Справа №592/5462/15-ц
Провадження №2/592/1737/15
УХВАЛА

про забезпечення позову

11.06.2015 року м.Суми

Суддя Ковпаківського райсуду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

11.06.2015 р. представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову та просить до розгляду справи по суті накласти арешт на майно та заборонити його відчуження, а саме на: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку, автомобіль, речі домашнього вжитку, інструменти, прилади, побутову техніку, меблі і т.і. Заяву про забезпечення позову мотивує тим, що відповідач може сховати майно чи передати його на зберігання іншим особам, існує загроза невиконання та утруднення виконання судового рішення.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як передбачено ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено необхідні суду відомості для забезпечення позову.

Однак по справі відсутні докази, що підтверджують право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Жуковського, 29, та автомобіль Volkswagen Transporter, 1998 р. в.

Крім того, згідно розяснень Пленуму ВСУ, які містяться в постанові № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, не вбачається існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин, суд вважає, що заява представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Б. Князєв