АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4264/2015 Головуючий 1 інст. - Усенко С.І.
Справа № 610/1042/15-ц Доповідач - Кісь П.В.
Категорія: про стягнення аліментів
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Макарова Г.О.,

за участю секретаря - Прийміч А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 24 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

25.03.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в якому, посилаючись на ст.ст.182,192 СК України, просив зменшити розмір аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини до 1/6 частини доходу.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 вказував, що після ухвалення рішення Балаклійським районним судом Харківської області від 16.03.2005р. про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів у нього суттєво змінилось матеріальне становище та фактичний сімейний стан. Він працює начальником караулу 34 державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНСУ в Харківській області, зареєстрований та проживає разом із двома непрацездатними батьками - пенсіонерами та бабусею. Крім того, він має на утриманні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала, вказуючи, що вона також перебуває у скрутному матеріальному становище, утримання дітей потребує значних коштів.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 24 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати, як незаконне, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що на момент ухвалення первісного рішення про стягнення аліментів його батьки були працездатними особами й не потребували додаткової допомоги. Але останнім часом стан здоров'я матері значно погіршився, вона дуже часто хворіє, що підтверджується довідкою Балаклійської ЦРЛ про стан здоров'я. Батьки є особами похилого віку і тієї пенсії, що вони отримують, недостатньо для підтримання здоров'я, купівлі ліків, оплати комунальних послуг, а він є єдиним працездатним членом родини, допомагає фінансово батькам купувати ліки, сплачувати за газ у будинку, тощо. Крім того, у нього є інша дитина, яка також має право на отримання від нього матеріальної допомоги.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції не дав належної оцінки цим обставинам і безпідставно відмовив у позові.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу і просив задовольнити, посилаючись на вказані в ній доводи.

Відповідач ОСОБА_4 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, пояснивши, що їх донька ОСОБА_5 знаходиться на її утриманні, що вона сам не працює, так як від укладеного 12.02.2011 року шлюбу з ОСОБА_7 вона народила ІНФОРМАЦІЯ_3 доньку ОСОБА_10, яка часто хворіє, знаходиться на диспансерному обліку і потребує домашнього догляду. В той же час позивач є працездатною особою, його батьки та бабуся отримують пенсію, вони не є інвалідами і не знаходяться на утриманні позивача ОСОБА_3, мають певні пільги з оплати комунальних послуг. В той же час потреби у додаткових витратах на утримання їх спільної дочки ОСОБА_5 збільшилися у зв'язку з необхідністю оплати її навчань у клубі спортивно-бального танцю.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Судом встановлено, а сторонами не оспорюється, що сторони до 2005 року знаходилися у шлюбі від якого мають доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 05.08.2005 року розірвано шлюб сторін, а рішенням того ж суду від 16.03.2005 року задоволено позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі ? частини заробітку щомісячно, починаючи з 28.02.2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази не свідчать про наявність передбачених законом підстав для зменшення аліментів.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду і вважає, що воно ухвалене у відповідності до закону, яким регулюються спірні правовідносини та на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Приймаючи вказане судове рішення колегія суддів виходить з такого:

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції створив рівні можливості для сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, роз'яснив сторонам їх процесуальні права та обов'язки, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяв у здійсненні сторонами їх процесуальних прав та обов'язків.

Проте позивач обмежився наданням суду доказів щодо обставин, які відповідач не заперечувала та таких, що не містять достатніх даних про наявність обставин, з якими ст.192 СК України пов'язує можливість зменшення розміру аліментів, а саме: у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із батьків (тобто батьків ОСОБА_5, а не платника аліментів).

Як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції при розгляді справи позивач замість доведення обставин, що мають значення для справи, шляхом надання належних та допустимих доказів, задав суду питань більше, ніж відповідей, намагаючись саме таким способом довести виникнення у нього ускладнень, що перешкоджають сплачувати аліменти у визначеному у 2005 році рішенням суду розмірі.

З наданих суду позивачем письмових доказів вбачається, що він проживає з батьками пенсіонерами та громадянкою ОСОБА_11 1933 року народження, працює начальником караулу 34 державної пожежно-рятувальної частини Головного Управління ДСНС в Харківській області, а згідно наданої ним довідки за 12 місяців 2014 року отримав дохід у розмірі 37507,52 грн., з якого утримувалися стягнення на утримання дочки ОСОБА_5. (а.с.10-22).

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_3 надав також видану адвокату (без вказівки якому саме і на якій підставі) довідку за підписом лікаря сімейної медицини Зміївського районного центру ОСОБА_12 про стан здоров'я дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, довідку про хвороби ОСОБА_13 1956р.н (матері позивача, яка, згідно запису в домовій книжці, працювала медичною сестрою - а.с.19), довідки про розмір пенсії його батьків, квитанції оплати комунальних послуг. (а.с.45-47).

Аналіз доводів сторін, а також наданих сторонами доказів кожного окремо і у їх сукупності свідчить, що суд першої інстанції обгрунтовано і у відповідності до вимог ст.ст.212, 213 ЦПК України дійшов до законного і обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Позивач ОСОБА_3 працює на тій же посаді, у шлюбі не перебуває, а надані ним докази не свідчать про те, що у довідці сімейного лікаря ОСОБА_12 мова йде саме про його сина. Вказана довідка оформлена неналежним чином, так як в ній відсутня вказівка підстав видачі, найменування особи, якій видається, відсутня реєстрація довідки закладом охорони здоров'я.

Позивачем не надано належних доказів, що на його утриманні знаходиться інша дитина. Та обставина, що мати дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначеної у довідці сумнівного походження, навіть не надала позивачу свідоцтва про народження дитини та не підтвердила отримання аліментів від нього свідчить про безпідставність позовних вимог.

Також позивачем не надано доказів, які б свідчили, що його батьки потребують матеріальної допомоги, що саме на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки, що вони не мають інших дітей, зобов'язаних за законом (ст.ст.202,203 СК України) їх утримувати, не надано доказів призначення батькам лікарями медикаментів та інших препаратів, їх вартості, даних про статки сім'ї, розрахунків на підтвердження доводів матеріальну неспроможність батьків та потребу у сторонній допомозі.

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що він у шлюбі не знаходиться, неповнолітні діти з ним не проживають, з заявою до бухгалтерії (фінансової частини підрозділу) за місцем роботи з проханням здійснювати відрахування аліментів на іншу дитину, не звертався.

За таких обставин безпідставне посилання ОСОБА_3 на те, що на його утриманні знаходиться ще й син, який має право на таке ж саме утримання, що й старша донька ОСОБА_5.

Інші доводи апелянта не суттєві і також не свідчать про наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 24 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: