Справа № 466/8364/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «Ірокс» про визнання права власності на квартиру,-

у с т а н о в и в :

06.10.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Ірокс» про визнання за нею права власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 44,4 м.кв.

Позовну заяву мотивує тим, що 21.07.2010 року між нею та ЗАТ «Ірокс» (правонаступником якого є ОСОБА_3 «Ірокс») було укладено договір №3/6 підряду у будівництві. Відповідно до цього договору та додатків до нього позивач передає, а відповідач приймає пай для її залучення у будівництво обєкту інвестування: квартири № 187, проектною площею 44, 83 кв.м на 2-му поверсі 6-ї секції житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418. Згідно п. 1.2 Договору за умови виконання замовником своїх інвестиційних зобовязань у повному обсязі, замовник отримує право власності на обєкт інвестування. Загальна вартість квартири за договором встановлена в розмірі 246 565,00 грн. Вказана сума була повністю оплачена частинами, що підтверджується квитанціями та довідкою, виданою ОСОБА_3 «Ірокс». Договором встановлено, що після закінчення будівництва відповідач зобовязаний здати будинок в експлуатацію, передати обєкт інвестування у власність позивача, здійснити оформлення права власності на належний позивачу обєкт інвестування. Планове закінчення будівництва та здача в експлуатацію грудень 2011 року. Позивач повністю виконала свої зобовязання згідно договору, натомість відповідач не виконує своїх зобовязань щодо здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності. До сьогоднішнього часу позивач не має правовстановлюючого документу щодо права власності на вищевказану квартиру та відповідач не визнає право власності на спірну квартиру. Тому позивач була змушена звернутися з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримала повністю, покликаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 «Ірокс» в судове засідання повторно не прибув, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду повідомлено не було.

З врахуванням ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 21 липня 2010 року між ОСОБА_2 та ЗАТ «Ірокс» було укладено договір № 3/6 підряду у будівництві, згідно з яким позивач передає, а відповідач приймає пай для його залучення у будівництво обєкту інвестування: квартири № 187, проектною площею 44,83 кв.м на 2-му поверсі 6-ї секції житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418.

Найменування підрядника змінилося із ЗАТ ІРОКС» на ОСОБА_3 «ІРОКС» у звязку із зміною найменування товариства.

Згідно п. 2.1 Договору вартість вказаної квартири складає 246 565,00 грн.

Позивачем повністю оплачено вартість обєкту інвестування, що підтверджується квитанціями та довідкою, виданою ОСОБА_3 «Ірокс».

Договором встановлено, що після закінчення будівництва відповідач зобовязаний здати будинок в експлуатацію, передати обєкт інвестування у власність позивача, здійснити оформлення права власності на належний позивачу обєкт інвестування. Планове закінчення будівництва та здача в експлуатацію грудень 2011 року.

В судовому засіданні встановлено, що позивач повністю виконала свої зобовязання згідно договору, натомість відповідач не виконує своїх зобовязань щодо здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності. Дані факти підтверджуються матеріалами справи та зібраними по справі доказами.

Відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої в Інспекції ДАБК у Львівській області 10.07.2014 р., будинок, в якому розташована вищевказана квартира, вважається закінченим будівництвом та обєктом готовим до експлуатації.

15.12.2014 р. на квартиру був виготовлений технічний паспорт, згідно якого квартира № 187 знаходиться на 2-му поверсі 10-ти поверхового будинку по вул. Шевченка, 418, у м.Львові, має загальну площу 44,4 кв.м, складається з однієї кімнати житловою площею 20,1 кв.м.

Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до п. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Згідно ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд враховує положення ч. 2 ст. 328 ЦК, якою встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Відповідно до п.п. 10 п. 27 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ № 703 від 22 червня 2011 р.», рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно» є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позивач правомірно набула право власності на проінвестоване нею житло. Доказів протилежного суду не подано. Відтак, за ОСОБА_2 слід визнати право власності на квартиру 187 (сто вісімдесят сім) у буд.418 (чотириста вісімнадцять) (секція 6) на вул.Шевченка у м.Львові, загальною площею 44,4 кв.м.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру 187 (сто вісімдесят сім) у буд.418 (чотириста вісімнадцять) (секція 6) на вул.Шевченка у м.Львові, загальною площею 44,4 кв.м.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_4