Дата документу 03.06.2015
Справа № 320/4184/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» червня 2015 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Редько О.В.,

при секретарі - Кудря В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Мелітопольської районної державної адміністрації про звернення стягнення та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсною додаткової угоди до договору про іпотечний кредит та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом про звернення стягнення, в якому просить суд в рахунок погашення бору за кредитним договором № ZPMWGI від 21.12.2007 року (в редакції договору від 07.08.2008 року), який станом на 10.12.2014 рік становить 99 478, 78 доларів США і складовими частинами якого є 27 632, 87 доларів США - борг за кредитом, 20 923, 45 доларів США - проценти за користування кредитом, 4 738, 27 доларів США - винагорода за резервування ресурсів, 42 747, 13 долари США - пеня, 3 437, 06 доларів США - штраф, звернути стягнення на житловий будинок загальною площею 89, 70 кв. м., житловою площею 56, 70 кв. м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом продажу будинку публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» від власного імені за договором купівлі-продажу в порядку, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, що буде визначена на підставі висновку оцінювача, з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» права отримувати витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно, отримати кадастровий номер земельної ділянки отримати матеріали технічної інвентаризації, технічний паспорт, дублікат правоустановлюючого документа, витяг з Державного реєстру іпотек, витяги з Державного реєстру правочинів та інших прав, необхідних для здійснення продажу.

Позивач також просить суд виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із житлового будинку АДРЕСА_1 без надання їм іншого житлового приміщення, та стягнути судові витрати.

Свої позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № ZPMWGI від 07.08.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 27 990, 81 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмір 14, 04% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 21.12.2021 року.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором у ОСОБА_1 виникла заборгованість у загальному розмірі 99 478, 78 доларів США., яка є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі укладеного з відповідачкою договору іпотеки № ZPMWG8.

Не погодившись із позовом ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 подала до суду зустрічну позовну заяву про визнання недійсною додаткової угоди до договору про іпотечний кредит та зобов'язання вчинити дії, яку обґрунтовує тим, що 21.12.2007 року між нею та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» був укладений договір про іпотечний кредит № ZPMWGI, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 130 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15, 00 % на рік, строком до 21.12.2021 року. Кредит був наданий на споживчі потреби - для поліпшення якості житлового будинку АДРЕСА_1, де вона проживає з матір'ю ОСОБА_2, донькою ОСОБА_3 та онучками ОСОБА_4, 2010 р. н., ОСОБА_5, 2012 р. н. У серпні 2013 року, отримавши позовну заяву з Мелітопольського міськрайонного суду, вона довідалась про те, що ніби-то 07.08.2008 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» була укладена Додаткова угода до договору про іпотечний кредит № ZPMWGI, за умовами якої вказаний вище договір про іпотечний кредит був викладений в новій редакції та зазначена сума кредиту 27 990, 81 доларів США. Як вказує позивачка, зазначених грошових коштів вона в кредит від банку не отримувала та не підписувала Додаткової угоди до укладеного нею Договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року та інших додатків до даної угоди, та взагалі вона не виявляла бажання змінювати валюту кредитування з гривні на долари США. А тому, просить суд визнати недійсною Додаткову угоду від 07 серпня 2008 роком до Договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року, та зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» здійснити перерахунок розміру її заборгованості згідно з умовами Договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року, враховуючи національну грошову одиницю України - гривню, стягнути на її користь понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, викладені в заяві, заперечував проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_1, та пояснив, що 21.12.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір про іпотечний кредит ZPMWGI, який 07.08.2008 року був викладений в новій редакції та за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 27 990, 81 доларів США на покращення житлових умов, зі сплатою за користування кредиту відсотків у розмірі 1, 17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Як зазначає представник позивача 07.08.2008 року ОСОБА_1 на ім'я керівника бізнесу іпотечного кредитування ПАТ КБ «ПриватБанк» була подана заява з проханням конвертувати в долари США заборгованість за вказаним кредитом у розмірі 129 877, 35 грн. за курсом процесингу на дату укладення додаткової угоди. Вказує, що відповідачкою була підписана заява № 1 про продаж іноземної валюти від 07.08.2008 року. Проте, відповідачка взятих на себе зобов'язань не виконала, а тому станом на 10.12.2014 року становить 99 478, 78 доларів США. Представник позивача пояснює, що також 21.12.2007 року між позивачем та відповідачкою було укладено іпотечний договір № ZPMWGІ, за умовами якого в іпотеку банку з метою забезпечення кредитних зобов'язань був переданий житловий будинок АДРЕСА_1, на який позивач і просить звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Вказує, що всі договори та додаткову угоду ОСОБА_1 підписувала власноручно та мала намір змінити валюту кредитування, про що свідчить часткове виконання ОСОБА_1 після 07.08.2008 року вже зміненого договору про іпотечний кредит № ZPMWGІ від 21.12.2007 року у іноземній валюті: а саме 29.08.2008 року сума сплачена фактично становила 415, 17 доларів США, 13.10.2008 року - 93, 09 долари США, 20.10.2008 року - 268 долари США, 29.10.2008 року - 100 доларів США 14.11.2008 року - 197, 89 долари США, 18.11.2008 року - 1, 19 доларів США, 01.12.2008 року - 196, 53 долари США, 18.12.2008 року - 96, 75 долари США, 26.01.2009 року - 130, 19 долари США, 04.02.2009 року - 200 доларів США, 04.03.2009 року - 100, 06 доларів США, 26.03.2009 року - 150 доларів США.

Також, зазначає, що у житловому будинку окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2, проживають ОСОБА_3, малолітні діти ОСОБА_4, ОСОБА_5, згоду на реєстрацію місця проживання яких за цією адресою банк не надавав, а тому є підстави для їхнього виселення із займаного помешкання.

Відповідачка ОСОБА_1 позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнала, заявлений нею зустрічний позов підтримала у повному обсязі та пояснила, що 21.12.2007 року між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір про іпотечний кредит № ZPMWGI, за умовами якого вона отримала кредит у розмірі 130 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15, 00 % на рік, строком до 21.12.2021 року. Проте, у серпні 2013 року, отримавши позовну заяву з Мелітопольського міськрайонного суду, в якій ПАТ КБ «ПриватБанк» просив звернути стягнення на вказаний вище житловий будинок в рахунок погашення заборгованості за кредитом у розмірі 71 552, 48 доларів США., вона довідалась про те, що ніби-то 07.08.2008 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» була укладена Додаткова угода до договору про іпотечний кредит № ZPMWGI, за умовами якої вказаний вище договір про іпотечний кредит був викладений в новій редакції, в якій зазначалось, що їй надані кредитні кошти у розмірі 27 990, 81 доларів США. Між тим, Додаткової угоди до укладеного нею Договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року та інших додатків до даної угоди вона не підписувала, в неї було відсутнє волевиявлення на зміну валюти кредитування з гривні на долари США, про що нею була подана заява про злочин до Мелітопольського МВ ГУМВС України у Запорізькій області та проводиться досудове розслідування за фактом підробки документів. Вказує, що не сплачувала заборгованість по кредиту у доларах США, до каси банку надавала тільки гривню. Проте, не визнаючи на вказані вище обставин, банк продовжує нараховувати їй заборгованість за кредитом у доларах США, не здійснюючи перерахунку на гривні, чим порушуються її права позичальника, оскільки за змістом укладеного нею договору про іпотечний кредит від 21.12.2007 року був визначений порядок та умови погашення кредиту, зокрема згідно з п. 2.4 вона зобов'язана вносити погашення кредиту у розмірі не меншому 1 873, 38 грн. щомісячно. Між тим, банк вимагає від неї, аби вона вносила не менше 447, 82 доларів США щомісячно, орієнтуючись на Додаток № 1 до додаткової угоди, які вона не підписувала.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, діюча самостійно та як законний представник малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в судове засідання не з'явились, надавши суду заяви розглядати справу у їх відсутність, позову ПАТ КБ «ПриватБанк» не визнають.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та не заперечував проти задоволення позову ОСОБА_1, пояснивши, що через проживання у житловому будинку АДРЕСА_1 малолітніх дітей ОСОБА_4, 2010 року народження, та ОСОБА_5, 2012 року народження, звернення стягнення та продаж даного будинку є неможливим, та це буде порушенням прав дітей на житло.

Вислухавши пояснення сторін та учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Серед загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачених статтею 203 ЦК України, існує вимога, яка міститься у частині 3 цієї статті та згідно якої волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

21.12.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриваБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про іпотечний кредит № ZPMWGI.

Відповідно до п. 1.1 договору кредитор зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 130 000 грн., а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит у сумі 130 000 грн., сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15, 00% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0, 00 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту.

Згідно з п. 10.3 договору всі зміни та доповнення до цього договору викладаються в письмовій формі та набувають чинності з моменту їх підписання уповноваженими на те представниками сторін.

21.12.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір № ZPMWGI.

Згідно з п. 1.1. іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що виникає з договору про іпотечний кредит, передає, а іпотекодавець приймає в іпотеку в порядку та на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: будинок з усіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею 89, 7 кв. м., житловою площею 56, 7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У розділі «терміни та тлумачення» договору у п. 1 зазначено, що договором про іпотечний кредит є договір про іпотечний кредит від 21.12.2007 року № ZPMWGI, укладений між іпотеко держателем та іпотекодавцем, а також усі додаткові угоди, додатки, зміни та доповнення до нього, які чинні на момент укладання цього договору та можуть бути укладені після його укладання.

До суду представником позивача було надано Додаткову угоду до договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року, датовану 07.08.2008 року та Додаток №1 до даної додаткової угоди (графік погашення кредиту).

На підставі вищевказаної додаткової угоди Договір про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року було викладено в новій редакції.

Зі змісту п. 1.1. даного договору слідує, що банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений у п. 8.1. цього Договору.

Згідно з п. 8.1 договору банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом перерахування на рахунок НОМЕР_2 на строк з 07.08.2008 року по 2.12.2012 рік включно у вигляді строкового кредиту у розмірі 27 990, 81 доларів США на наступні цілі: на покращення житлових умов, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0% від суми наданого кредиту у момент надання кредиту, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 3 % річних від суми зарезервованих ресурсів, винагорода за проведення додаткового моніторингу згідно п. 7.2 даного Договору.

Станом на 07.08.2008 рік залишок заборгованості по договору про іпотечний кредит ZPMWGI від 21.12.2007 року складає 129 877, 35 гривень, що еквівалентно 27 990, 81 доларів США.

Погашення кредиту здійснюється відповідно до графіка погашення кредиту (Додаток № 1), зі змісту якого слідує, що сума щомісячного платежу має становити 447, 82 долари США.

Однак, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки судом було встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 не підписувала додаткової угоди до договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року, датованої 07.08.2008 року, а також Додатку №1 до даної додаткової угоди (графік погашення кредиту).

Зазначений висновок суду узгоджується з доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Зокрема, на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду від 18.04.2014 року була призначена судова почеркознавча експертиза, проведення якої було доручено Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру ГУ МВС України в Запорізькій області.

Згідно з висновком експерта Д/№ 319 від 25.10.2014 року:

Підпис у графах «Позичальник» на кожній сторінці, в графі «Один з оригіналів даного Договору мною отримано особисто», в графі «Підпис» розділу 9.2 «Позичальник», у Додатковій угоді від 07.08.2008 року до договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року, виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

· Підписи, в графах «Позичальник», «Один з оригіналів даного Договору мною отримано особисто», у Додатку № 1 «Графік погашення кредиту» до Додаткової угоди від 07.08.2008 року до договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року, виконані не ОСОБА_1, а іншою особою.

· Підпис, в графі «Підпис клієнта, ПІБ» в заяві № 1 про продаж іноземної валюти від 07.08.2008 року, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

· Підпис, в графі «Подпись» в заяві від ОСОБА_1 про прийняте рішення змінити валюту від 07.08.2008 року, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

· Короткий рукописний запис «Бирюкова», у графі «Позичальник» Додатку № 1 «Графік погашення кредиту» до додаткової угоди від 07.08.2008 року до договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року, виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

У судовому засіданні був також допитаний свідок ОСОБА_8, який пояснив, що у серпні 2008 року він разом з ОСОБА_1 їздили на заробітки до Полтавської області, де безвідривно знаходились до 20-го серпня 2008 року. Свідок пояснив, що увесь цей час вони з ОСОБА_1 їздили по селам Полтавської області з метою придбання та подальшої реалізації картоплі та овочів, вказав на те, що вони проживали в одній квартирі та ОСОБА_1 за цей час нікуди не відлучалась.

Як пояснила свідок ОСОБА_9 вона особисто бачила ОСОБА_1 при підписанні додаткової угоди до договору про іпотечний кредит 07.08.2008 року, оскільки свідок була присутня при підписанні даного договору. Пояснила, що їй не відомо у якій валюті ОСОБА_1 сплачувала заборгованість за кредитом. Суд критично ставиться до показань даного свідка щодо її присутності під час підписання додаткової угоди, оскільки зі змісту самої додаткової угоди від 07.08.2008 року не слідує, що при її підписанні була присутня ОСОБА_9 Окрім того, покази даного свідка спростовуються висновком експертизи Д/№ 319 від 25.10.2014 року.

Враховуючи вищевказані докази, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини того, що відповідачка ОСОБА_1 не підписувала Додаткової угоди від 07.08.2008 року до договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року, Додатку № 1 «Графік погашення кредиту» до Додаткової угоди від 07.08.2008 року до договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року, а також не мала волевиявлення на внесення змін до Договору про іпотечний кредит в частині зміни валюти кредитування, оскільки не підписувала заяву № 1 про продаж іноземної валюти від 07.08.2008 року та заяву про прийняте рішення змінити валюту від 07.08.2008 року.

Як було встановлено у судовому засіданні, жодних грошових коштів, про які зазначається у п. 8.1. додаткової угоди від 07.08.2008 року у сумі 27 990, 81 доларів США ОСОБА_1 від ПАТ КБ «ПриватБанк» не отримувала, ці кошти не були їй зараховані на її банківський рахунок, що не заперечувалось та визнавалось як представником позивача, так і відповідачем.

А тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають додатковому доказуванню.

Окрім того, за змістом ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором і законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене є підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 та визнання недійною Додаткової угоду від 07 серпня 2008 року до Договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

А тому є підстави для зобов'язання Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» здійснити перерахунок розміру заборгованості ОСОБА_1 згідно з умовами Договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року, враховуючи національну грошову одиницю України - гривню.

Доводи представника позивача стосовно часткового виконання ОСОБА_1 умов додаткової угоди від 07.08.2008 року щодо сплати нею заборгованості по кредиту у валюті - в доларах США, не спростовують висновків суду та вимог ЦК України щодо обов'язкової письмової форми кредитного договору. Окрім того, як пояснила ОСОБА_1 надані банком до суду квитанції вона не підписувала, що є очевидним з точки зору суду, оскільки підписи у них явно різняться із підписом ОСОБА_1 у договорі про отримання іпотечного кредиту.

Оскільки вимоги банку ґрунтуються саме на умовах Додаткової угоди до договору про іпотечний кредит, який ОСОБА_1 не підписаний, суд не вбачає підстав для звернення стягнення на житловий будинок. Доказів наявності у ОСОБА_1 заборгованості по договору про надання іпотечного кредиту від 21.12.2007 року банком до суду не надано.

Керуючись ст. 10,11, 60, 61, 174, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суддя

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Мелітопольської районної державної адміністрації про звернення стягнення - відмовити в повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 яка діє у власних інтересах та як законний представник малолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання недійсною додаткової угоди до договору про іпотечний кредит та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсною Додаткову угоду від 07 серпня 2008 року до Договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року, укладений між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та ОСОБА_1.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» здійснити перерахунок розміру заборгованості ОСОБА_1 згідно з умовами Договору про іпотечний кредит № ZPMWGI від 21.12.2007 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та ОСОБА_1, враховуючи національну грошову одиницю України - гривню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, , м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги 50) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1, АДРЕСА_2) витрати на проведення почеркознавчої експертизи 1687 (одна тисяча шістсот вісімдесят сім гривень) 68 коп.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О.В. Редько