Справа № 362/2340/13 Головуючий у І інстанції Ковбель М. М.
Провадження № 22-ц/780/3153/15 Доповідач у 2 інстанції Данілов О. М.
Категорія 26 03.06.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Данілова О.М.,

суддів: Коцюрби О.П., Суханової Є.М.,

при секретарі: Франюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 грудня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» правонаступником якого є позивач та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №317/РП/39/2007-840, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 171873 доларів США зі сплатою відсотків 12,99% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення до 10 грудня 2032 року. Окрім цього, в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №317/РП/39/2007-840 між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

На думку позивача, позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує і тому станом на 20 березня 2013 року за кредитним договором №317/РП/39/2007-840 наявна заборгованість в сумі 297154,70 доларів США.

Просило суд, стягнути на користь ПАТ «КБ «Надра» з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість на загальну суму 297154,70 доларів США, що еквівалентно 2375157,55 грн.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року, позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, ухваленого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «КБ «Надра» у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 грудня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №317/РП/39/2007-840, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 171873 доларів США зі сплатою відсотків у розмірі 12,99% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення до 10 грудня 2032 року (а.с. 12-16, Т. 1).

26 грудня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого відповідач зобов'язувався перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №317/РП/39/2007-840 від 26 грудня 2007 року (а.с. 17-18, Т. 1).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №317/РП/39/2007-840 від 26 грудня 2007 року станом на 20 березня 2013 року становить 297154,70 доларів США, що еквівалентно 2375157,55 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом - 169212,90 доларів США, що еквівалентно 1352518,71 грн.; заборгованість по відсотках - 97252,22 доларів США, що еквівалентно 777337,03 грн.; штраф у розмірі 17187,30 доларів США, що еквівалентно 137378,09 грн.; пеня у розмірі 13502,28 доларів США, що еквівалентно 107923,72 грн. (а.с. 10-11, Т. 1).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 поручився перед позивачем за виконання ОСОБА_2 її обов'язків відповідно до наданого їй кредиту, а також із того, що ОСОБА_2 не належним чином виконує свої обов'язки перед кредитором, у зв'язку з чим наявна заборгованість, чим позивачу завдано матеріальну шкоду.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, судове рішення в частині задоволення позовних вимог ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Однак, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд необґрунтовано стягнув з відповідачів в солідарному порядку витрати по сплаті судового збору в сумі 3441 грн. Стягнення судових витрат в солідарному порядку не передбачено законом. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України з кожного відповідача в рівних частках - по 1720,50 грн.

В цій частині рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року в частині солідарного стягнення судового збору скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року в частині солідарного стягнення судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» судовий збір в розмірі 1 720 грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» судовий збір в розмірі 1 720 грн. 50 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: