Справа № 509/1002/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

судді Курочки В.М.

при секретарі Задеряки Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Великодолинської селищної ради Овідіопольського району про визнання визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названим позовом, у якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 і відкрилась спадщина на спадкове майно у виді жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом є він, його мати і дружина спадкодавця ОСОБА_2, та його сестра і донька спадкодавця ОСОБА_3, відповідачі у справі. В установленому законом порядку він, його мати та сестра звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм відмовлено через ту обставину, що спадкодавець за життя не зареєстрував своє право власності на зазначене вище спадкове майно.

З наведених підстав позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позов визнали повністю.

Великодолинська селищна рада просила розглянути справу без участі її представника. (а.с. 19)

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 28)

Позивач був сином спадкодавця, ОСОБА_3 була дочкою спадкодавця, а ОСОБА_2 була дружиною спадкодавця і відповідно до ст. 1261 ЦК України усі вони є спадкоємцями за законом першої черги, в рівних частках. (а.с. 29,44-45,52)

Позивач і відповідачі постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім'єю, всі троє звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у виді жилого будинку їм відмовлено через ту обставину, що право власності спадкодавця на це майно не було в установленому законом порядку зареєстровано. (а.с. 9, 33-35)

Жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, спадкоємцем ОСОБА_4 був набутий на підставі договору дарування від 10.10.1996 р. і складався з одного кам'яного житлового будинку під літ. «А», загальною площею 26,7 м2, гаражу під літ. «Б», двох сараїв під літ. «В» і «Е», вбиральні під літ. «Г», душу під літ. «Д», бесідки під літ. «Ж», літньої кухні під літ. «З», споруд №1-4. (а.с. 56)

В наступному до жилого будинку була самочинно зведена прибудова під літ. «а», тамбур під літ. «а1», ганок «а2», збільшена загальна та житлова площа будинку. (а.с. 10-14)

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 6 постанови від 30.03.2012 р. №6 роз'яснив, що право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Тобто самочинно побудоване майно у виді прибудови під літ. «а», тамбура під літ. «а1», ганку під літ. «а2» не входить до складу спадкового майна і спадщина відкрилась лише на майно набуте спадкодавцем на законних підставах та зазначене у договорі дарування, тобто жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з одного кам'яного житлового будинку під літ. «А», загальною площею 26,7 м2, гаражу під літ. «Б», двох сараїв під літ. «В» і «Е», вбиральні під літ. «Г», душу під літ. «Д», бесідки під літ. «Ж», літньої кухні під літ. «З», споруд №1-4.

Визнання відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 суд не приймає з наступних підстав.

В установленому законом порядку ОСОБА_2 і ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті спадкодавця і відповідно до ст. 1273 ЦК України та у строки, встановлені ст. 1270 цього ж Кодексу, не відмовились від прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 25 постанови від 30.05.2008 р. №7 роз'яснив, що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо.

З наведених підстав суд приходить до висновку, що за позивачем підлягає визнанню право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька на 1/3 частину жилого будинку, набутого спадкодавцем на підставі договору дарування.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10,11,209,212,214-215,218 ЦПК України, ст. ст. 376, 1216-1218, 1261,1268-1270 ЦК України, п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. №6,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, на 1/3 частину спадкового майна у виді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який складається з одного кам'яного житлового будинку під літ. «А», загальною площею 26,7 м2, гаражу під літ. «Б», двох сараїв під літ. «В» і «Е», вбиральні під літ. «Г», душу під літ. «Д», бесідки під літ. «Ж», літньої кухні під літ. «З», споруд №1-4, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя: В. М. Курочка