Справа №: 705/4110/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Кімстачова О.С.

з участю:

секретаря судового засідання Власової Т.Ю.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

14.07.2015 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позивач просила: визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,0555 га, що розташована за адресою: вул. Герцена, 57-а, в м. Умані Черкаської області та призначена для обслуговування жилого будинку, яка на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 293619 від 17.03.2005 належала її власнику і спадкодавцю гр. ОСОБА_3, батькові позивача, який помер 07.02.2014 в м. Умані Черкаської області, та яка на Схемі розподілу земельної ділянки, наданої СП ТОВ «Фавор», не заштрихована; та визнати за відповідачем, ОСОБА_2, права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0087 га, що розташована за адресою: вул. Герцена, 57-а в м. Умані Черкаської області, та призначена для обслуговування жилого будинку, яка на підставі Договору Дарування від 31.05.2005, реєстр. № 2-1334, належала брату позивача і чоловікові відповідача гр. ОСОБА_4, який помер 26.08.2006 в м. Умані Черкаської області, та яка на Схемі розподілу земельної ділянки, наданої СП ТОВ «Фавор» заштрихована.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свій позов та просила задовольнити її позовні вимоги, пославшись на обставини, наведені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 не визнала позов, оскільки належні їй частина будинку з надвірними спорудами і будівлями розташовані на земельній ділянці, площа якої перевищує 87 кв.метрів, які позивач просить визнати за відповідачем.

Дослідивши письмові докази, подані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень, суд встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3, який помер 07.02.2014 в м. Умані Черкаської області (Свідоцтво про смерть серії 1-СР № 231878 від 07.02.2014, актовий запис про смерть № 107). ОСОБА_1 прийняла спадщину, що вбачається з постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.05.2015 у спадковій справі № 146/2015. Згідно із заповітом ОСОБА_3 від 24.01.2006, посвідченим державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, в реєстрі № 2-29, спадкоємцю ОСОБА_1 був заповіданий належний ОСОБА_3 на праві власності житловий будинок з приватизованою земельною ділянкою, що знаходяться в м. Умані вул. Герцена, буд. 57-а, Черкаської області.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.05.2015 державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 спадкоємцю ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 на частку земельної ділянки, що знаходиться в м. Умані по вул. Герцена, буд. 57-а, оскільки у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказана площа земельної ділянки 0,0642 га, а ОСОБА_3 31.05.2005 за реєстровим № 2-1334 подарував ОСОБА_4 із належної йому земельної ділянки площею 0,0642 га 87 кв.м., про що зроблена відмітка в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 293619 від 17.03.2005. Обдарований ОСОБА_4 помер і не зареєстрував належним чином подаровану йому земельну ділянку площею 87 кв.м. Провести розподіл та державну реєстрацію земельних ділянок неможливо тому, що власники померли.

Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0555 га, яка, на її думку, належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 293619 від 17.03.2005, та за відповідачем право власності на земельну ділянку площею 0,0087 га, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Договору Дарування від 31.05.2005, реєстр. № 2-1334.

З такою позицією позивача щодо наявності права власності в спадкодавців на спірні земельні ділянки площею 0,0555 га та 0,0087 га суд не може погодитися, враховуючи такі обставини і положення законів, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При цьому до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З норм статті 1225 ЦК України вбачається, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом, визначеним законом.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 293619 від 17.03.2005 ОСОБА_3 на підставі рішення Уманської міської ради № 8-37/4 від 10.11.2004 є власником земельної ділянки площею 0,0642 га, яка розташована по вул. Герцена, 57а, у м. Умані Черкаської області, і призначена для обслуговування жилого будинку. Кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0298.

Договором дарування частини земельної ділянки від 31.05.2005, посвідченим державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 і зареєстрованим у реєстрі за № 2-1334, ОСОБА_3 (даруватель) подарував, а ОСОБА_4 (обдаровуваний) прийняв у дар належну ОСОБА_3 на праві власності земельну ділянку розміром 87 кв.м., що знаходиться в м. Умані, вул. Герцена, 57а, належну дарувателю на підставі Державного акта на право власності на землю серії ЯБ № 293619, виданим 17.03.2005 на підставі рішення Уманської міської ради № 8-37/4 від 10.11.2004. Пунктом 7 Договору передбачено, що договір є підставою для видачі державного акту на право приватної власності на землю, а пунктом 8 що право власності на вказану в договорі земельну ділянку у обдаровуваного виникає з моменту державної реєстрації цього Договору.

У частині 1 статті 79 Земельного кодексу України (у редакції, що діяла станом на 31.05.2005 день укладення Договору дарування частини земельної ділянки) (далі ЗК України) визначено, що земельна ділянка як об'єкт права власності це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 116 ЗК України набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або ж, як це передбачено ст. 131 ЗК України, на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод, укладення яких здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. І частиною 3 цієї статті передбачено, що приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт (ст. 126 ЗК України).

Підстави і порядок виникнення у обдарованого ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 87 м.кв. за Договором дарування частини земельної ділянки від 31.05.2005 регулювалися нормами ЦК України (ч. 1 ст. 328, ч. 4 ст. 334, абзац другий ч. 2 ст. 373, ) і нормами ЗК України, наведеними вище (у редакціях, які діяли на час укладення вказаного договору).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 334 ЦК України, оскільки договір про відчуження земельної ділянки підлягав державній реєстрації, то право власності у набувача обдарованого ОСОБА_4 могло виникнути лише з моменту такої реєстрації.

Надані суду документи Договір дарування частини земельної ділянки від 31.05.2005, Державний акт на земельну ділянку серії ЯБ № 293619, підтверджують лише факт укладення відповідного договору дарування між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і бажання власника земельної ділянки передати частину з неї іншій особі. Однак обдарований ОСОБА_4 за життя не отримав щодо спірної частини земельної ділянки державний акт про право власності на неї на своє ім'я та, відповідно, не зареєстрував в уповноваженому органі договір дарування і своє право власності на подаровану йому земельну ділянку площею 87 кв.м. Так само і ОСОБА_3 як особа, яка відчужувала частину від своєї земельної ділянки, не отримав новий державний акт про право власності на земельну ділянку, яка залишалася в його власності, і не зареєстрував своє право власності на земельну ділянку площею 0,0555 га.

Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж двох земельних ділянок площею 87 кв.м. і площею 0,0555 га в натурі (на місцевості) за адресою вул. Герцена, 57а, м. Умані Черкаської області, на замовлення ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 не виготовлялась ні до, ні після укладення Договору дарування частини земельної ділянки від 31.05.2005.

Отже, на підставі наведеного вище, суд дійшов висновку, що на момент смерті ОСОБА_3 (07.02.2014) у нього як у спадкодавця не виникло і не існувало права власності на земельну ділянку (в розумінні ч. 1 ст. 79 ЗК України) площею 0,0555 га за адресою вул. Герцена, 57а, м. Умані Черкаської області, яке б було посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 293619 від 17.03.2005; і що на момент смерті ОСОБА_4 (26.08.2006) у нього як спадкодавця не виникло і не існувало права власності на земельну ділянку (в розумінні ч. 1 ст. 79 ЗК України) площею 0,0087 га. відповідно до Договору дарування частини земельної ділянки від 31.05.2005.

У статті 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею та за відповідачем права власності на земельні ділянки площею, відповідно, 0,0555 га і 0,0087 га за адресою вул. Герцена, 57а, м. Умані Черкаської області, є необгрунтованими та суперечать закону, і тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 3, 10 ,11, 15, 31, 57-60, 208-210, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,0555 га, що розташована за адресою: вул. Герцена, 57-а в м. Умані Черкаської області та призначена для обслуговування жилого будинку, яка на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 293619 від 17 березня 2005 р. належала її власнику і спадкодавцю гр. ОСОБА_3, батькові позивача, який помер 07 лютого 2014 р. в м. Умані Черкаської області, та яка на Схемі розподілу земельної ділянки, наданої СП ТОВ «Фавор», не заштрихована; та про визнання за відповідачем, ОСОБА_2, права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,0087 га, що розташована за адресою: вул. Герцена, 57-а в м. Умані Черкаської області та призначена для обслуговування жилого будинку, яка на підставі Договору Дарування від 31 травня 2005 року, реєстр. № 2-1334, належала брату позивача і чоловікові відповідача гр. ОСОБА_4, який помер 26 серпня 2006 року в м. Умані Черкаської області, та яка на Схемі розподілу земельної ділянки, наданої СП ТОВ «Фавор» заштрихована, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О.С. Кімстачов