АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

за участю позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

УСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 у розмірі 50% з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Діти проживають разом з позивачем у орендованій квартирі та знаходяться на її утриманні. Вказує, що звернення до відповідача про надання допомоги на утримання дітей залишаються без задоволення.

Зазначила, що відповідач працює, приблизний його дохід становить 9000 грн., утриманців не має.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на необґрунтованість висновків суду першої інстанції; недостатності матеріальної участі відповідача у вихованні та розвитку дітей.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням матеріального стану сторін, аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача є достатніми для утримання дітей.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду колегія не може, виходячи з наступного.

Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов»язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України.

За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З матеріалів справи убачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач працює в Броварській районній лікарні та її дохід за лютий-липень 2015 року становить 20207,90 грн.

Відповідач перебуває на службі в Міністерстві оборони України та його дохід за квітень-вересень 2015 року становить 52374,97 грн.

З матеріалів справи також убачається, що відповідач приймає участь у матеріальному забезпеченні дітей, що підтверджується даними наданих касових документів за жовтень, грудень 2013 року; січень-травень, вересень, листопад, грудень 2014 року; січень-червень 2015 року у сумах від 967,50 грн. до 3038 грн. Окрім того, ним оплачено путівку в літній табір вартістю 3550 грн.

Проте, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги щодо недостатності такої участі у забезпеченні належного розвитку дітей.

Зважаючи на те, що аліменти мають на меті забезпечення нормальних матеріальних умов життя дитини, ураховуючи усі істотні обставини справи, рівень доходів обох батьків, колегія уважає за доцільне визначити як аліментні зобов»язання частку від доходу відповідача у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу), оскільки визначений судом розмір є недостатнім на утримання двох дітей.

Відповідно до ст.309 ЦПК України неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи є підставами для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 13 жовтня 2015 року скасувати в частині визначення розміру аліментів, та в цій частині ухвалити нове, яким визначити аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3 щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В.Болотов