Провадження № 2/263/2368/2015
Справа № 263/7293/15-ц
У Х В А Л А

25 червня 2015 року Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Степанова С.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики від 21.05.2013 року в сумі 292910,84 грн. матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн. та моральної шкоди в розмірі 20000 грн.

Разом з позовною заявою позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій зазначила, що 21.05.2013 року в забезпечення виконання зобовязань відповідача за договором позики від 21.05.2013 року, між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки була квартира, яка знаходиться за адресою: місто Маріуполь, бул. ШевченкоАДРЕСА_1, та належить відповідачу на праві приватної власності.

Крім того відповідач має на праві приватної власності 51/100 частки будинку 75а по вул. 50 років СРСР в м. Маріуполі.

У звязку з поданням позову про стягнення заборгованості за договором позики, матеріальної та моральної шкоди, просив у якості забезпечення позовну накласти арешт на вищевказане вище нерухому майно та заборонити вчиняти дії, повязані з позасудовими способами звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без виклику сторін у судове засідання.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, одним з видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

З урахуванням вищевикладеного, суддя вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню частково, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, але вважає, що накладення арешту буде достатнім заходом для заборони відчуження нерухомого майна.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд враховує, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.05.2015 року виконання рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03.02.2015 року та ухвала апеляційного суду Донецької області від 28.04.2015 року були зупинені до закінчення касаційного провадження у справі, тому накладення по даній справі арешту на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: місто Маріуполь, бул. ШевченкоАДРЕСА_1, не буде перешкоджати виконанню вказаних рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити частково.

Накласти арешт на належну ОСОБА_2 квартиру № 53, що знаходиться у будинку 305 по бул. Шевченко у місті Маріуполі Донецької області, загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 43,0 кв.м. та 51/100 частку будинку 75а по вул.. 50 років СРСР в м. Маріуполі Донецької області, загальною площею 100,88 кв.м.

Копію ухвали направити до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції (87537, м. Маріуполь, вул. Купріна, 23-а), для виконання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя С.В. Степанова