н/п 2/490/4018/2015
19 листопада 2015 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Костюк Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,-
Відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Частина 1 ст.7 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь - якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Частинами 1, 3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволенню вимог іпотеко держателя. Позивачем на адресу відповідачів надіслані вимоги про усунення порушення зобов'язань вих. №30.1.0.0/2-119 від 28.10.2013 року із зворотнім повідомленням про вручення. Але вимоги позивача залишені без розгляду та реагування, заборгованість не погашено, в добровільному порядку відповідачем не вчинено дій, які б призвели до досудового врегулювання спору. Згідно ст. 38 Закону України "Про іпотеку", якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.
Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог.
Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог.
Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд.
Дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.
Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.
Розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю.
Іпотекодержатель, який реалізував предмет іпотеки, надсилає іпотекодавцю, боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, та іншим іпотекодержателям звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки.
Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.
Згідно з частиною четвертою статті 9, статті 109 Житлового кодексу України, статей 3940 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення
При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач надіслав відповідачм вимогу про виселення 28.10.2013р., однак відповідачі продовжують проживати за вказаною адресою.
За всіх вище викладених обставин, приймаючи до уваги встановлені факти надіслання позивачем вимог на адресу позичальника, те, що позичальник належним чином на такі вимоги не відреагував, те, що іпотечний договір містить зауваження щодо способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу права власності на такий предмет до стягувача, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Однак, згідно Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" від 03.06.2014р., протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Оскільки законом не призупиняється дія будь-яких нормативних актів в сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку стягнення на відповідні предмети забезпечення, його чинність на час вирішення спору не може бути підставою для відмови у позові. В зв'язку із чим, відповідно до ст.217 ЦПК України, задовольняючи позов, суд вважає необхідним рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, встановити відстрочку виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки до закінченні дії мораторію, встановленого Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 12, 13, 15, 16, 509, 510, 525, 526, 530, 541, 543, 549, 572, 589, 590, 610, 617, 625, 629, 653, 1046, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 7, 12, 38,40 Закону України «Про іпотеку», -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення - задовольнити.
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ КБ "Приват Банк" за кредитним договором №NKH3GA00000054 від 14.06.2007 року в розмірі 7013,67 доларів США, яка складається з наступного:- заборгованість за кредитом 5833,87 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 619,09 доларів США,- заборгованість по комісії за користуванням кредитом 100,00 доларів США, - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором 96,93 доларів США, - штраф (фіксована частина) 31,29 доларів США, - штраф (процентна складова) 332,49 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру № 141, що розташована за адресою: м.Миколаїв,пр.Леніна 183-А, загальною площею 61,70 кв.м., житловою площею 42,60 кв.м. шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №NKH3GA00000054 від 14.06.2007р.) ПАТ "ПриватБанк" з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державног ореєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАЬ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави правових дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.
Виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із квартири № 141, що розташована за адресою: м.Миколаїв,пр.Леніна 183-А.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн: НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн: НОМЕР_2, які зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ПАТ КБ "Приват Банк" судовий збір в розмірі по 401,99 грн. з кожного.
Відстрочити виконання рішення суду на період дії мораторію, встановленого Законом України №1304- VII від 03.06.2014р. "Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м.Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя О. В. Мамаєва