Ухвала

іменем україни

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 30 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із зазначеним позовом й просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 17 лютого 2014 року у розмірі 41 458 грн 19 коп., яка виникла у зв'язку з неналежним виконання відповідачем зобов'язань за вказаним договором щодо повного й своєчасного погашення кредиту.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 30 квітня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 17 лютого 2014 року у розмірі 41 458 грн 19 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 17 лютого 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 шляхом підписання анкети-заяви о приєднанні до Умов та правил надання банківських послуг укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав 16 400 грн зі сплатою 30% річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 19 листопада 2014 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором складає 41 458 грн 19 коп., з яких 31 138 грн 94 коп. - заборгованість по кредиту, 7 518 грн 86 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 350 грн - комісії, 500 грн - штраф (фіксована частина) та 1 950 грн 39 коп. - штраф (процентна складова).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844146/ed_2014_09_02/pravo1/T030435.html?pravo=1> за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 526 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843595/ed_2014_04_19/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 527 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843596/ed_2014_04_19/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 530 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843599/ed_2014_04_19/pravo1/T030435.html?pravo=1> зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. ст. 610 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843682/ed_2014_04_19/pravo1/T030435.html?pravo=1>, 612 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843684/ed_2014_04_19/pravo1/T030435.html?pravo=1> порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1766/ed_2015_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1819/ed_2015_06_04/pravo1/T041618.html?pravo=1>.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що з вини відповідача, який належним чином не виконував зобов'язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку.

Таким чином, установивши, що кредитна заборгованість за договором від 17 лютого 2014 року виникла з вини відповідача, який належним чином не виконував грошові зобов'язання, суди попередніх інстанцій дійшли вірного й обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для стягнення такої заборгованості з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Також судами вірно зазначено про відсутність доказів втрати паспорту відповідачем на час укладення кредитного договору.

Зазначені висновки судів відповідають обставинам справи й узгоджуються з нормами матеріального права.

При цьому, судами першої та апеляційної інстанцій дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Таким чином, підстав для скасування оскаржуваних рішень судів немає, оскільки висновки судів щодо задоволення позову зроблені вірно.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 30 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко