АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/1568/15-ц 22-ц/774/1262/К/15
Справа № 182/1568/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1262/К/15 суддя Бабаніна В.А.
Категорія - 39 (ІV) Суддя-доповідач - Чорнобук В.І.
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.,

суддів - Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

при секретарі - Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Нікопольського міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Нікопольського міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його двоюрідна баба ОСОБА_6 та після неї залишилось спадкове майно - квартира АДРЕСА_1. Спадщину фактично прийняв її син ОСОБА_7, оскільки постійно проживав з померлою у спірній квартирі на час відкриття спадщини і продовжував проживати до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач організував поховання свого двоюрідного дядька ОСОБА_7 та фактично вступив в управління його майном.

Після цього ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори з оформлення спадкових прав, але державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та недоведеністю родинного зв'язку зі спадкодавцем.

Враховуючи, що родинні відносини між померлими двоюрідною бабою позивача та двоюрідним дядьком позивача були оформлені на території Магаданської області Російської Федерації, а отримати документальне підтвердження цих родинних відносин на теперішній час неможливо, ОСОБА_2 просив суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 як сина і матері, встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 як дядька та племінника, визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 05 травня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом усіх обставин, що мають значення для справи і порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, судом не надано належної оцінки показанням свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які повністю підтвердили факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, як сина і матері та ОСОБА_7 та ОСОБА_2, як дядька і племінника. Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є належними та допустимими доказами у справі про встановлення факту родинних відносин, тому позиція суду з приводу недопустимості цих доказів суперечить процесуальному законодавству. Крім того, судом не враховано того факту, що на даний час не представляється жодної реальної можливості отримати будь-які документи на підтвердження родинних відносин діда позивача ОСОБА_11 та ОСОБА_6, які є рідним братом і сестрою по материнській лінії та народились ще до Другої світової війни на території Російської Федерації.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6, що підтверджується актовим записом про смерть.(а.с.36)

Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно - квартира АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі реєстраційного посвідчення від 24.10.1994 року. (а.с.6,13)

Згідно довідки ОСББ «Світлоград» (а.с.7) у квартирі разом з ОСОБА_6 проживав з 20.07.1989 року ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.5) Похорони ОСОБА_7 оплатив позивач ОСОБА_2 (а.с.10,11)

На звернення позивача з метою оформлення спадкових прав, державним нотаріусом Другої нікопольської державної нотаріальної контори надано лист №09/02-14 р. від 12.01.2015 року, яким ОСОБА_2 роз'яснено, що нотаріальна контора не може видати на його ім'я свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 на вищевказану квартиру, у зв'язку з тим, що позивачем не надано правовстановлюючий документ на дане майно та не доведено родинний зв'язок зі спадкодавцем. (а.с.17)

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту родинних відносин зі спадкодавцем, а показання свідків, які ґрунтуються зі слів позивача, не можна вважати достатніми доказами на підтвердження родинних зв'язків. Також суд зазначив, що за відсутності факту родинних відносин позивача з померлими, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦП України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Положеннями ст.63 ЦПК України передбачено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин, ОСОБА_2 посилався на те, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, була матір'ю ОСОБА_7 та двоюрідною бабою позивача, а ОСОБА_7, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно був сином ОСОБА_6 та двоюрідним дядьком ОСОБА_2 Також позивачем було зазначено родинні зв'язки були оформлені до 1945 року на території Магаданської області Російської Федерації і на теперішній час не можливо отримати цьому підтвердження.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції в якості свідків були допитані ОСОБА_12 та ОСОБА_13. Вказані свідки були попереджені про кримінальну відповідальність передбачену ст.384,385 КК України за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань,про що надали відповідні розписки. (а.с.82,83)

Свідок ОСОБА_13 пояснив колегії суддів, що у 1989 році він отримував у органах соціального забезпечення пенсійне посвідчення та у черзі познайомився з ОСОБА_6, і з того часу вони почали спілкуватись та бувати один у одного вдома. Під час однієї із таких зустрічей вдома у ОСОБА_6 до квартири зайшов чоловік 30 років та хлопчик 10 років, яких вона представила як свого сина ОСОБА_7 та онука ОСОБА_2, а також зазначила, що інших родичів у неї немає. Також свідок зазначив, що відносини між ним та ОСОБА_6 тривали протягом трьох років, під час яких він неодноразово зустрічався із ОСОБА_2 На початку 2000 років свідок зустрівся із ОСОБА_7, який розповідав, що проживає разом зі своїм племінником ОСОБА_2 Крім того, свідок пояснив, що коли він вирішив покласти кахель у ванній кімнаті, у магазині він зустрів ОСОБА_7, який допоміг свідку ОСОБА_13 обрати кахель та запропонував послуги з укладання цього кахлю, оскільки він займається такою діяльністю. Свідок надавав пояснення, що роботи по укладанню кахлю ОСОБА_7 проводив разом зі своїм племінником ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_12 зазначала про те, що вона у 1987 році працювала разом з ОСОБА_7, і десь через пів року почала бувати вдова у ОСОБА_7 та ОСОБА_6, де і познайомилась з останньою. Під час таких зустрічей ОСОБА_6 пояснювала, що їх сім'я приїхала з Магаданської області та інших родичів, крім сина ОСОБА_7 та онука ОСОБА_2 у неї немає. Свідок зазначала, що часто бачила ОСОБА_2 вдома у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, колегія суддів враховує, що під час розгляду справи судом першої інстанції було зокрема допитано свідка ОСОБА_9, який пояснив, що знав спадкодавця ОСОБА_7 з 1972 року, коли навчався з ним разом у Металургійному технікумі, а потім працював на Нікопольському заводі феросплавів. Цей свідок також особисто знав і матір ОСОБА_7 - ОСОБА_6, так як він бував у них вдова у квартирі АДРЕСА_1. Також свідок вказав, що у 2011-2012 році ОСОБА_7 разом з позивачем робив у нього ремонт в будинку та ОСОБА_7 розповідав, що ОСОБА_2 є його племінником, а саме сином його двоюрідного брата.

Однак, судом першої інстанції в порушення вимог ст.212 ЦПК України не було оцінено належність, допустимість, достовірність показання свідка ОСОБА_9, який був попереджений про кримінальну відповідальність згідно ст.384,385 КК України (а.с.38), томуколегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом не надано належної оцінки показанням свідка ОСОБА_9, який повністю підтвердив факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, як сина і матері та ОСОБА_7 та ОСОБА_2, як дядька і племінника.

З довідки Асоціації ОСББ «Світлоград» від 03 лютого 2015 року (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_6 у період з 25.07.1974 року по 14.12.1995 року була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1. Разом з нею проживав ОСОБА_7

Відповідно до свідоцтва виданого користувачу місця поховання від 13.08.2014 року (а.с.12), договору замовлення №1204 на організацію та проведення поховання від 13.08.2014 року та додатків №1 і №2 до цього договору (а.с.9-11), ОСОБА_2 здійснив та оплатив поховання ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник відповідач Нікопольського міської ради будучи належним чином повідомленим про розгляду справи судом апеляційної інстанції (а.с.64,81,88) до апеляційного суду не з'явився та доказів, які б спростовували покази вказаних свідків та відомості викладені у вказаних письмових доказах, не надав, хоча положеннями ч.3 ст.10 ЦПК України на кожну із сторін покладено обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що покази свідків ОСОБА_13, ОСОБА_12 та ОСОБА_9, довідку Асоціації ОСББ «Світлоград» від 03 лютого 2015 року, свідоцтво видане користувачу місця поховання від 13.08.2014 року, договорів замовлення №1204 на організацію та проведення поховання від 13.08.2014 року та додатки №1 і №2 до цього договору можна вважати належними та допустимими доказами на підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_2 та вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, як сина та матері, та факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, як двоюрідного дядька та двоюрідного племінника.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Згідно з ст. 549 ЦК УРСР, який дія на момент відкриття спадщини після ОСОБА_6, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ст. 548 ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_6 на підставі реєстраційного посвідчення 24.10.1994 року виданого Нікопольським БТІ на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1. (а.с.112) Рішенням Нікопольської міської ради народних депутатів №461 від 26.07.1996 року було перейменовано вулицю імені Газети Правда - на вулицю Електрометалургів. (а.с.114) Відповідно до відповіді №2120 від 04.11.2014 року КП «Нікопольське МБТІ» (а.с.111) право власності на вказану квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла. (а.с.36)

З відповіді Другої нікопольської нотаріальної контори вих.№2121/01-09 від 01.10.2015 року (а.с.94) вбачається, що нотконторою була проведена перевірка по книгам реєстрації обліку та реєстрації спадкових справ по даній нотаріальній конторі та встановлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_6 за період з ІНФОРМАЦІЯ_4 по 20 лютого 1996 року не відкривалась. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №41668412 від 01.10.2015 року вбачається, що відомості щодо ОСОБА_6 у Спадковому реєстрі відсутні. (а.с.97)

Відповідно до довідки від 11.11.2014 року ОСББ «Райдуга» (а.с.8), з 20.07.1989 року ОСОБА_7 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 прийняв спадщину після своєї матері ОСОБА_6, яка складалась зі спірної квартири АДРЕСА_1, оскільки він залишився фактично проживати у даній квартирі і вступив у володіння нею та вона належала йому з дати відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_4.

З матеріалів також вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер. (а.с.5)

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Для кровного споріднення характерним є ступені споріднення, тобто кількість народжень, що пов'язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних зв'язках.

Так, до родичів четвертого ступеня споріднення відносяться діти рідних племінників та племінниць спадкодавця (двоюрідні онуки і онучки) і рідні брати та сестри його діда та баби (двоюрідні дід та баба). Родичами п'ятого ступеня споріднення є діти двоюрідних братів та сестер спадкодавця, діти його двоюрідних діда та баби, діти двоюрідних онуків та онучок спадкодавця. До родичів шостого ступеня споріднення належать діти двоюрідних правнуків і правнучок спадкодавця, діти його двоюрідних племінників і племінниць, діти двоюрідного дядька і тітки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини

Відповідно до копії спадкової справи №457/2014 заведено до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 (а.с.99-109) вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після свого двоюрідного дядька ОСОБА_7 звернувся лише ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_7 не видавалось. (а.с.95)

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що до ОСОБА_2 перейшло право власності квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, тому колегія суддів приходить до висновку про можливість задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині та визнати за позивачем право власності на вказану квартиру.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду відповідно до положень п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України має бути скасоване, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3,4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Нікопольського міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, як сина та матері.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, як двоюрідного дядька та двоюрідного племінника.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: