Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Марцинкевич В.А.

при секретарі Бовкун О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк», третьої особи публічного акціонерного товариства «Державного експортно-імпортного банку України» про стягнення неправомірно списаних грошових коштів з платіжної картки та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк» про стягнення неправомірно списаних грошових коштів з платіжної картки в сумі 20398 грн. 58 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 20000 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 08.08.2011 року між нею та ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк» було укладено договір про виготовлення платіжної карти VISA, відкриття поточного рахунку і розрахункового обслуговування фізичної особи № НОМЕР_1. На підставі вказаного договору позивачці було відкрито рахунок НОМЕР_2 у валюті USD та видано платіжну картку Visa Cold НОМЕР_3.

З 13 липня 2014 року по 17 липня 2014 року позивачка перебувала на лікуванні у місті Стамбул, Туреччина, що підтверджується відміткою у закордонному паспорті.

17.07.2014 року позивачкою в межах послуги sms-банкінг було отримано повідомлення на свій номер мобільного телефону про списання з банківського рахунку грошових коштів у розмірі 1414,92 доларів США, що еквівалентно 48669 російських рублів. Про вказану подію відповідача «Міжнародний інвестиційний банк» було попереджено в телефонному режимі.

18.07.2014 року позивачка звернулась до відповідача з заявою-претензією картодержателя, в якій просила повернути кошти на рахунок, оскільки нею не проводилося ніяких операцій 17.07.2014 року.

У відповідь на адвокатський запит, відповідачем було повідомлено, що оскарження операцій проводиться в строк до 180 робочих днів згідно правил міжнародної платіжної системи Visa International та повідомлено, що оскаржені платежі 17.07.2014 року було здійснено засобами електронної комерції з web-сайту, зареєстрованого на території Російської Федерації.

06.08.2014 року позивач знову звернулася до відповідача з заявою по повернення їй безпідставно списаних коштів, однак відповіді надано не було.

16.09.2014 року від відповідача надійшла відповідь на заяву-претензію в якій було вказано, що проведені операції пов'язані з оплатою відео ірг через web-сайт. Операції здійсненні в підприємстві Yandex.Money (Росія) користувачем на ім'я ОСОБА_3 з комп'ютера з IP адресом 78.139.200.80 для оплати послуг YUPLAY. Встановлено, що дана адреса належить інтернет-провайдеру http:www.tomtel.ru/, яка знаходиться за адресою Росія, м. Томськ, пр. Миру 12-А. Однак на підтвердження вказаних доводів, відповідач не надав жодного доказу.

Внаслідок безпідставного та неправомірного списання з рахунку грошових коштів позивачці було завдано моральну шкоду, що полягала у фізичних та душевних стражданнях, спричинених незручностями пов'язаними з обмеженням у користуванні платіжною карткою та грошовими коштами на момент перебування за кордоном.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з урахуванням збільшених позовних вимог та просила суд визнати неправомірними операції здійсненні 17 липня 2014 року по платіжній картці НОМЕР_3 та стягнути неправомірно списаних грошових коштів з платіжної картки в сумі 45838 грн. 33 коп. та моральну шкоду в сумі 46332,08 грн..

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову.

Представник третьої особи ПАТ «Державного експортно-імпортного банку України» в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.08.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк» було укладено договір про виготовлення платіжної карти VISA, відкриття поточного рахунку і розрахункового обслуговування фізичної особи НОМЕР_1. На підставі вказаного договору ОСОБА_1 було відкрито рахунок НОМЕР_2 у валюті USD та видано платіжну картку Visa Cold НОМЕР_3. Позивачка ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується копією паспорту.

З 13 липня 2014 року по 17 липня 2014 року позивачка перебувала на лікуванні у місті Стамбул, Туреччина, що підтверджується відміткою у закордонному паспорті та медичними довідками.

17.07.2014 року позивачкою в межах послуги sms-банкінг було отримано повідомлення на свій номер мобільного телефону про списання з банківського рахунку грошових коштів у розмірі 1 414,92 доларів США. Про вказану подію відповідача «Міжнародний інвестиційний банк» було попереджено в телефонному режимі.

Позивачкою до відповідача було здійснено ряд звернень про повернення їй неправомірно списаних коштів, оскільки нею не проводилося ніяких операцій 17.07.2014 року.

За результатами проведеного банком розслідування було встановлено, що проведені операції пов'язані з оплатою відео ірг через web-сайт. Операції здійсненні в підприємстві Yandex.Money (Росія) користувачем на ім'я ОСОБА_3 з комп'ютера з IP адресом 78.139.200.80 для оплати послуг YUPLAY. Встановлено, що дана адреса належить інтернет-провайдеру http:www.tomtel.ru/, яка знаходиться за адресою Росія, м. Томськ, пр. Миру 12-А. Крім того при проведені операцій були дотримані процедур из обслуговування платіжних карток, а сааме: проведені авторизації, отримано коди підтвердження, операції проводились з безпомилковим введенням коду CVV2, що надрукований на зворотній стороні картки та доступ до якого повинен мати лише держатель картки.

Внаслідок безпідставного та неправомірного списання з рахунку грошових коштів позивачці було завдано моральну шкоду, що полягала у фізичних та душевних стражданнях, спричинених незручностями пов'язаними з обмеженням у користуванні платіжною карткою та грошовими коштами на момент перебування за кордоном.

Згідно пункту 3.15 Положення про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх застосуванням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19 квітня 2005 року № 137 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) (далі - Положення), держатель платіжної картки зобов'язаний використовувати її відповідно до законодавства України й умов договору, укладеного з емітентом, не допускати використання платіжної картки особами, які не мають на це законного права або повноважень. Держатель платіжної картки зобов'язаний зберігати платіжну картку та інформацію, яка дає змогу користуватись нею (у тому числі ПІН), контролювати рух коштів за своїм картрахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися держателем. Клієнт чи її держатель має негайно повідомити емітента (або визначену ним юридичну особу) про втрату платіжної картки в порядку, передбаченому договором. В іншому разі емітент не несе відповідальності за переказ коштів, ініційований за допомогою цієї платіжної картки, до отримання такого повідомлення, якщо інше не передбачено договором. Емітент (або визначена ним юридична особа) після отримання повідомлення (заяви) має ідентифікувати клієнта (держателя платіжної картки) і зафіксувати дату та час його звернення на умовах, передбачених договором. Порядок і строки подання повідомлення (заяви) та встановлення картки в стоп-лист і її вилучення з нього встановлюються правилами платіжної системи та обумовлюються в договорі.

Крім того, пунктом 3.16 Положення визначено, що емітент зобов'язаний не розкривати ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу виконувати операції з використанням платіжної картки, нікому, крім її держателя. Емітент зобов'язаний у внутрішніх актах визначити порядок отримання і фіксування повідомлень (заяв) від клієнтів (держателів платіжних карток) про втрату, крадіжку, незаконне використання цих карток для зупинення здійснення операцій з їх використанням. Емітент має право прийняти рішення про тимчасове призупинення здійснення операцій з використанням платіжної картки, а також про вилучення платіжної картки за наявності обставин, що можуть свідчити про неправомірне використання платіжної картки або її реквізитів, користування платіжною карткою не уповноваженою на це особою, в інших випадках, установлених договором. Емітент зобов'язаний повідомити держателя платіжної картки про прийняте рішення в порядку, передбаченому договором. Емітент після надходження від клієнта (держателя платіжної картки) повідомлення (заяви) зобов'язаний зупинити надання дозволу на проведення операцій із застосуванням платіжної картки. Емітент має право в договорі встановити та використовувати ліміти (обмеження) на суми та кількість операцій з отримання готівки із застосуванням платіжної картки.

Згідно Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління НБУ від 30.04.2010 року № 223, емітент зобов'язаний забезпечити наявність у договорі таких умов, зокрема, як види платіжних операцій, які клієнт має право здійснювати з використанням спеціального платіжного засобу, порядок розгляду спорів, відповідальність емітента, тощо.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що несанкціоновані транзакції сталися не з її вини, так як саме банк дозволив проведення таких операцій.

Вказані доводи позивача суд вважає недоведеними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов' язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій на рахунках.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Пунктом 2.5.3.18 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що Клієнт може отримати можливість оплати товарів/послуг по Інтернету. При наданні Клієнтом до Банку заяви на розблокування Карткового рахунку Банк приймає рішення про зміну режиму використання Картки.

Як вбачається з п.п. 1.5.12,1.5.13, Клієнт несе відповідальність у повному обсязі за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви Клієнта про блокування картки/рахунку/ на рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг.

Відповідальність Банку перед Клієнтом обмежується документально підтвердженим збитком, що виник у Клієнта внаслідок неправомірних дій або бездіяльності Банку, який діє навмисно або з грубою необережністю. За жодних умов Банк не несе відповідальності перед Клієнтом за будь-які непрямі, побічні або випадкові збитки або збиток (у тому числі упущену вигоду), навіть, у випадку, якщо він був сповіщений про можливість виникнення таких збитків або збитку.

Таким чином, аналізуючи пояснення представників сторін, пояснення спеціаліста та зібрані у справі докази в їх сукупності, суд не вбачає навмисних чи необережних неправомірних дій Банку щодо виконання операцій за рахунком позивача, які відбулися 17.07.2014 року, а тому в задоволенню позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 74, 88, 212-215, 226 ЦПК України, ст.ст. 614, 625, 1066, 1068, 1071, 1073 ЦК України, ст. 1, 14, 21, 22, 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» Положенням про порядок емісії платіжних карток і здійснення операцій з їх використання суд,-

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк», третьої особи публічного акціонерного товариства «Державного експортно-імпортного банку України» про стягнення неправомірно списаних грошових коштів з платіжної картки та відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а учасниками судового розгляду, які не брали участь у справі протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: