Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку, стягнення компенсації вартості часток

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25 вересня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що їй належить 4/5 частки житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва на право на спадщину від 09 червня 1997 року. Власником 1/5 частки вказаного будинку є відповідач за договором купівлі-продажу від 19 лютого 2003 року.

Добровільно згоди щодо порядку володіння й користування будинком між ними не досягнуто, а тому позивач просила провести поділ житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, за першим варіантом експертизи та стягнути із ОСОБА_4 на її користь компенсацію за відхилення від розміру часток у розмірі 45 984, 64 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2014 року позов задоволено частково.

Здійснено поділ житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами. Виділено ОСОБА_3 приміщення в будинку літ. "А", що позначені 1-1,1-4,1-6,1-7,1-8,1-9, літню кухню сарай літ. "В", гараж літ. "Е-1", лазню літ. "И-1", душ літ "К-1", вбиральню літ. "Н-1", сарай літ. "Г-1", 4/5 частки споруд № 1, 4/5 частки огорожі № 1-3, 5-11,14. Виділено ОСОБА_4 приміщення в будинку літ. "А", що позначені 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, гараж літ. "Ж-1", вбиральню літ. "З-1", 1/5 частки споруд № І, 1/5 частки огорожі 1-3, 5-11, 14. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 компенсацію за відхилення від ідеальної частки 4496, 88 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25 вересня 2014 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Проведено поділ будинку АДРЕСА_1 за першим варіантом висновку судової будівельно-технічної експертизи від 24 березня 2013 року, виділено ОСОБА_3 на 67/100 частки спірного будинку літ. "А-1", зокрема приміщення, що позначені житлова " 1-1" пл. 7.90 кв.м, житлова "1-4" пл. 21, 50 кв. м, житлова " 1-6" пл. 11,70 кв.м, коридор " 1-7" пл. 9, 20 кв. м, санвузол "1-8" пл. 3,40 кв. м, кухня "1-9" пл. 9, 30 кв. м, літня кухня-сарай літ. "В-1", гараж літ. "Е-1", лазня літ. "И-1", душ літ. "К-1", вбиральня літ. "Н-1", сарай літ "Г-1", 4/5 частки споруд № 1, 4/5 частки огорожі № 1-3,5-11,14, що на 13/100 частки менше ідеальної частки.

Виділено ОСОБА_4 на 33/100 частки спірного будинку літ. "А-1", зокрема приміщення, що позначені житлова " 2-1" пл. 9, 9 кв. м, житлова "2-2" пл. 8, 70 кв. м, сіни " 2-3" пл. 11, 80 кв. м, ванна "2-4" пл. 3, 60 кв. м, гараж літ. "Ж-1", вбиральня літ. "З-1" , 1/5 частки споруд 1, 1/5 частки огорожі

№ 1-3,5-11,14, що на 13/100 частки більше ідеальної частки.

Перерозподілено ідеальні частки у праві власності на будинок АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_3 право власності на 67/100 частки зазначеного будинку, замість 4/5 частки, що раніше їй належала, а за ОСОБА_4 - право власності на 33/100 частки вказаного будинку, замість 1/5 частки, раніше їй належної.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 45984, 64 грн грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 367 ЦК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

Виходячи з аналізу змісту наведених норм слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-12цс13 від 03 квітня 2013 року).

У справі встановлено, що за договором від 12 липня 1957 року ОСОБА_5 надано у безстрокове користування земельну ділянку площею 527 кв. м по АДРЕСА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку (Т. 1, а. с. 227).

На підставі договору від 22 травня 1984 року ОСОБА_5 продала 1/5 частку будинку по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві ОСОБА_6 У договорі зазначено, що будинок жилою площею 40,10 кв. м, розташований на земельній ділянці площею 527 кв. м та має надвірні споруди: сарай - Г, вбиральня - Д, гараж - Е, літня кухня - В, ворота - І, забори № № 2, 3, 5, басейн - № 4, водопровідна колонка - № 6, замощення - І. У постійне користування покупця за договором відходить дві жилі кімнати І-2, І-3 жилою площею 18, 60 кв. м, а також сарай літ. Г, вбиральня Д (Т. 1, а. с. 93).

Належні ОСОБА_5 інші 4/5 частки будинку після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року успадкувала ОСОБА_3 У свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 09 червня 1997 року зазначається, що спадкове майно складається із 4/5 частки будинку по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві. Цей житловий будинок житловою площею 38, 2 кв. м, цегляний має Е - гараж, Г - сарай, В - літню кухню, Ж - гараж, З - вбиральню, огорожі та споруди (Т. 1, а. с. 5).

19 жовтня 1998 року спадщину після смерті ОСОБА_6 оформила ОСОБА_7, а після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 1/5 частку будинку успадкували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (Т. 1, а. с. 230), які продали вказану частку будинку ОСОБА_4 за договором від 19 лютого 2003 року (Т, 1, а. с. 94). У договорі купівлі-продажу вказано, що житловий будинок по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві складається із житлового будинку А житловою площею 40, 1 кв. м, до нього прилягають: літня кухня-сарай - В, душ - К, душ - М, вбиральня - З, вбиральня - Н, сарай - Г, гараж - Ж, огорожі та споруди № 1, 2.

Апеляційний суд здійснив поділ житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві, виходячи зі складу приміщень у житловому будинку та господарських споруд, за даними технічного паспорту на будинок від 13 серпня 2013 року, згідно яких домоволодіння по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві загальною площею 97, 0 кв. м, житловою 59,7 кв. м складається із житлового будинку літ. «А-1» зовнішніми розмірами 9, 04 х 6, 07 м; прибудови літ. «А'-1» зовнішніми розмірами 5, 99 х 3, 03 м; прибудовою літ. «АІ-1» зовнішніми розмірами 9, 23 х 6, 07 м; літньої кухні-сараю літ. «В-1» площею 49, 0 кв. м; гаражу літ. «Е-1» площею 23, 90 кв. м; сараю літ. «Г-1» (реконструкція 2013 року) площею 7, 60 кв. м; гаражу літ. «Ж-1» площею 22, 60 кв. м; вбиральні літ. «З-1» площею 1, 90 кв. м; лазні літ. «И-1» площею 3, 20 кв. м; душу літ «К-1» площею 3, 0 кв. м; вбиральні літ. «Н-1» площею 2, 0 кв. м; споруд № 1, огорож № 1-3, 5-11,14. Свої висновки апеляційний суд мотивував тим, що сторони здійснювали добудови до житлового будинку з метою поліпшення своїх житлових умов, за збільшенням розміру своїх часток не зверталися, а тому прибудови розміру часток співвласників не змінюють. Поділ майна має здійснюватися на час звернення власника частки до суду за вирішенням спору.

Із такими висновками повністю погодитися не можна.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Із листа Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації від 29 грудня 2011 року (Т. 1, а. с. 222) та технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 у м. Миколаєві від 05 червня 2006 року (Т, 1, а. с. 7) вбачається, що зведені ОСОБА_3 прибудови літ. «АІ-1» зовнішніми розмірами 9, 23 х 6, 07 м до житлового будинку, лазня літ. «И-1», душ літ. «К-1» та вбиральня літ. «Н-1» прийняті комісією в експлуатацію 24 квітня 2008 року та оформлені за розпорядженням адміністрації Ленінського району від 29 серпня 2008 року.

Вирішуючи спір про поділ майна в натурі та включивши у поділ зазначені у рішенні суду приміщення, апеляційний суд не встановив, ким, коли та чи у відповідності до встановленого порядку були здійснені прибудови до житлового будинку літ. «А'-1» та літ. «АІ-1», зведені (реконструйовані) після набуття ОСОБА_4 частки у праві власності на будинок господарські будівлі і споруди з огляду на доводи сторін та надані ними докази; на підставі встановленого не вирішив питання про те, чи не впливають ці добудови(прибудови) на визначення розміру часток сторін у праві спільної часткової власності з урахуванням положень ч. ч. 2, 3 ст. 357 ЦК України. Не встановлено, 1/5 від якої площі купила ОСОБА_4, з огляду на те, що вона користувалася та проживала у кімнатах площею понад 18кв.м.

Встановлення вказаних обставин має істотне значення для визначення конкретних приміщень у будинку та господарських будівель для поділу відповідно до часток сторін у праві власності та визначення розміру компенсації за відхилення від ідеальних часток.

Крім того, в силу положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених повноважень мають рівні права.

Стягнувши із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 45 984, 64 грн грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки, апеляційний суд не з'ясував наявність об'єктивної можливості відповідача виплатити грошову компенсацію іншому співвласнику, чи не матиме відсутність у неї коштів наслідком позбавлення житла у разі примусового виконання рішення суду.

Обравши для поділу господарських будівель і споруд перший варіант висновку судової будівельно-технічної експертизи від 24 березня 2013 року, що передбачає виділ сараю літ. «Г-1» позивачу, апеляційний суд не врахував та не мотивував відхилення доводів ОСОБА_4 про те, що вона за власні кошти реконструювала цей сарай у 2013 році та використовує його для зберігання овочів. До того, ж другий варіант експертизи передбачає залишення спірного сараю відповідачу технічно можливим.

Вказані порушення норм матеріального та процесуального права апеляційним судом відповідно до ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого у справі рішення апеляційного суду та передачі справи на новий розгляду до апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргуОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25 вересня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко