Справа № 127/2893/15-ц
Провадження № 2/127/2175/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 м. Вінниця

в складі: судді Бойка В.М.,

за участю секретаря Музики А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики суд -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення позики.

Позовні вимоги аргументовані тим, що 26.09.2012р. між ОСОБА_1 за розпискою позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 70 000,00 доларів США з умовою їх повернення до 01.11.2012р. Під час передачі коштів та написання розписки були присутні громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що і засвідчили своїми підписами в вищезазначеній розписці. У визначений строк дані грошові кошти не повернуто.

Вищевказане і стало підставою для звернення позивача до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні проти визнання позову заперечували. Відповідач вказав, що розписку писав, проте, грошей не брав.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно розписки від 26.09.2012р. ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 70 000,00 доларів США з умовою їх повернення до 01.11.2012р. (а. с.6 )

Відповідно до ст.ст. 15 та 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Суд бере до уваги, що розрахунок суми боргу здійснено згідно довідки від 10.02.2015р. вих. 47, виданої КБ "Преміум" за якою станом на 10.02.2015р. встановлено офіційний курс НБУ до долара на рівні 24, 956198 грн. ( а. с. 5)

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, тому суд вважає стягнути з ОСОБА_2 (21000 м. Вінниця, вул. Блюхера, буд.139, код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1(21000 м. Вінниця, вул. Фрунзе, буд.3В, код НОМЕР_2) кошти в сумі 70 000 долар США що еквівалентно 1 746 500 грн. боргу за розпискою (договором позики).

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 3651 гривень, який слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 610, 1046, 1047, 1049, ЦК України,. ст.ст.15, 81, 88, 209- 215, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (21000 м. Вінниця, вул. Блюхера, буд.139, код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (21000 м. Вінниця, вул. Фрунзе, буд.3В, код НОМЕР_2) кошти в сумі 70 000 долар США що еквівалентно 1 746 500 грн. боргу за розпискою (договором позики).

Стягнути з ОСОБА_2 (21000 м. Вінниця, вул. Блюхера, буд.139, код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (21000 м. Вінниця, вул. Фрунзе, буд.3В, код НОМЕР_2) судовий збір в сумі 3 651грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :