Справа № 199/3131/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючий-суддя Сенчишин Ф.М.

При секретарі Карабань А.Є.

За участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання недійсним договору на відкриття банківського поточного рахунку, визнання незаконними дій банку щодо відкриття такого рахунку та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, за яким просить з підстав, передбачених ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 203 визнати недійсним правочин щодо відкриття банківського поточного рахунку № 2900 у доларах США, визнати незаконними дії ПАТ «УкрСиббанк» щодо відкриття зазначеного рахунку і застосувати наслідки недійсності правочину та зобовязати ПАТ «УкрСиббанк» закрити зазначений рахунок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29 вересня 2008 року на її імя відповідачем було відкрито поточний банківський рахунок № 2900 у доларах США. Вона особисто оспорюваний правочин не підписувала та не надавала повноважень на його укладення. Позивачка стверджує, що рахунок був відкритий банком самостійно та безпідставно.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала в повному обсязі позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються.

Представник відповідача ОСОБА_2 в суді заперечила проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Заперечення обґрунтувала тим, що позивачка подавала відповідачу заяву на відкриття рахунку і картку зі зразками підписів. Зазначеним рахунком позивачка користувалася зверталася до відповідача з заявою на видачу готівки з цього рахунку, пр. підписанні заяв-індивідуальних угод про купівлю іноземної валюти або банківських металів для погашення кредитної заборгованості, такі заяви містять вимогу позивачки зарахувати придбану іноземну валюту на цей же рахунок.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

З копії витягу з особового рахунку (а.с. 6) вбачається, що 29 вересня 2008 року Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» на імя позивачки ОСОБА_1 було відкрито банківський поточний рахунок № 2900 у доларах США.

Відповідно до ч. 1 ст. 206, п. 2 ст. 208 ЦК України, правочини між фізичною і юридичною особою, крім тих правочинів, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсності, належить вчиняти у письмовій формі.

Оскільки договір банківського рахунку за своєю природою не може бути повністю виконаний сторонами у момент його вчинення, такий правочин з урахуванням вимог ч. 1 ст. 206, п. 2 ст. 208 ЦК України, належить вчиняти у письмовій формі.

Судом ухвалою від 13 травня 2015 року за клопотанням позивачки у відповідача було витребувано документи на підтвердження факту укладення сторонами договору банківського рахунку (заяву на відкриття поточного рахунку, картку зі зразками підписів) з визначенням часу їх подання до 04 червня 2015 року. У визначений строк документи суду надані не були і за клопотанням представника відповідача строк подання таких документів було продовжено до 17 червня 2015 року включно. І у цей строк документи суду надані не були, а представником відповідача суду було надане письмове клопотання про розгляд справи за наявними у справі матеріалами.

Виходячи з того, що витребувані документи можуть перебувати лише у розпорядженні відповідача, а також з того, яке значення для кожної зі сторін мають витребувані докази, суд вважає доведеним факт відсутності у відповідача документів на підтвердження факту укладення сторонами договору банківського рахунку (заяву на відкриття поточного рахунку, картку зі зразками підписів), а отже вважає доведеним факт недотримання вимог ч. 1 ст. 206, п. 2 ст. 208 ЦК України щодо письмової форми договору банківського рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Оскільки недотримання письмової форми договору банківського рахунку чинним законодавством не передбачене як підстава недійсності такого правочину, оспорюваний договір банківського рахунку не може бути визнаний судом недійсним з цих підстав.

Оцінюючи доводи позивачки про те, що вона не надавала згоди відкриття на її імя банківського поточного рахунку у доларах США.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України, недодержання в момент вчинення правочину вимог, які встановлені ч. 3 ст. 203 ЦК України, є підставою недійсності правочину.

Представником відповідача надана копія укладеного з позивачкою 29 вересня 2008 року договору споживчого кредиту з Правилами № 0 (а.с. 55-56), за яким відповідач зобовязався надати позивачці кредит у розмірі 200000 доларів США (п. 1.2.1), при цьому кредит мав бути наданий в той же день 29 вересня 2008 року (п. 1.2.5) шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № 2900 (п. 1.2.5).

З наявного у позивачки витягу з цього рахунку вбачається, що 29 вересня 2008 року кредитні кошти в розмірі 200000 доларів США були зараховані на вказаний рахунок позивачки, і в цей же день вона надала відповідачу заяву на видачу готівки № 65 (а.с. 54), за якою просила видати їй з цього рахунку 200000 доларів США.

Крім цього, відповідачем надані копії заяв-індивідуальних угод на купівлю іноземної валюти або банківських металів для погашення кредитної заборгованості № 2 від 24 квітня 2014 року (а.с. 75) та № № 1 від 19 березня 2014 року (а.с. 76), за якими позивачка просила відповідача придбану іноземну валюту зарахувати на її рахунок № 2900.

ОСОБА_1 в суді визнала, що перелічені заява на видачу готівки та заяви-індивідуальні угоди на купівлю іноземної валюти підписані особисто нею.

Наведені докази в своїй сукупності доводять той факт, що відповідачка не тільки була поінформована про відкриття на її імя банківського поточного рахунку № 2900, але й була поінформована про те, що такий рахунок буде відкритий у доларах США, оскільки саме в доларах США на цей рахунок були перераховані кредитні кошти на тих умовах, які були узгоджені сторонами в кредитному договорі.

Посилання позивачки на те, що відкриття банківського поточного рахунку в доларах США не відповідало її волі спростовується тим, що зазначеним рахунком позивачка користувалася і зверталася до відповідача із заявою про видачу їй саме з цього рахунку валюти у доларах США, а за заявами-індивідуальними угодами на купівлю іноземної валюти просила зарахувати на власний рахунок саме іноземну валюту. Такими діями відповідачки було схвалене відкриття відповідачем на її імя банківського поточного рахунку № 2900 у доларах США.

На підставі викладеного, фактичні обставини, якими позивачка обґрунтовує позовні вимоги в частині визнання недійсним договору на відкриття банківського поточного рахунку спростовані дослідженими судом доказами і у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Позовні вимоги про визнання незаконними дій банку щодо відкриття банківського рахунку та застосування наслідків недійсності правочину є похідними від цих позовних вимог і задоволенню також не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» про визнання недійсним договору на відкриття банківського поточного рахунку, визнання незаконними дій банку щодо відкриття такого рахунку та застосування наслідків недійсності правочину - відмовити в повному обсязі.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий: