Справа № 308/2181/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Власова С.О.,

суддів- Бисаги Т.Ю., Дроботі В.В.

при секретарі - Рогач О.Я.,

з участю: позивачки- ОСОБА_2 та її ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, від імені якої діє представник ОСОБА_4, на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третя особа без самостійних вимого на боці відповідача районний відділ Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про стягнення неустойки за порушення строків сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що на підставі рішення Ужгородського районного суду з ОСОБА_5 стягнуто на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 31.05.1996 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка вказує, що відповідач не сплачує аліменти, що присуджені до стягнення за рішенням суду. Відповідно до довідки РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 04.02.2015 року заборгованість ОСОБА_5 становить 51246,46 грн. Таким чином, згідно положень ч.1 ст. 196 СК України позивачка має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням того, що аліменти призначаються і повинні сплачуватися щомісячно, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за весь час кожен день прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення. Враховуючи наведене просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь неустойку за порушення строків сплати

аліментів за період з 01.11.2012 року по 01.02.2015 року, в розмірі 414104 грн. (51246,46х0,01%/810).

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 03.08.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за порушення сплати аліментів за період з 2002 року по 2012 рік, в розмірі 15356,66 грн. та на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2, від імені якої діє представник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03.08.2015 року в частині відмови у задоволенні позову та ухвали в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали, просили суд її задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що на підставі виконавчого листа, виданого 09.09.2004 року Ужгородським районним судом, з ОСОБА_5 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 31.05.1996 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 33).

Аліменти відповідач не сплачував, у зв'язку з чим, виникла заборгованість за період з 2002 року по 2012 року, у сумі 51246,46 грн., яка розрахована головним державним виконавцем РВ ДВС Головного управління юстиції у Закарпатській області №3-166/15 від 24.02.2015 року (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України встановив факт заборгованості за аліментами та залежно від цього вирішив питання про наявність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Колегія суддів не може погодитися з твердженням позивача, що судом першої інстанції невірно вирахувано суму неустойки (пені).

Згідно положень Сімейного Кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 Сімейного Кодексу України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З урахування правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст.. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто, неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналізуючи встановлені обставини, наведені судом в оскаржуваному рішенні розрахунки та зібрані у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що заочним рішенням суду першої інстанції правильно стягнуто з ОСОБА_5 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів з часу невиконання рішення суду, а саме з 2002 року по 2012 рік, в розмірі 15356,66 грн.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, і ухвалив у справі законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст..ст.304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, від імені якої діє представник ОСОБА_4 - відхилити.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 серпня 2015 року -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді :