Справа № 739/1705/15-ц
Провадження № 2/739/370/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"02" грудня 2015 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме належною їй частиною житлового бидинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, пров. Заводський, 5.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником 1/20 частини вказаного житлового будинку, в якій зареєстрований її брат, тобто позивач. Останній з 16 жовтня 2012 року, тобто дня прописки, у вказаному житловому приміщенні не проживає, його особистих речей там немає, участі в утриманні у належному стані приміщення та сплаті комунальних платежів він не приймає, що свідчить про втрату ним інтересу до зазначеного житла. При цьому жодних перешкод для його проживання у вказаному житловому приміщенні йому не створювалося, відомостей про поважність відсутності відповідача у житловому приміщенні у позивачки не має.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що відповідач, який є її рідним братом, з моменту реєстрації у житловому будинку по пров. Заводському, 5 не проживає в даному будинку, перешкод йому в цьому жодних не створюється, з 2013 року він проживає поза межами Новгород-Сіверського району, жодних домовленостей між ним из цього приводу не було, відповідно на даний час відповідач втратив право користуватися зазначеним житловим приміщенням. Реєстрація відповідача у належній їй частині житлового будинку створює для неї перешкоди, зокрема щодо розпоряджання своєю власністю. Проти розгляду справи з постановленням заочного рішення позивачка не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча викликався до суду через оголошення у пресі (а.с. 12). За таких обставин, враховуючи згоду позивачки, суд вважає, що справа може бути розглянута без участі відповідача, з постановленням заочного рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 14 листопада 2006 року належить на праві власності 1/20 частка житлового будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, пров. Заводський, 5 (а.с. 5-6).

Згідно технічного паспорту вказана частина будинку складається з трьох кімнат із загальною житловою площею 6,4 м.2. (а.с. 13-14). З домової книги вказаного будинку вбачається, що відповідач, який є братом позивачки, зареєстрований з 16 жовтня 2012 року у частині будинку, яка належить останній (а.с. 8-9).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов кімнати, розташованої по пров. Заводському, 5 в м. Новгороді-Сіверському, яка належить позивачці, проведеного за участю свідків 29 вересня 2015 року, у вказаній кімнаті зареєстрований відповідач, який з дня реєстрації в ній не проживає (а.с. 7).

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла та кореспонденції і органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві, серед іншого, для захисту прав і свобод інших осіб.

Як вбачається, визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом позивачки потрібне останній для здійснення нею своїх прав власника житла, зокрема здійснення права розпоряджатися своїм житлом.

Згідно з частиною четвертою статті 9 Житлового кодексу Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У досліджених судом матеріалах справи немає доказів поважності причин відсутності відповідача понад три роки за місцем реєстрації в будинку, частина якого що належить позивачці та доказів створення відповідачу позивачкою перешкод в користуванні вказаним вище житлом. Також, як вбачається, жодних домовленостей щодо вказаного житла між позивачкою та відповідачем не було.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування житловим приміщенням, а саме частиною належного позивачці будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, пров. Заводський, 5, оскільки не проживає у ньому понад один рік без поважної причини, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

У звязку із задоволенням позову повністю, відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір, сплачений за подання позовної заяви, у розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 9 Житлового кодексу Української РСР, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме 1/20 (однією двадцятою) часткою житлового будинку, розташованого за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, провулок Заводський, 5, яка належить ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана ним до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення. У випадку залишення ухвалою суду заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку в десятиденний строк з дня винесення судом відповідної ухвали.

Особи, які брали участь у справі, можуть оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення заочного рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

Суддя В.В. Чепурко