Справа № 347/3013/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1139/2015
Головуючий у 1 інстанції Турянський І.Є. І. Є.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Васильковського В.М.

суддів: Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.

секретаря Мельник О.В.,

з участю: позивача ОСОБА_2

представників ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про стягнення коштів за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» на рішення Косівського районного суду від 09 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

в грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з даним позовом, посилаючись на те, що 04.07.2014 року в м. Коломия внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль «Опель Астра» зазнав механічних пошкоджень. Винуватим у ДТП визнаний ОСОБА_5, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Перша». Остання 08.10.2014 року сплатила йому 16 373,72 грн, що є значно нижчим від суми відновлювального ремонту автомобіля. Тому, збільшивши в березні 2015 року позовні вимоги, просив стягнути з відповідача 16 503,38 грн, з яких 12 548,82 грн боргу по страховій виплаті, 1 696,32 грн пені, 2 093,21 грн інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 165,03 грн.

Рішенням Косівського районного суду від 09 квітня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_2 частину неоплаченого страхового відшкодування в сумі 16 503,38 грн, з яких 12 548,82 грн боргу по страховій виплаті, 1 696,32 грн пені, 2 093,21 грн інфляційних втрат та 3% річних 165,03 грн. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Страхова компанія «Перша» посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач після ДТП повідомив «СК Перша» про настання страхового випадку, на його заяву страховою компанією 04.07.2014 року вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 16 456 грн, що і було сплачено ОСОБА_2 Суд не врахував, що для визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля внаслідок його пошкодження під час ДТП відповідачем замовлено автотоварознавче дослідження, у висновку № 202 якого визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «Опель Астра», складає 38 966 грн, вартість відновлювального ремонту 61 316,82 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 28 818,48 грн. Вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Опель Астра» перевищує його ринкову вартість, тому матеріальний збиток приймається у розмірі, що дорівнює його ринковій вартості, оскільки такий автомобіль відновлювати економічно недоцільно, а згідно Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. За розрахунком страхового відшкодування його розмір склав: 38 966 грн (вартість автомобіля до ДТП) 22 000 грн (вартість автомобіля після ДТП) 510 грн (франшиза) = 16 456,00 грн. Дана сума була сплачена страховиком у встановлені законом строки для виплати страхового відшкодування. Суд не вчинив жодної дії для перевірки факту економічної недоцільності відновлення пошкодженого ТЗ, не викликав для допиту як свідка експерта ОСОБА_6, який міг би надати відповідні пояснення та обґрунтування. Судом також не призначено автотоварознавчу експертизу для вирішення питання, чи є вказаний транспортний засіб фізично знищеним. Тому просить оскаржуване рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Страхова компанія «Перша» апеляційну скаргу підтримав, ОСОБА_2 та його представник доводи апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши подані докази і доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 04.07.2014 року в м. Коломия ОСОБА_5, керуючи автомобілем ЗІЛ-1ЗО, номерний знак НОМЕР_1, порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, що привело до зіткнення з автомобілем «Опель Астра», під керуванням ОСОБА_2, в результаті чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована у ПАТ Страхова компанія «Перша», максимальна виплата за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) згідно з страховим полісом становить 50000 грн. Право особи на отримання відшкодування передбачено полісом № АС/2194722.

Відповідно до висновку експерта-автотоварознавця ОСОБА_6, вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Опель Астра» становить 63667,69 грн, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 28 922,54 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акту. Підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Жодних обставин, які б вказували на порушення застрахованою особою своїх зобов'язань, страховиком не надано.

При цьому суд першої інстанції правильно керувався положеннями ст. ст. 979, 988, 990 ЦК України щодо істотних умов договору страхування та поняття страхового випадку, ст. ст. 25, 26 Закону України "Про страхування" щодо здійснення страхових виплат і виплати страхового відшкодування.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля перевищує його ринкову вартість, тому такий автомобіль відновлювати економічно недоцільно, оскільки згідно протоколу огляду транспортного засобу від 17.07.2014 року, об'єкт страхування підлягав ремонту.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ст. ст. 3, 5 цього Закону обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна джерелом підвищеної небезпеки життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом розяснень, даних у п. 15 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону N 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апелянта про фізичне знищення застрахованого автомобіля позивача не відповідає нормам Закону, оскільки страховиком безпідставно взято за основу суму 63 667,59 грн - вартість відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу, а не суму 28 922,54 грн, яка є вартістю відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу автомобіля і яку слід брати до уваги при вирішенні питання про фізичне знищення транспортного засобу та відшкодування страхових сум.

Так, згідно з висновком про ринкову вартість транспортного засобу, вартість транспортного засобу до ДТП складає 39 632 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 28 922,54 грн., тобто вона не перевищує вартість транспортного засобу до ДТП, тому відсутні підстави вважати транспортний засіб позивача фізично знищеним.

За приписами статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при пошкодженні транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, тому доводи апеляційної скарги стосовно того, що вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Опель Астра» перевищує його ринкову вартість, а матеріальний збиток дорівнює його ринковій вартості, оскільки такий автомобіль відновлювати економічно недоцільно, ґрунтуються на неправильному тлумаченні та розумінні скаржником зазначених норм чинного законодавства і не можуть братися судом апеляційної інстанції до уваги.

Крім того, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Опель Астра» не перевищила вартість цього транспортного засобу до ДТП.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня (п. 36.5 Закону N 1961-IV).

Розмір та правильність нарахування позивачем пені, інфляційних втрат та 3% річних апелянтом не оскаржується, а висновок суду про задоволення позову в цій частині відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року у справі № 6-49цс12, згідно з якою зобовязання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобовязанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і нормами ст. ст. 549 550 ЦК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне й обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» відхилити.

Рішення Косівського районного суду від 09 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Васильковський В.М.

Судді: Вакарук В.М.

ОСОБА_7