Справа № 202/2568/15-ц
Провадження № 2/202/2624/2015
28 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Мороза В.П.
при секретарі - Овечко А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 16.11.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, згідно умов якого - позивач надав відповідачеві кредитні кошти у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік.
У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала.
Станом на 12.03.2015 року за відповідачем наявна заборгованість за кредитним договором в розмірі 12 656 грн. 38 коп., в тому числі:
· заборгованість за кредитом 6 782 грн. 09 коп.;
· заборгованість по процентам за користування кредитом 3 248 грн. 45 коп.;
· пеня - 2 625 грн. 84 коп.
Позивач зазначає, що на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена, тому змушений звертатися до суду та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 656 грн. 38 коп. та судовий збір.
Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
У судовому засіданні встановлено, що 16.11.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір, згідно умов якого - позивач надав відповідачеві кредитні кошти у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 12.03.2015 року сума боргу становить 12 656 грн. 38 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом 6 782 грн. 09 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом 3 248 грн. 45 коп.; пеня - 2 625 грн. 84 коп.
У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем не наведено обґрунтований розрахунок заборгованості щодо неустойки (пені), а також суд приймає до уваги всі обставини справи в їх сукупності, а саме явна невідповідність наслідків порушення зобовязання, принципи розумності та справедливості, вважає можливим відмовити у стягненні неустойки (пені) з відповідача.
Згідно ст. 525 ЦК України , одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач не виконувала належним чином зобовязань за кредитним договором, позовні вимоги в частині заборгованості по кредиту та процентам законні та обґрунтовані, у звязку із чим підлягають задоволенню.
Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивача звільнено від сплати судового збору, у зв'язку із чим судовий збір по справі слід стягнути на користь держави з відповідача в частині задоволеної вимоги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 5-8, 10, 58-62, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
· заборгованість за кредитом 6 782 грн. 09 коп.;
· заборгованість по процентам за користування кредитом 3 248 грн. 45 коп.;
· судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.
В решті позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя В.П.Мороз