УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Йорданештської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, відділу Держкомзему у Глибоцькому районі Чернівецької області про визнання частково недійсними договорів дарування земельних ділянок, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на спадкове майно за касаційною скаргою ОСОБА_10 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 6 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. звернулися до суду із указаним вище позовом, у якому просили виділити та визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на половину 1/5 частки спадкового нерухомого майна після смерті ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме: житлового будинку літ. «А», господарських будівель та споруд - сараїв літ. «В, Г, Д», по 2/5 вбиральні літ. «Ж», підвалу літ. «ПД» колодязя № 1, огорожі № 1-3, всього - вартістю 66 658 грн 50 коп.; визнати частково недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 27 грудня 2006 року про право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виданого на підставі рішення ХХІVсесії II скликання Йорданештської сільської ради від 22 березня 2006 року на ім'я ОСОБА_12; виділити та визнати за позивачами право власності по 1/5 частині кожному зазначеної земельної ділянки; виділити та визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 3/10 частини даної земельної ділянки, 1/2 частку ділянки загальною площею 0,0738 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий № НОМЕР_2, 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,1966 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий № НОМЕР_3, на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,0927 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий № НОМЕР_4, на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (пай) загальною площею 1,34 га, а саме: земельну ділянку НОМЕР_7, розташовану в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області, державний акт серії НОМЕР_5 від 8 квітня 2002 року, виданий на підставі рішення 4 сесії І скликання від 6 грудня 2001 року НОМЕР_6, виданий на ім'я ОСОБА_12

Під час розгляду справи позивачі збільшили свої позовні вимоги та просили витребувати у ОСОБА_10 на їхню користь 3/5 частини земельної ділянки загальною площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області; визнати частково недійсними договори дарування земельних ділянок, укладені 26 липня 2010 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_10, посвідчені приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округ Кінащук Н.М.: земельної ділянки загальною площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованої в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий № НОМЕР_8; земельної ділянки загальною площею 0,0927, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий № НОМЕР_4, земельної ділянки загальною площею 0,1966 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий № НОМЕР_3, земельної ділянки загальною площею 0,0738 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області, кадастровий № НОМЕР_2.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що вони є власниками 3/5 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1, на підставі рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 березня 2011 року, яке було зареєстроване в Глибоцькому КРБТІ 13 березня 2012 року, номер витягу 334347714, реєстраційний номер 13613671.

ОСОБА_7 та покійному батьку ОСОБА_12 на підставі вказаного рішення судом виділено та визнано за ними право власності на 2/5 частини даного домоволодіння, однак право власності вони не зареєстрували.

Житловий будинок АДРЕСА_1 розташований на земельній ділянці загальною площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, яка належала на праві власності ОСОБА_4 на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12. помер.

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 прийняли спадщину після померлого, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім них, спадкоємцями за законом є ОСОБА_9 та ОСОБА_5, які спадщину не прийняли.

26 липня 2010 року за життя ОСОБА_12. уклав зі своєю донькою ОСОБА_10 договори дарування земельних ділянок, які посвідчені приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М., а саме: земельної ділянки площею 0,0738 га - договір ВМК № 493966, зареєстрований в реєстрі за № 1935; земельної ділянки площею 0,0927 га - договір ВМК №493968, зареєстрований в реєстрі за № 1936; земельної ділянки площею 0,1966 га - договір ВМК № 493970, зареєстрований в реєстрі за № 1937; земельної ділянки площею 0,2500 га - договір ВМК № 493964, зареєстрований в реєстрі за № 1934.

Однак обдарована ОСОБА_10 своє право власності на ці земельні ділянки не зареєструвала відповідно до закону, а тому, на них відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_12.

Враховуючи те, що до позивачів перейшли у власність 3/5 частини будинку та відповідно у їхню власність повинні перейти 3/5 частини земельної ділянки, позивачі просили позов задовольнити.

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області 27 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/10 частку нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею - 93,7 кв.м., житловою площею 52,1 кв.м., гаражу літ «Б», сараїв літ. «В, Г, Д, Е», убиральні літ. «Ж», погребу «Пд», сараю літ. «З», навісу літ. «И», колодязю № 1 та огорожі № 1-5, всього загальною вартістю 309 550 грн.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину земельної ділянки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,34 га у межах згідно із планом, що розташована в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області, що належала ОСОБА_12 на праві власності на підставі державного акту на праві приватної власності серії НОМЕР_5 від 8 квітня 2002 року.

В іншій частині позову ОСОБА_4 відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5, ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 6 серпня 2015 року рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 квітня 2015 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання частково недійсним договору дарування від 26 липня 2010 року земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, про визнання права власності на частини вказаної земельної ділянки та витребування на їх користь частин земельної ділянки та ухвалено нове рішення про задоволення позову у цій частині.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: НОМЕР_8, розташованої в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області, укладений 26 липня 2010 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_10, посвідчений приватним нотаріусом Кінащук Н.М., в частині відчуження 7/10 частин вказаної земельної ділянки.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 3/10 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області; за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - по 1/5 частині кожному даної земельної ділянки.

Витребувано вказані частини земельної ділянки у ОСОБА_10

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_10 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про визнання частково недійсним договору дарування земельної ділянки, площею 0,2500 га, визнання за позивачами права власності на відповідні частини земельної ділянки та витребування їх у ОСОБА_10, апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст. ст. 15, 16, 203, 215, 319, 321 ЦК України, ст. ст. 120, 152 ЗК України, врахувавши роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», на підставі поданих сторонами доказів, оцінених згідно із ст. ст. 10, 60 ЦПК України, із дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що за життя ОСОБА_12. незаконно відчужив 3/5 частини земельної ділянки, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Такий висновок зроблено також із урахуванням рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 29 березня 2011 року (а.с. 31-32), яким встановлено, що господарство по АДРЕСА_1 до 15 квітня 1991 року належало до суспільної групи колгоспний двір і в ньому проживало 5 осіб - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12., ОСОБА_6., ОСОБА_7, а, отже, домоволодіння належало їм на праві спільної сумісної власності.

Цим же рішенням суду здійснено поділ будинку між особами, які в ньому проживали, а саме: виділено позивачам - 3/5 частини, а ОСОБА_4 і ОСОБА_7 - 2/5 частини.

Колегія суддів погоджується із таким висновком.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги у цій частині також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_10 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 6 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.І. Журавель
Судді:В.А. Черненко
С.П. Штелик