19 червня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що він є власником житлового бдинку за адресою: АДРЕСА_1.
З 21.05.2010 року у вказаному будинку разом із його дружиною та сином, була зареєстрована дружина його сина - відповідач по справі.
Спільне життя його сина із відповідачем не склалося та 20.05.2014 року вони офіційно розлучились.
Добровільно знятись з реєстраційного обліку відповідач не бажає, місце теперішнього її проживання позивачу не відоме.
Позивач вимушений звернутись до суду, оскільки реєстрація відповідач створює перешкоди у вільному користуванні вказаним будинком.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
В судове засідання сторони не явилися, позивач просив справу розглядати без його участі, на заочний розгляд справи заперечень не надав.
В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
В силу ст. 224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу заочно.
Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивач проживає та зареєстрований у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, з 1999 року.
З 21.05.2010 року у вказаному будинку як член сім'ї оселилася та стала проживати ОСОБА_2, з чого вбачається із домової книги на будинок, де містяться відомості про її реєстрацію.
Ч.1 ст. 71 ЖК України передбачено при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
За поясненнями позивача відповідач в спірній квартирі з 14 травня 2014 року не проживає, через те, що спільне життя його сина із відповідачем не склалося та 20.05.2014 року вони офіційно розлучились.
І суду немає підстав не довіряти таким поясненням позивача, оскільки вони узгоджуються із свідоцтвом про розірвання шлюбу, копією будинкової книги, довідкою про склад сім'ї позивача.
При цьому судом не встановлено ні поважних причин до цього, ні будь-якої домовленості між сторонами щодо вказаного.
На підставі викладеного, керуючись 11 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В. Зарютін