Справа № 372/1672/15-ц
провадження 2-754/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

02 червня 2015 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Василенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про визнання недійсним пункту договору,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» звернулось до Обухівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним пункту 4.2 Договору з Членом Наглядової Ради публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» від 22 листопада 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» і ОСОБА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, 22 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір з Членом Наглядової Ради ПАТ «Кредитпромбанк», згідно з яким Позивач зобов'язався сплачувати ОСОБА_1 винагороду в розмірі встановленому пунктом 4.2 цього Договору. Відповідно до п. 4.2 Договору, згідно з рішеннями позачергових Загальних зборів акціонерів Банку від 08 листопада 2012 року, щомісячна винагорода члену Наглядової Ради встановлена у розмірі: 7500 євро на місяць, якщо член Наглядової Ради не є ні Головою Наглядової Ради, ні головою будь-якого Комітету Наглядової Ради; або 8500 євро на місяць, якщо член Наглядової Ради є Головою Наглядової Ради ( незважаючи на те, чи є такий член Наглядової Ради одночасно головою будь-якого Комітету Наглядової Ради чи ні); або 8200 євро на місяць, якщо член Наглядової Ради є головою будь-якого Комітету Наглядової Ради, але не є головою Наглядової Ради.

ОСОБА_1 здійснював повноваження члена Наглядової Ради з 08 листопада 2012 року по 01 березня 2013 року, тобто до того часу, коли припинив свої повноваження в односторонньому порядку подавши відповідну заяву .

Посилаючись на норми ст. 99 Конституції України, ст.ст. 203, 215, 524 Цивільного кодексу України позивач просив визнати недійсним п. 4.2 Договору з Членом Наглядової Ради публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», оскільки зарплата або винагорода за цивільно-правовими договорами в іноземній валюті на території України може видаватися виключно іноземним громадянам і не може використовуватись як засіб для плати праці або винагороди резидентам України, яким є відповідач ОСОБА_1

Представник позивача в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві просив про розгляд справи у його відсутність на підставі наданих доказів та проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу заочно, визнавши причини неявки позивача в судові засідання12.05.2015 року та 02.06.2015 року не поважними, оскільки подані відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи належними доказами про поважність неявки не підтверджені та розцінюються судом як такі, що подані з метою затягування розгляду справи.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір з Членом Наглядової Ради ПАТ «Кредитпромбанк».

За умовами пунктів 1.2, 1.3 Договору ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання виконувати обов'язки члена Наглядової Ради ПАТ «Кредитпромбанк», а Банк зобов'язався сплачувати йому за це винагороду у розмірі встановленому пунктом 4.2 цього договору.

Відповідно до пункту 4.2 Договору, згідно з рішеннями позачергових Загальних зборів акціонерів банку від 08 листопада 2012 року, щомісячна винагорода члену Наглядової ради встановлюється в розмірі: 7500 євро на місяць, якщо член Наглядової Ради не є ні Головою Наглядової Ради, ні головою будь-якого Комітету Наглядової Ради; або 8500 євро на місяць, якщо член Наглядової Ради є Головою Наглядової Ради ( незважаючи на те, чи є такий член Наглядової Ради одночасно головою будь-якого Комітету Наглядової Ради чи ні); або 8200 євро на місяць, якщо член Наглядової Ради є головою будь-якого Комітету Наглядової Ради, але не є головою Наглядової Ради.

Відповідна сума вищезазначеної винагороди виплачується члену Наглядової Ради в повному обсязі за кожний календарний місяць, починаючи з місяця, коли його було обрано членом Наглядової ради, Головою Наглядової Ради або головою будь-якого Комітету Наглядової Ради, і закінчуючи місяцем ( включно з таким місяцем), коли були припинені його повноваження як члена Наглядової Ради, голови Наглядової Ради або голови будь-якого Комітету Наглядової Ради.

01березня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Кредитпромбанк» з заявою, якою в односторонньому порядку склав з себе повноваження члена Наглядової Ради ПАТ «Кредитпромбанк», а отже повноваження члена Наглядової Ради відповідач здійснював з 08.11.2012 року по 01.03.2013 року.

Згідно з пунктом 1.4 Договору, цей Договір є цивільно-правовим договором, а положення законодавства України про працю не застосовуються до відносин між Банком та членом Наглядової Ради.

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зокрема, ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Крім того, як визначає п. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Згідно з ч. З ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93 використання іноземної валюти на території України як засобу платежу можливе лише за наявності ліцензії, виданої Національним банком України.

Відповідно до Правил використання готівкової іноземної валюти на території України , затверджених постановою Національного банку України від 30.05.2007 року № 200, іноземна валюта на території України може використовуватися для оплати праці , винагороди, виплати премій і призів лише працівникам-нерезидентам, які працюють в Україні за контрактом.

За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень.

У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищевикладені обставини, зарплата, винагорода за цивільно-правовими договорами в іноземній валюті на Україні може видаватися виключно іноземним громадянам і не може використовуватись для оплати праці резидентам України, яким є відповідач ОСОБА_1, а отже пунктом 4.2 Договору передбачені умови, які не відповідають чинному законодавству, а отже позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 179, 88, 213, 224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про визнання недійсним пункту договору - задовольнити.

Визнати недійсним пункт 4.2 Договору з Членом Наглядової Ради публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» від 22 листопада 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» і ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у відшкодування судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області.

СуддяМора О. М.