У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до комунального підприємства «Житлосервіс 2012», виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області, Світловодської міської ради Кіровоградської області, Світловодського міського голови ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування розпорядження про розірвання контракту, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційними скаргами Світловодської міської ради Кіровоградської області, виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області, комунального підприємства «Житлосервіс 2012» на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із указаним вище позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Світловодської міської ради Кіровоградської області від 18 червня 2014 року № 165-к про розірвання з ним контракту та його звільнення з посади директора комунального підприємства «Житлосервіс 2012» (далі - КП «Житлосервіс 2012») з 18 червня 2014 року; поновити його на посаді директора КП «Житлосервіс 2012» з 18 червня 2014 року; стягнути з КП «Житлосервіс 2012» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з розрахунку 15 562 грн 28 коп. на місяць, починаючи з 18 червня 2014 року по день поновлення на посаді; стягнути з КП «Житлосервіс 2012» на його користь 15 тис. грн моральної шкоди та судові витрати у справі.

На обґрунтування позову зазначав, що він був призначений на посаду директора КП «Житлосервіс 2012» на контрактній основі з 26 липня 2012 року, строком на 5 років до 25 липня 2017 року. Розпорядженням Світловодського міського голови контракт з ним був розірваний, а його звільнено з посади з підстав, передбачених п. 1 ст. 41 КЗпП України, за одноразове грубе порушення трудових обов'язків. Зокрема, таке звільнення відбулося у зв'язку з тим, що очолюване ним підприємство самостійно та всупереч рішенню Світловодської міської ради та вимог чинного законодавства визначило товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіспромексперт» (далі - ТОВ «Сервіспромексперт») виконавцем послуг з управління та утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій та безпідставно передало вказаному підприємству функції з управління та утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій, а також передало ТОВ «Сервіспромексперт» в безоплатне користування майно комунальної власності, а саме: нежитлове приміщення по вулиці Суворова, 5-а. Таким чином, на думку позивача, підставою для звільнення стало не одне, а два порушення, що не передбачено п. 1 ст. 41 КЗпП України. Укладанню з ТОВ «Сервіспромексперт» договору передувало проведення конкурсу, результати якого ніким не оскаржені та не скасовані, а тому позивач вважає, що ним не було допущено порушень рішення Світловодської міської ради від 23 грудня 2008 року. Крім того, зазначає, що його звільнення повинно відбуватися з дотриманням вимог закону, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень. Вважає, що відповідачем не витребувано від нього пояснення щодо вчиненого порушення, а також пропущений строк для застосування дисциплінарної стягнення. Оскільки позивач є депутатом Світловодської міської ради, тому відповідач повинен був завчасно повідомити про його майбутнє звільнення Світловодську міську раду. Вважає, що незаконним звільненням йому спричинені моральні страждання, які полягають у пережитому сильному психологічному стресі, що негативно вплинуло на його психологічний та фізичний стан та зумовило порушення сна і підвищення тиску. Просив позов задовольнити.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2014 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано розпорядження Світловодського міського голови Кіровоградської області від 18 червня 2014 року № 165-к про розірвання контракту з ОСОБА_3 та його звільнення з посади директора КП «Житлосервіс 2012» з 18 червня 2014 року. Поновлено ОСОБА_3 на посаді директора КП «Житлосервіс 2012» з 18 червня 2014 року. Стягнуто з КП «Житлосервіс 2012» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 64 936 грн 13 коп., який обрахований без вирахування податків та інших обов'язкових платежів. Стягнуто з КП «Житлосервіс 2012» на користь ОСОБА_3 500 грн моральної шкоди. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційних скаргах Світловодська міська рада Кіровоградської області, виконавчий комітет Світловодської міської ради Кіровоградської області, КП «Житлосервіс 2012», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення районного суду.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позов не підлягає задоволенню у зв'язку із недоведеністю порушень трудового законодавства відповідачем під час розірвання контракту з ОСОБА_3 та звільненням його з посади директора КП «Житлосервіс 2012». При цьому суд зазначив, що відповідач не порушив шестимісячний строк для притягнення винної особи до відповідальності.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що як місячний строк, так і шестимісячний строк для застосування дисциплінарного стягнення до позивача, його роботодавцем не дотримано. Пропуск строку застосування дисциплінарного стягнення до винної особи, визначеного ст. 148 КЗпП України, позбавляє права роботодавця застосувати дисциплінарне стягнення за це порушення, а тому наявні підстави для часткового задоволення позову.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Судами установлено, що рішенням сесії Світловодської міської ради від 28 лютого 2012 року № 470 створено КП «Житлосервіс 2012» та затверджено його статут. Розпорядженням першого заступника Світловодського міського голови з 26 липня 2012 року ОСОБА_3 призначено на посаду директора КП «Житлосервіс 2012» за сумісництвом на контрактній основі. Додатковою угодою від 20 лютого 2013 року до контракту від 26 липня 2012 року позивач та міський голова ОСОБА_4дійшли згоди про викладення контракту у новій редакції, за умовами контракту від 20 лютого 2013 року ОСОБА_3 призначений на посаду директора КП «Житлосервіс 2012», що належить до комунальної власності територіальної громади міста Світловодська. Контракт чинний з 26 липня 2012 року по 25 липня 2017 року. Наказом директора КП «Житлосервіс 2012» ОСОБА_3 від 20 травня 2013 року № 29 створено комітет з конкурсних торгів КП «Житлосервіс 2012», затверджено його склад та положення. 1 червня 2013 року між КП «Житлосервіс 2012» та ТОВ «Сервіспромексперт» укладено договір про надання послуг з управління та утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій та додаткові угоди. 6 травня 2014 року до виконавчого комітету Світловодської міської ради надійшло подання Світловодського міжрайонного прокурора про усунення порушень, пов'язаних з укладенням КП «Житлосервіс 2012» договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій з ТОВ «Сервіспромексперт». Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 21 травня 2014 року № 386 доручено міському голові вирішити питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника КП «Житлосервіс 2012» у зв'язку з перевищенням посадових обов'язків. Розпорядженням Світловодського міського голови від 18 червня 2014 року розірвано з 18 червня 2014 року контракт від 20 лютого 2013 року, укладений з ОСОБА_3, та звільнено з 18 червня 2014 року ОСОБА_3 з посади директора КП «Житлосервіс 2012» відповідно до п. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків.

Згідно з п. 1 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку одноразового грубого порушення трудових обов'язків керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, установи, організації всіх форм власності, його заступниками, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами.

За змістом указаної норми підставою для звільнення є вчинення особою разового грубого порушення трудових обов'язків, а не триваючого, зокрема, неналежне виконання своїх обов'язків тощо.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у справах про поновлення на роботі осіб, звільнення за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, у чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. 148-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок і попередня робота працівника.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбачених трудовим законодавством (ст. ст. 2, 36, 40, 41 КЗпП України).

Аналіз указаних норм трудового права дає підстави для висновку, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Відповідно до вимог ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Отже, дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Законодавством установлено, що днем виявлення проступку є день, коли про нього дізналася посадова особа, яка має право на застосування дисциплінарного стягнення. Відповідно, перебіг зазначеного терміну розпочинається, коли проступок виявлено посадовою особою, до обов'язків якої входить контроль за додержанням трудової дисципліни, а не тільки керівником установи чи підприємством.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що порушення трудової дисципліни позивачем відбулося ще 21 травня 2013 року, коли на адресу газети «Світловодськ вечірній» направлено лист про публікацію оголошення про конкурс, і ця інформація є загальнодоступною, а тому роботодавцем пропущено місячний та шестимісячний строки для застосування дисциплінарного стягнення до позивача 18 червня 2014 року. Крім того, про виявлені порушення зазначено у поданні Світловодського міжрайонного прокурора, яке направлено міськвиконкому 6 травня 2014 року.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що підстави для розірвання контракту з позивачем та його звільнення правильно визначено роботодавцем як одноразове грубе порушення трудових обов'язків керівником підприємства. Виходячи з змісту контракту та статуту КП «Житлосервіс 2012» , позивач ОСОБА_3, як директор підприємства, не мав повноважень на оголошення та проведення конкурсу з визначення виконавця послуг з управління та утримання житлових будинків, споруд та прибудинкових територій, оскільки саме для здійснення таких робіт орган місцевого самоврядування створив КП «Житлосервіс 2012». Також позивач не мав права без згоди виконавчого комітету Світловодської міської ради передавати в безоплатне користування ТОВ «Сервіспромексперт» майно комунальної власності. Разом з тим відповідачем було пропущено встановлений строк для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Однак, вирішуючи спір по суті та задовольняючи частково позовні вимоги, апеляційний суд не звернув уваги на доводи виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області про те, що уповноважена особа - Світловодський міський голова виявив вчинення проступку з боку позивача лише після прийняття виконавчим комітетом Світловодської міської ради рішення від 21 травня 2014 року № 387 «Про розгляд подання Світловодської міжрайонної прокуратури від 22 квітня 2014 року № 2-1317», яким міському голові доручено вирішити питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівників КП «Житлосвіт 2012 року» та КП «Житлосервіс 2012» та з аналізу інформації та викладених обставин у листі начальника управління економіки, ресурсів та розвитку міста виконавчого комітету світловодської міської ради ОСОБА_5 від 12 червня 2014 року № 277.

Оскільки перебіг строку застосування дисциплінарного стягнення розпочинається, коли проступок виявлено посадовою особою, до обов'язків якої входить контроль за додержанням трудової дисципліни, а не тільки керівником установи чи підприємством, тому апеляційний суд дійшов передчасного висновку про пропуск відповідачем строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

За таких обставин рішення суду в частині визнання незаконним та скасування розпорядження про розірвання контракту та звільнення позивача підлягає скасуванню. Вирішення інших позовних вимог залежить від правильного вирішення спору у частині поновлення позивача на роботі, а тому рішення суду в іншій частині також підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду повинно бути скасовано, а справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, який повинен врахувати вищевикладене.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Світловодської міської ради Кіровоградської області, виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області, комунального підприємства «Житлосервіс 2012» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко