скасувати. Провадження у справі за позовом ОСОБА_8 до Бучацької міської ради, третя особа ОСОБА_1 про усунення перешкод в приватизації, за позовом ОСОБА_1 до Бучацької міської ради, ОСОБА_8 про визнання частково незаконним рішення Бучацької міської ради від 07.10.2007 року № 1237 та зобов'язання Бучацьку міську раду розглянути на черговому пленарному засіданні сесії питання щодо акту від 23.04.2013 року про встановлення меж між землекористувачами ОСОБА_8 і ОСОБА_1 - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :