НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/1113/15
№ 2/183/1453/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.,

секретаря Макаренко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, який має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

24 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, який має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер його батько - ОСОБА_2.

За життя, 26 грудня 2007 року, ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, на випадок своєї смерті, заповідав йому, ОСОБА_1, земельну ділянку (пай) площею 3,270 га., яка належить на праві власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2, виданого 05 липня 2001 року Василівською сільською радо. Новомосковського району Дніпропетровської області.

Позивач ОСОБА_1 зазначив в позові, що він прийняв спадщину після смерті батька, звернувшись до нотаріальної контори з відповідною заявою, але , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, надане роз'яснення про необхідність встановлення факту родинних відносин, оскільки в свідоцтві про смерть прізвище батька зазначене як ОСОБА_2, у заповіті прізвища йог ота батька зазначені як ОСОБА_2, а згідно паспорту громадянина України він зазначений як ОСОБА_1.

В зв'язку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_1 просив суд:

-встановити факт родинних відносин, а саме, що він, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Дніпропетровськ є сином ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

-визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку земельну ділянку площею 3,270 га., яка надана для ведення товарного сільського сподарського виробництва, що розташована на території Василівської сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після батька - ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Василівська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своєму листі просила суд розглядати справу без участі її представника.

Представник третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори не з'явився.

Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного.

Судом встановлено, що свідоцтво про народження позивача ОСОБА_1 виготовлено російською мовою, згідно якого «ОСОБА_1 родился ІНФОРМАЦІЯ_1 в г. Днепропетровське, его родителями указані ОСОБА_2 и ОСОБА_5»

Згідно паспорту Громадянина України, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Дніпропетровськ.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, в тому числі - встановлення факту родинних відносин..

Враховуючи наведені позивачем докази, суд приходить до переконання, що вимоги ОСОБА_1 в частині встановлення факту родинних відносин значення обґрунтовані та підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні прізвища позивача та його батька виникли внаслідок неправильного перекладу прізвища з російської на українську мову.

Стосовно вимог про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, суд приходить до наступного.

У відповідності до Закону України «Про нотаріат» на нотаріусів покладаються повноваження щодо оформлення спадщини, видача свідоцтв про право на спадщину.

Оскільки підставою для відмови нотаріусом у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину були розбіжності у прізвищах спадкодавця та спадкоємця судом встановлений факт родинних відносин, спору з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину не виникло, позивач має право на звернення до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213-215, 256 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 370, 372, 1216, 1218, 1225, 1258, 1261, 1269 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково..

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Дніпропетровськ, РНОКПП НОМЕР_1 є сином ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Василівка Новомосковського району Дніпропетровської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.І. Городецький