№ 308/3494/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21.10.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої судді Лемак О.В.

при секретарі Ревачко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_2, в якому просить визнати припиненою поруку за договором №0 укладеним 15.05.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, за яким поручитель зобовязався відповідати за виконання зобовязань ОСОБА_3 по кредитному договору №0 укладеному 15.05.2008 року.

В судове засідання позивач не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання на вказану дату та час не зявилися, хоча своєчасно і належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому в порядку ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Суд, перевіривши матеріали справи з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що 15.05.2008 року між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 80 000,00 дол. США, що дорівнює еквіваленту 404 000,00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі.

Також, 15.05.2008 року між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений договір поруки №0, відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_3 усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №0 від 15.05.2008 року укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Згідно виписки з додатку №1 до договору факторингу №1 від 12.12.2011 року, встановлено, що збільшена процентна ставка за користування кредитними коштами, яка складає 14,50%.

Позивач зазначає, що банком в односторонньому порядку збільшено розмір процентної ставки, без згоди позивача, як поручителя за виконання позичальником зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 30.03.2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних» роз'яснив, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Пунктом 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 27.09.2012 № 10-1393/0/4-12, встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього: збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає, зокрема, у разі встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення, розширення змісту основного зобов'язання щодо дострокового повернення кредиту та плати за користування ним, що є підставою для визнання договору поруки припиненим (постанови від 21 травня року 2012: № 6-69цс11, № 6-18св11, № 20цс11, № 88цс11). У зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком (п. 4 листа від 27.09.2012 № 10-1393/0/4-12).

Судом встановлено, що в договорі поруки №0 від 15.05.2008 року не передбачено можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати та в силу п. 2.1 договору заборонено кредитору без згоди поручителя змінювати кредитного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Також установлено, що банк в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку за користування кредитом, збільшивши її від діючої процентної ставки і згоди на таке позивач не надавав.

Відповідно до правової позиції ВСУ, викладеної в постановах від 21.11.2011 року у справі № 6-49 цс 11, від 19.12.2011 року у справі № 6-67 цс11, від 05.11.2013 року у справі №6-43цс13 - згода поручителя на збільшення обсягу його відповідальності повинна бути очевидною й наданою в спосіб, передбачений договором поруки.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується. У цьому випадку звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, є підставою для припинення поруки. Така правова позиція викладена у постанові ВСУ від 20.02.2013 року в справі № 6-172.

Статтею 360-7 ЦПК України закріплено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оскільки банк в односторонньому порядку збільшив відсоткову ставку за користування кредитом і позивач (поручитель) не надавав згоди на збільшення обсягу своєї відповідальності, а договір поруки не передбачає можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням без згоди поручителя, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для припинення поруки в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України та зазначених у мотивувальній частині судового рішення правових позицій Верховного Суду України.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 365 грн. 40 коп., які останній не просив стягувати з відповідачів, тому судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.4,5,14,60,88,208,209,226,294 ЦПК України,суд,-

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до АКІБ «УкрСиббанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати припиненою поруку за договором №0 укладеним 15.05.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, за яким поручитель зобовязався відповідати за виконання зобовязань ОСОБА_3 по кредитному договору №0 укладеному 15.05.2008 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Лемак О.В.