Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 2-7783/10 Головуючий у 1 інстанції: Троценко Т.А.
Провадження № 22-ц/778/3301/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кримської О.М..,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Мельнику З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_4 на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5, ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця, заінтересовані особи: державний виконавець ВДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_5, ОСОБА_3

В обґрунтування вимог зазначив, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 серпня 2013 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 50% заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, від дня предявлення позову 01 жовтня 2010 року.

Постановою державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ від 03 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження №42778794.

14 січня 2015 року державним виконавцем ВДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_5 зроблено розрахунок його заборгованості по аліментам за період з 01 жовтня 2010 року по 31 грудня 2014 року включно, за яким загальна сума заборгованості станом на 01 січня 2015 року дорівнює 589 580,93 грн. Копію розрахунку отримано ним поштою 21 лютого 2015 року.

Вважає вказаний розрахунок таким, що суперечить вимогам діючого законодавства та наявним у виконавчому провадженні документам і доказам.

При виконанні розрахунку заборгованості державним виконавцем не враховані розписки про сплату аліментів у період з 01 жовтня 2010 року по березень 2012 року, квитанції про сплату аліментів у період з 01 жовтня 2010 року по березень 2014 року.

Крім того, в розрахунку не вказаний розмір заробітної плати за період з серпня 2014 року по грудень 2014 року, при заповненні таблиць уплати аліментів помісячно, державним виконавцем не враховано, що заробітна плата виплачується за попередній місяць.

21 листопада 2014 року ним була отримана вимога державного виконавця від 17 листопада 2014 року №48174 про надання інформації про отримані доходи від зайняття підприємницькою діяльністю за період з 01.10.2010 року по теперішній час.

Зазначає, що державний виконавець відмовилась прийняти документи бухгалтерського обліку, не здійснила їх перевірку, не врахувала при проведенні розрахунку заборгованості по аліментам та в порушення ч.ч.3,7 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» виконала розрахунок заборгованості по аліментам, виходячи з розміру його виручки, а не доходу.

Посилаючись на висновок економічного експертного дослідження №01/11.2 від 02.01.2015 року вказує, що розмір аліментів від доходу від підприємницької діяльності ОСОБА_4 за 2013 рік становить 16 951,89 грн. замість 390 005,22 грн., вказаних в розрахунку заборгованості; за перше півріччя 2014 року - 5 779,49 грн. замість 218 119,50 грн., вказаних в розрахунку заборгованості.

На підставі зазначеного просив визнати дії державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_5 по складанню розрахунку заборгованості аліментів від 14.01.2015 р. №211 неправомірними; скасувати розрахунок № 211 заборгованості боржника по аліментам ОСОБА_4, що був складений 14.01.2015 року державним виконавцем ВДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області Головченко Ю.С. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-7783/10; зобов'язати державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області Головченко Ю.С. зробити розрахунок заборгованості боржника за аліментами ОСОБА_4, виходячи з фактичного заробітку (доходу) платника аліментів, отриманого ним на момент визначення заборгованості.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року скаргу ОСОБА_4 задоволено.

Визнано дії державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ ОСОБА_5 по складанню розрахунку заборгованості аліментів від 14.01.2015 р. № 211 неправомірними.

Скасовано розрахунок № 211 заборгованості боржника по аліментам ОСОБА_4, складений 14.01.2015 року державним виконавцем ВДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області Головченко Ю.С. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-7783/10.

Зобов'язано державного виконавця ВДВС Бердянського МРУЮ Запорізької області Головченко Ю.С. зробити розрахунок заборгованості боржника за аліментами ОСОБА_4, виходячи з фактичного заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_4, отриманого ним на момент визначення заборгованості.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, необґрунтованість ухвали суду, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні скарги відмовлено.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з п.1.ч.1.ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.ч.2,3 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже за змістом вказаних норм закону, обовязковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у відділі Бердянського МРУЮ Запорізької області з 03 квітня 2014 року знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50% заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, від дня предявлення позову 01 жовтня 2010 року (т.1, а.с.80-81).

14.01.2015 року державним виконавцем ВДВС Бердянського МУЮ ОСОБА_5 зроблено розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_4 за період з 01.10.2010 року по 31.12.2014 року включно, за яким загальна сума заборгованості станом на 01.01.2015 року визначена у сумі 589 580,93 грн.

Копія розрахунку отримана ОСОБА_4 поштою 21.02.2015 року.

Судом встановлено та не спростовано сторонами, що державний виконавець, виконуючи розрахунок заборгованості станом на 01.01.2015 року, не вказав в ньому розмір заробітної плати, отриманої скаржником за період з серпня 2014 року по грудень 2014 року, не врахував розмір аліментів, які повинні бути перераховані підприємствами з заробітної плати скаржника за період з серпня 2014 року по грудень 2014 року, а тому відповідно загальні (підсумкові) суми граф «нарахування» і «утримання 50%» не відповідають дійсності. При цьому державний виконавець не витребував цієї інформації у боржника або з підприємств, на яких він в цей час працював.

Державним виконавцем при виконанні оскаржуваного розрахунку заборгованості також не враховані розписки та квитанцію про сплату аліментів скаржником у період з 01.10.2010 року по 22.01.2012 року на загальну суму 26 600,00 грн. (т.1, а.с. 85-98).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 з 16.03.2012 року був зареєстрований як фізична-особа підприємець та з 01.04.2012 року по 30.06.2014 року здійснював підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування. Основний вид його підприємницької діяльності - роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах (т.1, а.с.101).

Розрахунок заборгованості виконаний державним виконавцем на підставі листа Бердянської обєднаної державної податкової інспекції у Запорізькій області від 24.11.2014 року №14971/08-22-17-01 з посиланням на подані за 2013, 2014 роки декларації платника єдиного податку, згідно яких сума доходу за 2013 рік становить 780 010,44 грн.; за перше півріччя 2014 року - 436 239,00 грн. (т1, а.с.228).

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення.

Відповідно до ч.7,9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) боржника на підприємстві, установі, організації, у фізичної особі, фізичної особи-підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови державного виконавця. При цьому розмір аліментів у разі їх стягнення у частці від заробітку (доходу) не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої сторони у порядку, встановленому законом.

За змістом підп.16 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності.

Пунктом 13 зазначеної постанови передбачено, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

Згідно з п. п. 7.3.1, 7.4.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 р. N 74/5, правила стягнення з заробітної плати боржника поширюються і на випадки звернення стягнення на доходи, отримані фізичною особою, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Відрахування із заробітної плати та інших видів доходів боржника вираховується із суми, що залишається після отримання податків, що також прописано в ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" та п.п.16 п.1, п.13 постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб".

Відповідно до ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 13-92 "Про прибутковий податок з громадян" оподатковуваним доходом, одержаним протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між валовим доходом (виручки в грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1269 "Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів і витрат" та Наказом Державної податкової інспекції від 29 жовтня 1999 року № 599 "Про затвердження Свідоцтва про сплату єдиного податку та Порядку його видачі", встановлено, що для визначення результатів власної підприємницької діяльності на підставі хронологічного відображення здійснених господарських і фінансових операцій платник єдиного податку веде Книгу обліку доходів і витрат згідно із додатком № 10 до Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 21 квітня 1993 за № 12 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09 червня 1993 за № 64.

Згідно з положеннями ст.13 Закону України "Про прибутковий податок з громадян", ст. 13 розділу ІV Наказу Головної державної податкової інспекції від 21 квітня 1993 року № 12 "Про затвердження Інструкції "Про оподаткування доходів фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю", оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.

Отже, сума виручки від здійснення підприємницької діяльності не є фактичним заробітком (доходом) платника аліментів, з якого має бути визначений розмір аліментів та проведено нарахування заборгованості, що виникла. Розмір доходу вказаний без урахування витрат, понесених під час здійснення підприємницької діяльності, проведення обов'язкових платежів, тощо. Більше того, зазначені відомості виконавцем мали бути витребувані від платника аліментів, проте, як свідчать матеріали справи, офіційно таке здійснено не було.

Аналогічна позиція викладена в Ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року та від 01 квітня 2015 року по цивільним справам № 6-18145 св 14 та №6-2354 св 15 (відповідно).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 на підтвердження розміру чистого фактичного доходу від підприємницької діяльності за 2013 рік в сумі 33 903,77 грн., за перше півріччя 2014 року - 11 558,97 грн. надано висновок економічного експертного дослідження № 01/11.2 від 02.01.2015 року, виконаний судовим експертом приватної аудиторської фірми «ЛІНАРА-АУДИТ» ОСОБА_8 на підставі податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 за 2013, 2014 роки (т.1, а.с.103-221).

Розмір чистого доходу (фактичного доходу) від підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 експертом визначено на підставі даних про доходи (обсяг виручки від продажу товарів), відображених у Книзі доходів і документально підтверджених витрат, які повязані з отриманням цього доходу.

Згідно висновку економічного експертного дослідження ОСОБА_4 при здійсненні підприємницької діяльності в сфері торгівлі фармацевтичними товарами за період 2013 рік - перше півріччя 2014 року понесені наступні витрати, повязані з отриманням доходу: витрати на придбання товару; витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебували з ним у трудових відносинах; витрати на оплату сум нарахованих податків та зборів, установлених ПК України, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також інших обов'язкових платежів, встановлених законодавчими актами; витрати на оренду (суборенду) приміщень, в яких здійснювалася торгівля фармацевтичних товарів, опалення, освітлення цих приміщень; витрати на оплату послуг зв'язку та доступу до мережі Інтернет; витрати з нарахування роялті за використання програмного комплексу «Аптека»; витрати на оплату розрахунково-касового обслуговування та інших послуг банків; витрати на придбання ліцензій, виданих державними органами для провадження господарської діяльності;витрати на підвищення кваліфікації працівника відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової, роздрібної торгівлі лікарськими засобами. Документально підтверджено розмір витрат, які повязані з отриманням доходу від роздрібної торгівлі фармацевтичними товарами ФОП ОСОБА_4, за 2013 рік в сумі 746 106,67 грн., за перше півріччя 2014 року - 424 680,03 грн.

Таким чином, задовольняючи скаргу на дії державного виконавця, суд дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій державного виконавця по складанню розрахунків заборгованості аліментів у ОСОБА_4І та скасував складений 14.01.2015 року розрахунок.

Довід апеляційної скарги, який зводиться до особистого тлумачення апелянтом норм права щодо визначення поняття «доходу фізичних осіб від зайняття підприємницькою діяльністю», «виручки від здійснення підприємницької діяльності», «фактичного чистого доходу» не спростовує висновків суду з вищенаведених підстав.

Довід апеляційної скарги про порушення норм процесуального права у вигляді відхилення клопотань ОСОБА_3 про виклик експерта та витребування з Бердянської ОДПІ письмової консультації понять «дохід», «чистий дохід», «фактичний заробіток» перевірений апеляційним судом і не спростовують висновків рішення суду. Суд першої інстанції належним чином розглянув заявлені зацікавленою особою клопотання і відхилив їх, оскільки не вбачив підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: