Провадження №2/359/1672/2015
Справа №359/4937/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Пустовіт А.Б.,

за участю відповідача ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2015 року від представника позивача до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № BLaЖГА00042396 від 10 червня 2011 року в сумі 4060,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 червня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № BLaЖГА 00042396, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 15000 грн. на поточні потреби зі сплатою процентної ставки в розмірі 15,00 % річних, терміном до 10 червня 2014 року.

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, кредит в порядку і термін передбачений кредитним договором не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує, у звязку з чим у відповідача станом на 28.05.2015 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 4060,81 грн.

Заборгованість відповідач не погашає та продовжує ухилятися від виконання договору, у звязку з чим ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

У судове засіданні представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, натомість подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що заборгованість по кредитному договорі відсутня, оскільки вона погасила її в повному обсязі, що підтверджується копією квитанції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 10 червня 2011 року між ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № BLaЖГА 00042396, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 15000 грн. на поточні потреби зі сплатою процентної ставки в розмірі 15,00 % річних, терміном до 10 червня 2014 року (а.с. 9-16).

Відповідно до п. 1.2. банк надає позичальнику грошові кошти в національній валюті України в сумі, зазначеній в п.1 Спеціальної частини договору, у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, а Позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невідємну частину цього договору.

Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме : надав грошові кошти у розмірі 15 000 гривень, що підтверджується меморіальним ордером за № 420463 від 10 червня 2011 року (а.с. 30).

Згідно п. 2.5.2 кредитного договору позичальник зобовязується не пізніше дати, встановленої в графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п.6 Спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в графіку, а також сумах комісії за управління кредитом.

Відповідно до п. 2.4.2 кредитного договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у додатку № 1 цього договору.

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, кредит в порядку і термін передбачений кредитним договором не повертає, відсотки за користування кредитом не сплачує, у звязку з чим у відповідача станом на 28.05.2015 року виникла прострочена заборгованість в розмірі 4060,81 грн., яка складається з : прострочена сума кредиту 342,98 грн., прострочені проценти за користування кредитом 66,78 грн., комісія за РО 1050,00 грн., плата за пропуск платежів -2601,05 грн. (а.с. 8).

Відповідно до п. 4.3 кредитного договору, у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання.

Ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Згідно з ст. ст. 610, 611, 625 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених - згідно змісту зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобовязань.

Відповідно до вимог ст. ст. 1049, 1054 Цивільного кодексу України відповідач зобовязаний повернути банку кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Крім того у відповідності до ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення. Яке мало місце під час дії договору.

З розрахунку заборгованості від 12.05.2015 року вбачається, що за період з 11.01.2014 року по 10.02.2014 року ОСОБА_1 по договору № BLaЖГА00042396 сплатила 2148,9 грн., а розраховано до сплати -1621,7 грн.

Згідно квитанції №198543 від 05.02.2014 року ОСОБА_1 внесла на поточний рахунок №0322 ПАТ «ВІ ЕЙ БІ Банк» 1652,66 грн. для погашення заборгованості по кредиту (а.с. ).

Однак в наданому позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору зазначено, що 05.02.2014 року було сплачено лише 62,73 грн.

За таких обставин,суд приходить до висновку , що ОСОБА_3 всі зобовязання по договору № BLaЖГА00042396 виконала, а сума 342,98 грн. яка розрахована до сплати за період з 11.02.2014 року по 10.03.2014 року була врахована позивачем безпідставно, як і похідні від неї прострочені проценти за користування кредитом, комісія за РО та плата за пропуск платежів.

З огляду на це, у задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст.256, 257, ч.1 ст.266, ч.4, ч.5 ст.267, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, ст.88, п.2 ч.1 та ч.3 ст.208, ст.ст.213-215, ст.218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.С. Чирка