Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2518/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Н. Ю.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

24.11.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Єгорової С.М.,

за участю секретаря - Маніцької В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.08.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, за участю третьої особи: Кіровоградське регіональне управління Державне спеціалізована установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», про поділ спільного майна,-

Встановила :

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, яким просила виділити їй в натурі 3/4 спірної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначає, що вона з 02.03.2002 року перебувала у шлюбі ОСОБА_3 Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області 20.12.2012 року шлюб розірвано.

17.11.2005 року Кіровоградським регіональним управлінням Державна спеціалізована фінансова установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» відповідно до кредитного договору № 255 відповідачу надано, кредит у сумі 59095 грн. на будівництво-реконструкцію житла загальною площею 51.32 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

Вказує, що на ім`я відповідача 19.02.2007 року було видано свідоцтво про право власності на спірну житлову квартиру. Вважає, що має право на частку в цій квартирі. Оскільки після розірвання шлюбу відповідач не погодився сплатити їй грошові кошти за частину квартири в порядку поділу майна подружжя просить задовольнити позов.

Після уточнення позовних вимог позивач остаточно просила поділити спільне майно, визнавши за нею право власності на 3/4 спірної квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.08.2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнано за кожним з подружжя право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, якою він просить рішення суду першої інстанції скасувати і відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що спірна квартира була придбана лише за кредитні кошти, тому вона не може бути предметом поділу, а може бути лише визнана спільною сумісною власністю подружжя без визнання права власності на неї. Також зазначив, що суд без згоди іпотеко держателя неправомірно допустив поділ квартири, яка перебуває в іпотечній заставі, чим порушив Закон України «Про іпотеку»

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 02.03.2002 року по 20.12.2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 10, 17).

17.11.2005 року між Кіровоградським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 255 , відповідно до якого позичальнику було надання кредит в сумі 59095 грн., строком повернення 120 кварталів з дати укладення кредитного договору (а.с.11).

Згідно п.1.2. договору кредит надається на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 51,32 квадратних метрів, згідно з проектом за адресою: АДРЕСА_1.

12.02.2007 року право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 52,53).

Для забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором між позичальником та Кіровоградським регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» 28.03.2008 року було укладено іпотечний договір зареєстрований в реєстрі за № 12/1001, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (а.с.41-44).

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції прийшов до висновку, що спірна квартира є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу за правилами, встановленими ст.ст. 69-70 СК України та ст.. 372 ЦК України, тобто розмір частки позивача та відповідача складає по 1/2 її частини.

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч. 4 ст. 65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

З огляду на вказане, аргументи відповідача про те, що спірна квартира не може бути предметом поділу, а може бути лише визнана спільною сумісною власністю подружжя без визнання права власності на неї є безпідставними. Твердження ОСОБА_2 про те, що без згоди іпотекодержателя суд не вправі допускати поділ спірної квартири не ґрунтується Законі.

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, Кіровоградське регіональне управління Державне спеціалізована установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», яке є іпотекодержателем спірної квартири, не надала суду мотивованих заперечень щодо зміни власника іпотечного майна, а рішення суду не оскаржувала.

За таких обставин колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.08.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: