Номер провадження: 22-ц/785/7579/15
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н. А.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2015 року у цивільній справі за позовом заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа: ОСОБА_3,

встановила:

У серпні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення підвалу, площею 39,4 кв.м., та нежитлове приміщення горища, площею 68,3 кв.м., що розташовані за адресою : АДРЕСА_1

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2011 року згаданий позов ОСОБА_3 був задоволений в повному обсязі, визнано за ОСОБА_3 право власності на нежиле приміщення горища, площею 68,3 кв.м., та нежиле приміщення підвалу, площею 39,4 кв.м., що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 67-69).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2012 року вказане заочне рішення від 01 листопада 2011 року скасоване та справу призначено до розгляду у загальному порядку (т.1, а.с. 81).

У лютому 2014 року ОСОБА_4, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, у справі за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради про визнання права власності, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, Одеської міської ради та заступника прокурора Приморського району м. Одеси про усунення перешкод у користуванні майном у вигляді нежитлового приміщення підвалу, площею 38,6 кв.м., та нежитлового приміщення горища, площею 68,3 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 151-154).

Крім того, у лютому 2013 року заступник прокурора Приморського району м. Одеси звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в особі Одеської міської ради до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_3, про витребування нерухомого майна у вигляді приміщень підвалу, площею 39,4 кв.м. та горища, площею 68,3 кв.м., що розташовані в будинку під АДРЕСА_1 в м. Одесі, на користь Одеської міської ради, із скасуванням реєстрації права власності на це нерухоме майно за ОСОБА_4 (т.2, а.с. 1-3).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2014 року згадані цивільні справи за позовом ОСОБА_3 до Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності, та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Одеської міської ради, заступника прокурора Приморського району м. Одеси про усунення перешкод у користуванні майном,та цивільна справа за позовом заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3 про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, були об'єднані в одне провадження (т.1, а.с. 282-283).

Разом з тим, суд розглянув дану справу в межах позовних вимог заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_3, про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Представник прокуратури Приморського району м. Одеси просила розглянути справу без участі представника позивача та задовольнити позов, про що подала адресовану суду письмову заяву.

Представник Одеської міської ради підтримав позовні вимоги заступника прокурора Приморського району м. Одеси та просив розглянути справу без участі представника Одеської міської ради, про що подав адресовану суду свою письмову заяву.

Справа була розглянута у відсутність відповідача ОСОБА_4 та третьої особи ОСОБА_3

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2015 року позов заступника прокурора Приморського району було задоволено у повному обсязі.

В апеляційних скаргах ОСОБА_4 та ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким їх позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заступник прокурора Приморського району м.Одеси обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_4 набула право власності на нежиле приміщення горища, площею 68,3 кв.м., та нежиле приміщення підвалу, площею 39,4 кв.м., що розташовані за адресою : АДРЕСА_1, на підставі договорів дарування від 29.12.2011 р., укладених між нею і ОСОБА_3

Враховуючи, що ОСОБА_3 набула право власності на вказані нежилі приміщення горища та підвалу на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2011 року у справі № 2/1522/10475/11, яке було скасовано ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2012 року, то існують всі правові підстави для витребування вказаних приміщень на користь Одеської міської ради, із скасуванням реєстрації права власності на це нерухоме майно за ОСОБА_4

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, з огляду на наступні обставини.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, заступник прокурора посилався на ст. 388 ЦК України, згідно якої нежилі приміщення, які вибули з володіння власника, тобто Одеської міської ради, без її волі та за відсутністю відповідного погодження, мають бути витребувані з незаконного володіння ОСОБА_4

Однак, судом першої інстанції не було враховано, що Одеською міською радою, в особі її виконавчого органу - Управління архітектури та містобудування, 18.05.2013 та 22.08.2013 року відповідачці ОСОБА_4 були надані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 01-07/202 та № 01-07/3827 (т.1, а.с.173-176. 177-181).

Відповідно до них було визначено умови та обмеження щодо реконструкції нежитлового приміщення горища і підвалу квартири № 3, які розташовані у двоповерховому внутрішньо дворовому правоворотньому флігелі житлового будинку.

При цьому, вищевказаними Умовами передбачалось об'єднання приміщень горища і підвалу, без розширення, внутрішнім переплануванням та улаштуванням в рівні горищного приміщення мансардних приміщень, без зміни ухилу покрівлі, та з улаштуванням окремого вхідного вузла з боку фасаду флігеля з улаштуванням сходів в існуючому напрямку та закладкою існуючого вхідного вузла з боку парадної житлового будинку.

Тобто, Одеською міською радою, в особі Управління архітектури та містобудування, надано дозвіл ОСОБА_4 на реконструкцію квартири № 3, з приєднанням до неї горища, площею 68,3 кв.м., та підвалу, площею 39,4 кв.м., що свідчить про погодження позивача на вибуття з його володіння спірного майна, у вигляді нежитлових приміщень горища та підвалу, саме з його волі.

З цих підстав слід зазначити, що відповідно до п. 1 додатку до рішення Одеської міської ради № 3295-УІ від 16.04.2013 р. «Про затвердження положення про Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради у новій редакції», Управління архітектури та містобудування є виконавчим органом Одеської міської ради, підзвітне та підконтрольне їй.

Таким чином, Одеська міська рада була належним чином проінформована про набуття у власність спірних приміщень, зміну власника та про намір нового власника здійснити їх реконструкцію, про створення нового об'єкту нерухомості у вигляді квартири АДРЕСА_1 загальною площею 113,94 кв.м., і не висловила своїх заперечень з цього приводу, та більш того, погодила проведення робіт з реконструкції.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що у відповідності до ст. 37 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3395-УІ від 19.05.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (далі - Інспекція ДАБК) наказом № 255/13 від 23.08.2013 року була видана Декларація про початок виконання будівельних робіт щодо здійснення і реконструкції належної ОСОБА_4 на праві власності квартири АДРЕСА_2 за рахунок горища та підвалу цього ж будинку, яка зареєстрована в Інспекції ДАБК 06.11.2013 року (т.1, а.с.169-172).

Реконструкція нежитлового приміщення горища під мансарду з приєднанням до квартири АДРЕСА_3 здійснювалась згідно належно затвердженого проекту, здійсненого ТОВ «Градбуд-ГБ» від 16.09.2013 року (а.с.231-280).

При цьому, реконструкція горища була здійснена у відповідності до Технічного висновку про технічний стан і можливості реконструкції нежитлового приміщення горища і квартири № 3, які розташовані в житловому будинку АДРЕСА_1 м. Одесі, з їх об'єднанням, внутрішнім переплануванням та облаштуванням в рівні приміщення горища мансарди (т.1, а.с.182-190).

Більш того, 24.10.2013 року Інспекцією ДАБК зареєстрована Декларація про готовність об'єкта до експлуатації щодо здійснення реконструкції нежитлового приміщення підвалу, а згодом, 29.05.2014 р., Інспекцією ДАБК зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації щодо реконструкції нежитлового приміщення горища та квартири АДРЕСА_2 (т.2, а.с.106-108).

Як вбачається з Висновку № 172/2011 року судової будівельно-технічної експертизи від 17.10.2011 року нежитлові приміщення підвалу, площею 39,4 кв.м. і горища, площею 68,3 кв.м., що розташовані в будинку АДРЕСА_1 в м. Одесі, відповідають будівельним, санітарним і пожарним нормам і правилам, у тому числі ДБН.

Зазначені приміщення є допоміжними приміщеннями всього будинку № 6, однак в них відсутні інженерні комунікації загального користування будинку № 6.

Подальша експлуатація вищезазначених нежитлових приміщень як окремих приміщень можлива (т.1, а.с. 55-60).

Крім того, згідно Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 062/2014 року від 08.08.2014 року, виконані будівельні роботи в приміщеннях підвалу площею 38,6 кв.м., а також в приміщенні горища (устрій мансардного поверху площею 60,80 кв.м.), є невід'ємною частиною покращення приміщення в будинку АДРЕСА_1 в м. Одесі (т.2, а.с.96-105).

Із вказаного Висновку слідує, що внаслідок проведеного дослідження реконструйованого приміщення горища - новоствореного мансардного поверху, який конструктивно пов'язаний з квартирою № 3, привести реконструйоване приміщення горища в первинний стан, без завдання шкоди конструктивним елементам житлового будинку, не є можливим.

Приведення в первинний стан реконструйованого підвального приміщення без завдання шкоди конструктивним елементам житлового будинку можливо частково, а саме шляхом демонтажу перегородки між приміщенням коридору і туалету та демонтажу кладки закладеного дверного отвору з боку входу в приміщення підвалу.

Приведення будівельних робіт по демонтажу дерев'яного перекриття між підвальним поверхом і другим поверхом, на якому розташована квартира № 3, без завдання шкоди конструктивним елементам житлового будинку, не є можливим.

Таким чином, як свідчать матеріали справи, на час розгляду спору, ні підвального приміщення, ні приміщення горища, які є предметом спору, та які були відчужені відповідачкою ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 за договорами дарування від 29.12.2011 року (т.1, а.с.114-115, 116-117), не існує, що в свою чергу виключає можливість витребування цих приміщень.

Крім того, право власності ОСОБА_4 на реконструйовану квартиру, з приєднанням до неї спірних реконструйованих приміщень підвалу і горища зареєстровано в Єдиному державному реєстрі права власності на нерухоме майно, що підтверджується відповідним Витягом № 25744018 від 19.08.2014 року (т.2 а.с.143-144), свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 25743755 від 19.08.2014 року (т.2 а.с.142) та технічним паспортом на квартиру (т.2 а.с.139-141).

Таким чином, на час розгляду справи нежитлових приміщень підвалу і горища, які розташовані в будинку АДРЕСА_1 в м. Одесі, та стосовно яких заступник прокурора ставить питання про їх витребування, як об'єктів права власності не існує, оскільки внаслідок реконструкції вони приєднані до квартири № 3 вказаного житлового будинку і є його невід'ємними частинами.

У відповідності до діючого законодавства України витребуванню в порядку віндикації підлягає індивідуально визначена річ, яка фізично існує на момент витребування.

Враховуючи, що майна, яке на думку заступника прокурора Приморського району м. Одеси незаконно вибуло із володіння Одеської міської ради, на даний час не існує, воно не може бути витребуване у його власника ОСОБА_4

Крім викладеного, судом першої інстанції не було враховано, що у відповідності до ч. 1. ст. 10 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд та приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Рішенням Конституційного Суду України від 02.03.2004 р. по справі № 1-2/2004 зазначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій.

Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» допоміжними вважаються приміщення багатоквартирного будинку, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Разом з тим, як було зазначено вище, у відповідності до Висновку судової будівельно-технічної експертизи, виконаного ПП «Одеський науково-дослідний центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С.» 17.10.2011 року, у відповідності до ДБН В.2.2-15-2005 «Будівлі та споруди. Житлові будівлі. Основні положення» спірні нежитлові приміщення підвалу площею 39, 4 кв.м. та горища, площею 68,3 кв.м., є допоміжними приміщеннями.

З підстав викладеного, вищезазначені приміщення підвалу та горища є допоміжними приміщеннями усього будинку АДРЕСА_1 у м. Одесі та не належать до категорії нежилих приміщень.

Враховуючи, що всі квартири в будинку АДРЕСА_1 приватизовані, та перебувають у приватній власності громадян, єдиними власниками допоміжних приміщень у цьому будинку є його мешканці.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент проведення реконструкції усі власники квартир у будинку АДРЕСА_1 відмовились від права на спірні приміщення горища та підвалу на користь нового власника квартири 3 цього будинку (т.1, а.с.18-27, 202-205).

Таким чином, спори відносно виникнення права спільної сумісної власності на вказані підсобні приміщення до набувальників прав на квартири у будинку та виділу вказаних спірних приміщень у натурі із загальної кількості допоміжних приміщень будинку, а також відносно володіння цими допоміжними приміщеннями після приватизації між співвласниками будинку іншими особами, відсутні.

Усе вищенаведене свідчить про те, що передача у приватну власність спірних приміщень горища та підвалу ніяким чином не порушує законні права та інтереси Одеської міської ради як власника майна територіальної громади, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів того, що Одеська міська рада була титульним власником спірних допоміжних приміщень підвалу та горища.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявники апеляційної скарги надали суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог заступника прокурора Приморського району м. Одеси та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам законодавства не відповідає, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки при ухваленні рішення судом неправильно застосовані норми матеріального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа: ОСОБА_3, відмовити.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_3 до Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності, та ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Одеської міської ради, заступника прокурора Приморського району м. Одеси про усунення перешкод у користуванні майном, то матеріали справи не мають доказів того, що вони розглянуті.

Так, із тексту оскаржуваного судового рішення вбачається, що зазначені позовні вимоги залишені без розгляду через повторну неявку позивачів у судове засідання.

Однак, матеріали справи не мають жодних доказів постановлення відповідної ухвали з цього приводу, Єдиний державний реєстр судових рішень також не містить зазначеного судового рішення.

Крім того, матеріали справи також не містять доказів повторної неявки позивачів у судове засідання, про які вони були належним чином повідомленими про час і місце судового засідання.

З цих підстав, та враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_3 до Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності, та позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Одеської міської ради, заступника прокурора Приморського району м. Одеси про усунення перешкод у користуванні майном, не розглянуті судом, колегія суддів вважає за необхідне матеріали цивільної справи повернути до Приморського районного суду м. Одеси для продовження розгляду вказаних позовних вимог.

При цьому, колегія суддів зазначає, що вимоги апелянтів про задоволення їх позовних вимог задоволенню не підлягають, оскільки у відповідності до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції вищевказані позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були розглянуті, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити по цим вимогам судове рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 липня 2015 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог заступника прокурора Приморського району м. Одеси в інтересах держави, в особі Одеської міської ради, до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа: ОСОБА_3, відмовити.

Матеріали цивільної справи повернути до Приморського районного суду м. Одеси для продовження розгляду позовних вимог ОСОБА_3 до Одеської міської ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності, та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Одеської міської ради, заступника прокурора Приморського району м. Одеси про усунення перешкод у користуванні майном.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко