КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1 _____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/7636/15-ц
Провадження № 2/520/3717/15
УХВАЛА

04.06.2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

при секретарі Гарнаженко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_3

про визнання недійсним правочину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», ОСОБА_3, в якій просить суд визнати недійсним правочин, згідно якого, право власності на нерухоме майно у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Обільна, 99, площею 218,6кв.м., перейшло від нього ОСОБА_2 до ТОВ «Кей-Колект», а також визнати недійсним правочин, згідно якого, право власності на нерухоме майно у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер :22:015:0004, площею 0,0596га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Обільна, 99, перейшло від нього ОСОБА_2 до ТОВ «Кей-Колект».

Одночасно з позовною заявою позивачем було надано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Обільна, 99, площею 218,6кв.м., шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :22:015:0004, площею 0,0596га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Обільна, 99, а також шляхом заборони компетентним органам здійснювати будь-які дії, які повязані з оформленням документів стосовно відчуження, зміни власника, користувача, укладання у відношенні цього нерухомого майна цивільно-правових угод, суттю яких є зміна власника або поява іншого користувача відносно вказаного домоволодіння та земельної ділянки.

В обґрунтування вимог заяви позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може значно ускладнити виконання рішення суду у випадку задоволення судом позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

З урахуванням вказаного вище розяснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися вищезазначеним майном, без обмеження права володіння та користування ним, не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідача.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет розгляду даної справи, суд вважає вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Обільна, 99, площею 218,6кв.м., та шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :22:015:0004, площею 0,0596га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Обільна, 99, співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом в цій частині заяви позивача.

Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні його заяви в частині заборони компетентним органам здійснювати будь-які дії, які повязані з оформленням документів стосовно відчуження, зміни власника, користувача, укладання у відношенні цього нерухомого майна цивільно-правових угод, суттю яких є зміна власника або поява іншого користувача відносно вищезазначеного домоволодіння та земельної ділянки, оскільки накладення арешту на зазначені домоволодіння та земельну ділянку вже передбачає заборону здійснювати будь-які дії, які повязані з оформленням документів стосовно відчуження, зміни власника, користувача, укладання цивільно-правових угод, суттю яких є зміна власника або поява іншого користувача.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на домоволодіння, яке розташоване за адресою: місто Одеса, вулиця Обільна, 99, загальною площею 218,6кв.м., житловою 104,2кв.м.

Накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :22:015:0004, площею 0,0596га, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Обільна, 99.

В решті вимог заяви відмовити.

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома, Реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її проголошення, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання, однак оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Петренко В. С.