Провадження №2/193/530/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

23 листопада 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Шумської О. В.

при секретарі Палій Л. Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

03 листопада 2015 року позивач звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування заяви вказує, що 18 вересня 1992 року померла її бабуся ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку №68 по вул. Чехова в с. Петропавлівка, Софіївського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Софіївської районної ради народних депутатів №200/6 від 31.10.1991 року та зареєстрованого Жовтоводським міським БТІ в реєстрову книгу під № 1-39 по реєстру 39 від 01.11.1991 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняв її син, батько позивача ОСОБА_4, який на момент смерті бабусі був зареєстрований та проживав разом з нею в житловому будинку №68 по вул. Чехова в с. Петропавлівка Софіївського району Дніпропетровської області але юридичного права на спадщину не оформив в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок.

За життя 24.10.2006 року батько позивача ОСОБА_4 склав заповіт який посвідчений секретарем Жовтневої сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області та зареєстрована в реєстрі за № 39. В заповіті ОСОБА_4 зробив розпорядження: земельну ділянку розміром -8,0773 га., яка належала йому на підставі державного акта на право на земельну ділянку серії ДП № 026031 виданий Софіївською районною державною адміністрацією 30 січня 2004 року заповідає ОСОБА_1.

02 квітня 2015 року батько позивача ОСОБА_4 помер.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку № 68, загальною площею 74,4 кв. м., житлова площа 20,0 кв. м., розташована за адресою вул. Чехова в с . Петропавлівка Софіївського району Дніпропетровської області, що належала померлій ОСОБА_3 та земельної ділянки розміром 8,0773 га., яка належала йому на підставі Державного акту на право на земельну ділянку серії ДП № 026031 видана Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 30 січня 2004 року.

05 травня 2015 року позивач із заявою про прийняття спадщини звернулась до приватного нотаріуса Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5. 13 жовтня 2015 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, розміром 8,0773 га., яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акта на право на земельну ділянку серії ДП № 026031 виданий Софіївською районною державною адміністрацією 30 січня 2004 року, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 68 по вул. Чехова в с. Петропавлівка, нотаріусом було відмовлено у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього.

Крім позивача спадкоємцем за законом є її брат ОСОБА_2, який від прийняття спадщини відмовився на користь ОСОБА_1.

У звязку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4, просить суд визнати за нею право власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за її відсутності про що надала до суду відповідну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності, про що надав до суду відповідну заяву.

Третя особа приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_5, належним чином повідомлена про час, місце та дату розгляду справи, у судове засідання не зявилась, заяву про розгляд справи за її відсутності не надавала.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне:

В судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 1992 року померла бабуся позивача ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 15).

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 померла 18.09.1992 року, до спадщини, яка відкрилася після її смерті, застосовуються положення ЦК УРСР 1963 року.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку №68 по вул. Чехова в с. Петропавлівка, Софіївського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Софіївської районної ради народних депутатів №200/6 від 31.10.1991 року та зареєстрованого Жовтоводським міським БТІ в реєстрову книгу під № 1-39 по реєстру 39 від 01.11.1991 року (а.с. 14).

Згідно довідки ОКП «Софіївський БТІ», житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Чехова, 68, с. Петропавлівка, Софіївського району Дніпропетровської області, дійсно зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с. 20).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняв батько позивача ОСОБА_4 відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року,яким визначено, що спадкоємець прийняв спадщину якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. ОСОБА_4 на момент смерті матері був зареєстрований та проживав разом із ОСОБА_3, юридично право власності на житловий будинок, ОСОБА_4 не оформив у зв'язку із відсутністю оригіналу свідоцтва про право власності.

24.10.2006 року ОСОБА_4 склав заповіт ,згідно якого за повів своїй доньці ОСОБА_1 земельну ділянку площею 8,0773 га., яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 026031 виданий Софіївською районною державною адміністрацією 30 січня 2004 року (а.с. 16).

02 квітня 2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-Ки № 610436 від 03.04.2015 року (а.с. 17).

Після його смерті відкрилась спадщина яка складається із земельної ділянки площею 8,0773 га., яка належала йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 026031 виданий Софіївською районною державною адміністрацією 30 січня 2004 року, яка згідно заповіту переходить до ОСОБА_1, та житлового будинку № 68 по вул. Чехова в с. Петропавлівка Софіївського району Дніпропетровської області, право власності якого зареєстровано за померлою ОСОБА_3, але яку фактично прийняв після її смерті ОСОБА_4, згідно ЦК УРСР 1963 року.

15 жовтня 2015 року нотаріусом ОСОБА_1 у видачі свідоцтва на спадщину на житловий будинок № 68 по вул. Чехова в с. Петропавлівка Софіївського району Дніпропетровської області, було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок на імя померлої ОСОБА_3 (а.с. 21).

Відповідно до ст. ст. 1217, 1222 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтями 1261, 1267 ЦК України передбачено, що при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_4. Однак ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини на користь позивача.

Отже до позивача, як до спадкоємця першої черги перейшли всі права та обов'язки спадкодавця.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивач внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на житловий будинок не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі, право власності може бути визнане судом.

При встановлених обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню за ст.ст.1216, 1217, 1261, 1225 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 197 ч.2, 212 215, 223 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Софіївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, який помер 02 квітня 2015 року, на житловий будинок № 68 загальною площею 74,4 кв. м., житлова площа 20,0 кв. м., розташованого за адресою вул. Чехова с. Петропавлівка Софіївського району Дніпропетровської області вартістю 4900 гривень, що належав померлій ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Софіївської районної ради народних депутатів № 200/6 від 31 жовтня 1991 року та зареєстрованого Жовтоводським міським БТІ в реєстрову книгу під № 1-39 реєстру 39, 01 листопада 1991 року, спадкоємцем якого був ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Шумська