11.11.2015 Єдиний унікальний номер 205/5095/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/5095/15-ц
2/205/2328/15

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку квартири, яка розташована в м. Дніпропетровську, пров. Брянський, 14/1. Позовна заява мотивована тим, що 11.05.2014р. помер її батько, ОСОБА_4, який за час життя склав заповіт, відповідно до якого вищевказану квартиру, заповів ОСОБА_3. Водночас, позивач є інвалідом третьої групи, а отже, на її думку, має право на обовязкову частку в спадковому майні.

Представник ОСОБА_2 міської ради (далі ДМР) надав суду заперечення, у яких просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у звязку з тим, що ДМР є неналежним відповідачем, а також у звязку з тим, що відповідна частка вищевказаної квартири не була належним чином зареєстрована за час життя спадкодавця.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявилась, хоча про день, час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином.

Представник нотаріальної контори у судове засідання не зявився, натомість надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності.

ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вказаного позову з огляду на наступне.

11.05.2014р. помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 3/4 частини квартири, яка розташована в АДРЕСА_1.

З матеріалів справи вбачається, що право власності спадкодавця на 1/2 частину вказаної квартири підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим Заводом металоконструкцій ім. Бабушкіна м. Дніпропетровська від 09.02.1994р., а право власності на 1/4 частину спадкової квартири підтверджується Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2014р.

За час життя спадкодавець склав заповіт, засвідчений державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_5, яким на випадок своєї смерті заповів належну йому квартиру № 1, що розташована у м. Дніпропетровську, пров. Брянський, 14, ОСОБА_3.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено у ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.233 ЦК України заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В матеріалах справи наявна довідка Красногвардійської міськрайонної МСЕК м. Дніпропетровська № 004863 від 06.07.2015р., з якої вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи.

Відповідно до ч.3 ст.1235 ЦК України заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1241 ЦК України право на обовязкову частку у спадщині малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Позивач у передбачені ЦК України строки звернулась до Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4

22.01.2015р. постановою Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що за спадкодавцем не зареєстровано права власності на 3/4 частини спірної квартири.

Відповідно до ст.67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством .

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У положеннях п. 3.1 ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13 розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Водночас, за змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Матеріали спадкової справи містять заяву ОСОБА_3 від 04.10.2014р. про прийняття спадщини після ОСОБА_7, померлого 11.05.2014р.

Згідно з ч.1 ст.33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Незважаючи на розяснення позивачу та її представнику щодо належного відповідача у даній справі, а також стосовно права позивача звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача, позивач та її представник з подібним клопотанням не звертались, натомість у письмових поясненнях від 23.09.2015р. заперечували проти заміни відповідача на ОСОБА_3

Враховуючи, що позов предявлено виключно до ОСОБА_2 міської ради, яка не є належним відповідачем у даній справі, оскільки є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також те, що позивач або її представник не звертались до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача або залучення у якості співвідповідача ОСОБА_3, у суду відсутні підстави для задоволення позову.

У звязку з тим, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 197, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст.233, 392, 1217, 1216, 1218, 1223, 1268 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи ОСОБА_2 державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_8