Провадження № 2/537/606/2015
Справа № 537/1410/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.05.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Демиденка І.О.
при секретарі Уткіні О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,
Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився , надав суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у його відсутність.
Відповідач - ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
На підставі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підстав наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору.
Позивач надав суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей .
Статтею 202 ЦК України передбачено , що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво-чи багатосторонніми ( договори).
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами).
Договір позики є двостороннім , а також він є односторонніми, оскільки після укладення цього договору всі обов»язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальника , а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Тобто, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом , який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Отже, наявний в матеріалах справи договір позики свідчить про те, що грошові кошти були передані ОСОБА_2 в борг, а відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України розписка може надаватися лише на підтвердження укладення договору позики і його умов.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку , що встановлені договором .
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем у відповідності до ст. 1046 ЦК України склалися зобов»язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов»язання.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При визначені розміру стягнення позики в гривневому еквіваленті суд виходять з офіційного курсу долару станом на 13.03.2015 року , який згідно довідки з ПАТ «Полтава-Банк» становив - 2161, 6059 грн. за 100 доларів США( а.с.8)
Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3076 грн. сплачений при подачі позову до суду.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити.
Керуючись ст.ст. 10,60,79,88,212,213,215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046,1047,1049 ЦК України, суд,
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3076 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: І.О.ДЕМИДЕНКО
Повний текст рішення виготовлений 27.05.2015 року