Справа №173/371/15-ц
Провадження №2/173/386/2015
04.06.2015 м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шевченко О.Ю.
за участю секретаря судового засідання Демяненко С.І.,
представника органу опіки та піклування ОСОБА_2Г,
прокурора прокуратури Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5 з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 28 липня 2001 року до 25 жовтня 2005 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4. Вони мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після припинення шлюбних відносин син залишився проживати разом з позивачем. Спору про місце проживання дитини ніколи не було. З того часу відповідач життям сина не цікавився, не виявляє бажання спілкувати ся з ним, приймати участь у його вихованні та оздоровленні. Також відповідач не приймає участі в утриманні сина, не відвідує батьківські збори, не спілкується з вчителями. Всі питання щодо вихованні сина позивач вирішує самостійно. З 2007 року участь у вихованні та оздоровленні сина приймає чоловік позивача ОСОБА_6. В будинку, де мешкає сімя позивача створено всі умови для належного відпочинку та розвитку дитини. ОСОБА_7 вважає своїм батьком ОСОБА_6. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при Верхньодніпровській районній державній адміністрації було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо його сина. Відповідач надав письмову згоду про відмову від утримання та виховання сина. На підставі вищевикладеного позивач просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4 щодо його малолітнього сина ОСОБА_5; дозволити змінити прізвище ОСОБА_5.
В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити позовні вимоги. Суду пояснила, що після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_4, син ОСОБА_7 залишився проживати разом з нею та знаходився на повному її утриманні. Відповідач мешкає також в м. Верхньодніпровську, йому відоме місце проживання сина, проте він ніколи не виявляв бажання з ним спілкуватися, приймати участь у його вихованні. Ніяких перешкод у спілкуванні з сином вона не чинила, а навпаки вважала, що було б краще, якби батько спілкувався з сином. Відповідач фактично самоусунувся від виховання дитини. Зараз в них склалася нова сімя, ОСОБА_5 вважає батьком її чоловіка ОСОБА_6, який фактично займається утриманням та вихованням дитини. ОСОБА_8 захотів, щоб його батьком офіційно був ОСОБА_6.
Малолітній ОСОБА_5, в інтересах якого подано позов, суду пояснив, що він мешкає разом з мамою і татом ОСОБА_6, вони займаються його вихованням та утриманням. З батьком ОСОБА_4 він не спілкується, він йому нічого не купує, не цікавиться його життям. Коли була жива бабуся мати батька, він приходив до них у гості, але коли бабуся померла, він до батька більше не приходив і той його до себе не запрошує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав.
Представник органу опіки та піклування в особі Верхньодніпровської районної державної адміністрації в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на те, що відповідач не займається вихованням сина. Відповідач був присутній на засіданні комісії, на якому розглядалася заява ОСОБА_1 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. ОСОБА_4 був агресивно налаштований, але ніяких пояснень щодо його участі у вихованні та утриманні дитини не надав. Тому було прийнято до уваги доводи заявника та враховуючи інтереси дитини, було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо його малолітнього сина.
Прокурор в судовому засіданні вважав за доцільне позбавити відповідача батьківських прав, який фактично усунувся від виконання батьківських обовязків щодо свого малолітнього сина.
У відповідності до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
18 серпня 2003 року народився ОСОБА_5, батьками якого є: ОСОБА_4 та мати ОСОБА_1 (а.с.10).
В 2005 році шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було розірвано (а.с.8).
16 серпня 2013 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб (а.с.12).
Згідно з довідкою про склад сімї від 29 січня 2015 року ОСОБА_5 мешкає разом з ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_10 (а.с.11). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 29 січня 2015 року ОСОБА_5 мешкає разом з матірю, її чоловіком ОСОБА_6 та їх донькою ОСОБА_11О. В будинку є всі умови для відпочинку та навчання дитини. Вихованням дитини займаються ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.16).
В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні сина ОСОБА_7. Вихованням, розвитком, оздоровленням та утриманням ОСОБА_5 займаються його мати ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_6. Ці обставини підтверджуються показаннями позивача, поясненням малолітньої дитини та письмовими доказами.
Так згідно з довідкою КЗ «Верхньодніпровська середня загальноосвітня школа № 5 І-ІІІ ступенів» від 29 січня 2015 року та характеристикою ОСОБА_5 ОСОБА_5 ОСОБА_12 не приймає участі у вихованні сина, не спілкується з вчителями, не відвідує жодні батьківські збори; його вихованням займається мама ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_6 (а.с.18-19).
30 січня 2015 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Верхньодніпровської районної державної адміністрації, на якій був присутнім ОСОБА_4, було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо його малолітнього сина (а.с.15). Також під час розгляду справи в суді органом опіки та піклування у відповідності до ст. 19 Сімейного кодексу України було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 щодо його малолітнього сина ОСОБА_7 (а.с.40-41).
Окрім того 29 січня 2015 року ОСОБА_4 підписав нотаріально посвідчену заяву про відмову від утримання та виховання сина ОСОБА_5 (а.с.14).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 свідомо не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина, ОСОБА_5, не забезпечує його медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з ним, не приймає участі в його утриманні, тобто свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, що, на думку суду, необхідно розцінювати як ухилення від виховання дитини, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав є законними та обґрунтованими, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про надання дозволу зміни прізвища ОСОБА_5, суд вважає такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позбавлення батьківських прав батька не тягне за собою обовязкову зміну прізвища дитини. Порядок зміни прізвища дитини врегульовано Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. N 915, а судом таке питання вирішується лише у разі виникнення спору з цього приводу. На думку суду, позивач та малолітній ОСОБА_5 мають право скористатися порядком зміни прізвища, і лише у випадку виникнення спору з цього приводу можуть звернутися до суду. До того часу, вимоги про зміну прізвища дитини є передчасними.
На виконання вимог ч. 5 ст. 164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було сплачено судовий збір при зверненні до суду, тому понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-233 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щодо його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати відділу державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко