АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/2855/15 Головуючий 1 інст.- Руднєва О.О.
Категорія: поділ майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2015 рокупо справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Московського району Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5, заінтересована особа: акціонерне товариство «ОСОБА_6 Аваль»,

ВСТАНОВИЛА:

10.11.2014 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернувся до суду в порядку вимог ст.ст. 383-385 ЦПК України зi скаргою на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби (ВДВС) Московського району Харківського міського управління юстиції (МУЮ) ОСОБА_5.

Просив скасувати винесені цим державним виконавцем: постанову № 41584584 від 20.01.2014 р. про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження; постанову № 41584584 від 20.01.2014 р. про накладення арешту на автомобіль «Toyota Land Cruiser» 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_1, автомобіль УАЗ 31512 1994 року випуску державний номер НОМЕР_2 та оголошення заборони на їх відчуження.

Також просив скасувати у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно арешт усього належного йому нерухомого майна ( номер запису про обтяження 4328956) та скасувати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запис за реєстраційним номером 14130295 про обтяження рухомого майна.

Посилався на те, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.07.2012 р. по справі №2-8632/11 ( провадження 2/2011/1575/2012) задоволено позов АТ «ОСОБА_6 Аваль» та на його користь стягнуто з нього ( ОСОБА_3Б.) та ОСОБА_7 солідарно заборгованість за кредитним договором № 010-2/07/1-340-07 від 26.03.2007 р. в cyмi 920 676,00 грн. та за кредитним договором № 010-2/07/-0--0165-08 від 28.02.2008 р. - в cyмi 1 108 845,00 грн. та судові витрати, і видані виконавчі листи.

Вважав, що виконавче провадження було відкрито 17.01.2014 р. з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Крім того ним не було вчасно отримані копія постанови про відкриття провадження у справі та копії оскаржуваних постанов державного виконавця, що порушило його права.

Державний виконавець ВДВС Московського району Харківського МУЮ ОСОБА_5 скаргу не визнав, посилаючись на те, що діяв виключно в межах Закону України «Про виконавче провадження».

Представник АТ «ОСОБА_6 Аваль», вважав доводи скарги безпідставними, а дії заявника такими, що спрямовані на уникнення сплати стягнутих сум за кредитними договорами.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2015 року скарга ОСОБА_3 визнана необґрунтованою та відмовлено у її задоволенні в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та вимог Закону України «Про виконавче провадження», просить скасувати цю ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення скарги ОСОБА_3 про скасування винесених державним виконавцем Ткачем Д.М.: постанови № 41584584 від 20.01.2014 р. про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження; постанови № 41584584 від 20.01.2014 р. про накладення арешту на автомобіль «Toyota Land Cruiser» 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_1, автомобіль УАЗ 31512 1994 року випуску державний номер НОМЕР_2 та оголошення заборони на їх відчуження, а також скасувати у Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно арешт усього належного йому нерухомого майна ( номер запису про обтяження 4328956) та скасувати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запис за реєстраційним номером 14130295 про обтяження рухомого майна.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду першої інстанції, перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду iз скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця ВДВС Московського району Харківського МУЮ ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з того, що останній діяв в межах своїх повноважень, і права ОСОБА_3 при здійсненні виконавчих дій щодо арешту майна, не порушені.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та матеріалам справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.07.2012 р. по справі №2-8632/11 (провадження 2/2011/1575/2012) задоволено позов АТ «ОСОБА_6 Аваль» та на його користь стягнуто з нього ( ОСОБА_3Б.) та ОСОБА_7 солідарно заборгованість за кредитним договором № 010-2/07/1-340-07 від 26.03.2007 р. в cyмi 920 676,00 грн. та за кредитним договором № 010-2/07/-0--0165-08 від 28.02.2008 р. - в cyмi 1 108 845,00 грн. та судові витрати. Зазначене рішення набуло законної сили та звернуто до виконання шляхом видачі виконавчих листів.

17.01.2014 року державним виконавцем ВДВС Московського району Харківського МУЮ ОСОБА_5 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження cepiя ВП № 41591017, яка була надіслана боржнику ОСОБА_3 в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Копію зазначеної постанови ОСОБА_3 отримав з запізненням, але не оскаржив її в установленому законом порядку та строки.

Вказані обставини не заперечувалися представником заявника ОСОБА_3 як в суді першої так і апеляційної інстанції.

20.01.2014року державний виконавець ВДВС Московського району Харківського МУЮ ОСОБА_5 за цим же номером виконавчого провадження виніс дві постанови про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони відчуження на автомобіль «Toyota Land Cruiser» 2001 року державний номер 74585ХК та все належне боржнику нерухоме майно. Відомості щодо обтяження арештованого майна внесені як до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (обтяження № 14130295 ) так і до Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ( обтяження № 4328956).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його apeшті, вилученні та примусовій реалізації.

Дії державного виконавця щодо примусового виконання рішення суду визначені статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до ч.2 якої зазначено наявність у державного виконавця права накладення арешту на майно боржника при відкритті виконавчого провадження, а у боржника права за погодженням з державним виконавцем у строк до почптку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом.

У звязку з зазначеним доводи апеляційної скарги на те, що на порушення вимог ч.1 ст. 6 та ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем накладений арешт на належне йому, боржнику, майно до закінчення строку на добровільне виконання рішення суду, є безпідставними.

Крім того, як пояснила в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_4 -

представник апелянта ОСОБА_3 останній й до цього часу не виконав рішення суду щодо погашення боргу на користь АТ «ОСОБА_6 Аваль».

Як в суді першої так і апеляційної інстанції представником апелянта не спростовані висновки суду першої інстанції й про те, що не своєчасне отримання ОСОБА_3 копії постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника, не є виною державного виконавця ВДВС Московського району Харківського МУЮ ОСОБА_5, оскільки за адресою: м. Харків, вулиця JIeci Українки, буд. № 24-а ОСОБА_3 не проживає, що підтверджується актом державного виконавця від 20.01.2014 року при виході на місце за зазначеною адресою, оскільки встановлено, що вищезазначений будинок є недобудовою, в ньому ніхто не проживає, і автотранспортні засоби не зберігаються.

Іншої адреси місця свого проживання чи знаходження ОСОБА_3 ВДВС Московського району Харківського МУЮ на порушення вимог ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» не повідомив.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 не спростовують висновків суду першої інстанції, ухвала якого постановлена з додержанням вимог закону, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: