САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 2-307/2010
Провадження №2-зз/726/2/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2015 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Мілінчук С. В. при секретарі Руснак Н.В. розглянувши в залі суду м. Чернівці заяву ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі продажу недійсним та поділ спільного майна подружжя,- суд

ВСТАНОВИВ :

05.01.2015 року ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову у заяві зазначив, що 03.03.2010 року суддею Садгірського районного суду м. Чернівці винесено ухвалу про забезпечення позову по справі №2-307/2010 року, якою заборонено відчужувати майно, а саме: земельну ділянку (кадастровий номер :22:002:0474) площею 0,02675 га в селі Поляниця Яремчанського району Івано-Франківської області. При винесені вказаної ухвали, суд виходив з посилання, що нерухоме майно, на яке накладався арешт, належить відповідачеві по справі ОСОБА_4. Проте, 21.08.2009 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 арештовану земельну ділянку, а тому дане майно не належить ОСОБА_4, який був стороною у справі. У звязку з тим, що ці заходи забезпечення позову перешкоджають заявнику розпоряджатися своїм власним майном, просить суд скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою від 03.03.2010 року по справі 2-307/2010 року шляхом зняття арешту з земельної ділянки (кадастровий номер :22:002:0474) площею 0,02675 га в селі Поляниця Яремчанського району Івано-Франківської області.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначила, що з відповідною заявою власник земельної ділянки мав би звернутися до Першотравневого районного суду м. Чернівці, де розглядалася ця цивільна справа, тому вона заперечує, щодо задоволення заяви та зняття арешту. Зазначила, що дійсно дана земельна ділянка не є предметом спору по цивільній справі і було помилково тоді накладено судом арешт на неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Тому, суд ураховуючи вищевказані положення закону, вважає за можливе проводити розгляд заяви у відсутності інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, заслухавши представника заявника, та представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або іншої особи.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень ( ч. 9 ст. 153 ЦПК України).

Разом з тим, питання щодо скасування заходів забезпечення позову врегульовано ст. 154 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до положень чч. 3, 4, 6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали може подати до суду заяву про їх скасування. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови № 9 від 22.10.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Таким чином, суд може скасувати забезпечення позову у зв'язку із зміною умов, що існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову. Підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути, в тому числі, будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в частинах 6, 7 статті 154 ЦПК України.

Так, судом встановлено, що відповідно до ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 03.03.2010 року у цивільній справі №2-307/2010 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі продажу недійсним та поділ спільного майна подружжя було накладено арешт на земельну ділянку(кадастровий номер :22:002:0474) площею 0,02675 га в селі Поляниця Яремчанського району Івано-Франківської області.

Відповідно до договору куплі-продажу від 21.08.2009 року земельна ділянка (кадастровий номер :22:002:0474) площею 0,02675 га в селі Поляниця Яремчанського району Івано-Франківської області була продана ОСОБА_4 - ОСОБА_2.

Проте, належність земельної ділянки (кадастровий номер :22:002:0474) площею 0,02675 га в селі Поляниця Яремчанського району Івано-Франківської області ОСОБА_2 не є безумовною підставою для скасування в розумінні вимог ст. 154 ЦПК України накладеного ухвалою від 03.03.2010 року про забезпечення позову арешту на зазначену земельну ділянку.

Так, відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Згідно із нормами чинного законодавства право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України, ст. 41 Конституції України).

Статтею ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Спеціальний порядок зняття арешту з майна, яке належить іншій особі, визначено ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема шляхом звернення з позовом цієї особи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Однак, заявник будучи власником земельної ділянки, власність якого не оспорена та не скасована, що підтвердили сторони у судовому засіданні, з відповідним позов про зняття арешту з належній заявнику на праві власності земельної ділянки у визначеному законом порядку не звертався й відповідно не позбавлений права на звернення з таким позовом до суду з метою захисту порушених прав.

Не надано також заявником й доказів того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування та повного виконання судового рішення.

Тому, ураховуючи вищевказані норми закону, а також обставини справи, суд, не зважаючи на те, що на час винесення ухвали про забезпечення позову власником спірного майна були не сторони по цивільній справі, а заявник ОСОБА_2, вважає, що вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту з земельної ділянки (кадастровий номер :22:002:0474) площею 0,02675 га в селі Поляниця Яремчанського району Івано-Франківської області в розумінні ст.154 ЦПК України є безпідставним, а тому у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 154, 208, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі продажу недійсним та поділ спільного майна подружжя відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_7