Справа № 191/1901/15-ц
Провадження № 2-н/191/104/15
У Х В А Л А

іменем України

04 червня 2015 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області Твердохліб А.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі Павлоградського управління по експлуатації газового господарства публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 2435,26 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 2435,26 грн. та судових витрат в сумі 121 гривень 80 копійок.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті заяви про видачу судового, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із доданих до заяви про видачу судового наказу документів вбачається спір про право.

Згідно роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. N 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник просить стягнути з боржника заборгованість за спожитий природний газ в сумі 2435,26 грн., що виникла в період з 15.12.2014 року по 18.03.2015 року, натомість в наданих матеріалах міститься договір про надання населенню послуг з газопостачання від 01.04.2015 року, таким чином заявник просить стягнути суму боргу за період до укладення договору про надання послуг газопостачання між заявником та ОСОБА_1

Отже, визначений заявником розмір заборгованості потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

З огляду на те, що із доданих до заяви про видачу судового наказу документів вбачається спір про право, суддя приходить до висновку про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу та про необхідність повернення заяви заявнику.

Згідно ч. 2 ст. 99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Керуючись п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 р. N 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» ст. 99, 100, 210, 293 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі Павлоградського управління по експлуатації газового господарства публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ в сумі 2435,26 грн.

Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А. В. Твердохліб