Справа №463/590/15-ц
Провадження №2/463/736/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Нора Н.В.,

з участю секретаря судових засідань: Заверухи О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів, -

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття.

Позов мотивує тим, що у шлюбі з відповідачем 14 березня 2008 року та16 березня 2010 року народилися діти, ОСОБА_4 та ОСОБА_5. 27 грудня 2011 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано. Ще під час шлюбу батько дітей ними не цікавився, не виявляв батьківського спілкування, матеріально не забезпечував. З 2011 року відповідач зв'язку з дітьми не підтримує, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, свідомо і систематично ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться, який дошкільний заклад відвідують діти, не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання. 01 грудня 2011 року рішенням суду було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше прожиткового мінімуму на кожну дитину, однак таке відповідачем не виконується. Оскільки відповідач ніде не працює, просить визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У зв'язку з наведеним, просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо їхніх неповнолітніх дітей та стягнути аліменти на їх утримання в розмірі 1 500 грн. На підтвердження своїх вимог покликається на норми СК України, відповідно до яких батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання 02.06.2015 р., 15.06.2015 р. не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце їх проведення, зокрема, через газету «Урядовий кур'єр» від 11 червня 2015 року, про причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у його відсутності та постановити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Представник третьої особи органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради Сальвицький Р.І., який діяв на підставі довіреності № 33-вих.677 від 16.04.2015 року, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовну вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, у зв'язку з чим суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з таких мотивів.

Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20 березня 2008 року, актовий запис № 1682, про народження ОСОБА_4; свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24 березня 2010 року, актовий запис № 1518, про народження ОСОБА_5, їх батьком є ОСОБА_3 (а.с. 8, 9).

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2011 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Постановлено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2. аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 25.07.2011 року, і до досягнення дітьми повноліття (а.с.6). На виконання даного рішення 31 січня 2012 року видано виконавчий лист (а.с.7).

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 33-зв-477 від 13 травня 2015 року, ОСОБА_3 вихованням дітей не займається, матеріально не забезпечує, тривалий час ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується довідкою про несплату аліментів від 22 квітня 2014 року № 1031-З/175. Тобто батько повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а тому орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до п. 15, 16 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Наприклад, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як безспірно встановлено в судовому засіданні відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, а саме: не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не допомагає їй матеріально, зокрема, не сплачує аліментів на їх утримання, не цікавиться їх здоров'ям та вихованням, не спілкується з ними, без будь-яких перешкод та причин для цього, і, таким чином, ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх малолітніх дітей.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності.

Стосовно заявленої позовної вимоги про зміну розміру аліментів та встановлення їх в твердій грошовій сумі, суд приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Верховним Судом України 05 лютого 2014 року у справі за № 143 цс13 висловлена правова позиція, яка полягає в наступному.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Беручи до уваги вищенаведене, з урахуванням того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач має право звернутися до суду з заявою про зміну розміру аліментів, а тому, на думку суду, з відповідача слід стягувати аліменти на обох дітей в розмірі 1 500 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

При цьому у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі, що складаються з 243 гривні 60 копійок судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 169, 208, 209, 212-216, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 164-166, 180-183 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_3 користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1 500 (тисячу п'ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Нор Н. В.