Справа № 639/9443/15-ц
Провадження № 4-с/639/66-15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шиянової Л. О.

за участю секретаря Крбеян К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, особа, дії якої оскаржуються Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківської міського управління юстиції, боржник ОСОБА_2, на незаконні дії та неправомірну бездіяльність державного виконавця -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року стягувач ОСОБА_1 через представника звернулася в суд зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просила визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ, в провадженні якого перебувають виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 410 грн. 92 коп. боргу та 1 500 грн. комісійної винагороди, а всього 14 910 грн. 92 коп. та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору, щодо не направлення стягувачу постанов про відкриття виконавчих проваджень; зобовязати державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ, в провадженні якого перебувають вказані виконавчі листи, невідкладно направити засобами поштового звязку на адресу стягувача, що зазначена в його скарзі, постанови про відкриття виконавчих проваджень; визнати неправомірною бездіяльність вказаного державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ щодо невиконання рішення апеляційного суду Харківської області від 23 січня 2013 року в строк відповідно до положень ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження»; зобовязати державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ невідкладно вчинити дії щодо реального виконання рішення апеляційного суду Харківської області від 23 січня 2013 року. Крім того, скаржник також просила стягнути з Жовтневого ВДВС ХМУЮ на її користь понесені та документально підтвердженні судові витрати на правову допомогу в розмірі 6 333 грн. 40 коп.

В обґрунтування викладених у скарзі вимог заявник посилалася на те, що на виконання судового рішення, що набрало законної сили, 19 березня 2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова їй було видано два виконавчі листи по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. 25 березня 2013 року через канцелярію Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ представником заявника було подано дві заяви про відкриття виконавчого провадження та відповідні їм оригінали вказаних вище виконавчих листів. Не дивлячись на те, що з моменту подачі заяв про відкриття виконавчого провадження минуло більше ніж півтора роки, державним виконавцем не надано заявнику жодної інформації про відкриття чи відмову у відкритті виконавчого провадження, та про подальший перебіг цього виконавчого провадження, у звязку з чим заявник була змушена звернутися до суду із розглядуваною скаргою на неправомірну бездіяльність державного виконавця.

У судове засідання представник скаржника не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Викладені у скарзі вимоги просила суд задовольнити в повному обсязі ( а.с.43).

Посадова особа Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення прав та свобод заявника, у судове засідання не зявилась, письмових заперечень проти скарги суду не надала, про час та місце розгляду справи Жовтневий ВДВС Харківського МУЮ повідомлявся судом належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення повістки, але причини неявки суду не повідомлено, зав про відкладення справи або розгляду справи за відсутністю представника до суду не надходило ( а.с.37,42).

Приймаючи до уваги, що представник Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ двічі не зявився у судове засідання без поважних причин, суд розглядає скаргу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга стягувача ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 23 січня 2013 року змінено рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 вересня 2012 року і скасовано його в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 761 402 грн. 32 коп. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 410 грн. 92 коп. боргу та 1 500 грн. 00 коп. комісійної винагороди, а всього 14 910 грн. 92 коп. Зменшено розмір стягнутого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору до 269 грн. 10 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін ( а.с.3-4,5-7).

На виконання вказаного вище судового рішення 19 березня 2013 року Жовтневий районний суд м. Харкова видав скаржнику виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 410 грн. 92 коп. боргу та 1 500 грн. 00 коп. комісійної винагороди, а всього 14 910 грн. 92 коп. ( а.с.9). Крім того, суд також видав заявнику виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 269 грн. 10 коп.

25 березня 2013 року через канцелярію Жовтневого ВДВС ХМУЮ на імя начальника цієї державної виконавчої служби представником стягувача за довіреністю ОСОБА_3 з належним чином оформленими повноваженнями були подані дві заяви про відкриття виконавчого провадження, до яких були додані оригінали вказаних вище виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 визначеної судовим рішенням, що набрало законної сили, суми заборгованості та судового збору.

Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», копія постанови про відкриття виконавчого провадження надсилається не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно норми ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З моменту подання представником стягувача до державної виконавчої служби заяв про відкриття виконавчих проваджень минуло більше двох з половиною років, однак матеріали справи не містять відомостей про її розгляд державним виконавцем в триденний строк, прийняття ним відповідного рішення про відкриття виконавчого провадження та надіслання стороні стягувача відповідної постанови.

З матеріалів справи вбачається порушення державним виконавцем Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ покладених на нього законом обовязків та очевидна його бездіяльність щодо розгляду та вирішення питання про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Оскільки строк пред'явлення вказаних вище виданих Жовтневим районним судом м. Харкова виконавчих листів до виконання не закінчився, він відповідає вимогам, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», і пред'явлений заявником до виконання до належного органу державної виконавчої служби, державний виконавець Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ зобовязаний був протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження і не пізніше наступного робочого дня надіслати її стягувачу та боржнику.

Однак, вказаних визначених законом дій державний виконавець не вчинив.

Стягувач ОСОБА_1 оскаржила вказану вище бездіяльність державного виконавця до Міністерства юстиції України, Генерального прокурора України та Управління ДВС Головного управління юстиції в Харківській області, однак належної відповіді на це звернення та відновлення своїх порушених прав так і не отримала.

У звязку з цим, суд вбачає всі підстави для визнання бездіяльності державної виконавчої служби протиправною та необхідності відновлення і захисту в судовому порядку порушених прав й інтересів сторони стягувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру у двомісячний строк.

Незважаючи на те, що виконавчі листи були предявлені скаржником до виконання 25 березня 2013 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 23 січня 2013 року не виконується державним виконавцем більше двох з половиною років, що є грубим порушенням норми ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження».

Бездіяльність державного виконавця Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ призвела до порушення прав і охоронюваних законом інтересів скаржника ОСОБА_1, що є підставою для їх відновлення в судовому порядку.

У звязку з цим, вимоги скаржника про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця щодо невиконання ним рішення апеляційного суду Харківської області від 23 січня 2013 року у визначений законом строк та зобовязання його невідкладно виконати це судове рішення є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 388 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

В п. 48 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано в п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї Постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження витрат на правову допомогу, до скарги заявника був доданий договір про надання правової допомоги із товариством з обмеженою відповідальністю «Харківський центр правової допомоги» з доданою до нього калькуляцією-рахунком про перелік наданих в рамках цієї справи робіт (послуг) з надання правової допомоги, а також квитанція до прибуткового касового ордера про сплату послуг з надання правової допомоги у визначеному договором та додатком до нього розмірі в сумі 6 333 грн. 40 коп. ( а.с.27-28,29,30) Крім того, суду надано копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зі змісту якої вбачається, що основним видом економічної діяльності підприємства є діяльність у сфері права (код 69.10), наказ по підприємству про визначення особи, відповідальної за представництво інтересів скаржника в ході розгляду справи та копія диплому цієї особи про набуття нею вищої освіти за спеціальністю «Правознавство» ( а.с.31-33).

Судом було задоволено клопотання представника заявника в частині допуску товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський центр правової допомоги» до участі у справі в якості особи, яка надає правову допомогу.

За таких обставин, вимога про компенсацію скаржнику витрат на правову допомогу за рахунок відділу державної виконавчої служби є обґрунтованою.

Але суд вважає, що з урахуванням тривалості та обсягу справи ( надійшла до суду 29.10.2015, розглянута 26.11.2015 року, справа містить 43 аркуша) для необхідності ознайомлення з матеріалами справи, аналізу нормативного матеріалу, надання консультації, складання скарги достатньо 8 годин, тому можливим задовольнити вказану вимогу частково на суму 3 897 грн. 60 коп. 487,20х8) та виключити зі складу витрат скаржника витрати на представництво її інтересів в місцевому суді у сумі 1461,60 грн. оскільки справа була розглянута за відсутності скаржника та її представників.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.387 ЦПК України за результати розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення,дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.383 -387ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, особа, дії якої оскаржуються Жовтневий відділ державної виконавчої служби Харківської міського управління юстиції, боржник ОСОБА_2, на незаконні дії та неправомірну бездіяльність державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ, в провадженні якого перебувають виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 410 грн. 92 коп. боргу та 1 500 грн. 00 коп. комісійної винагороди, а всього 14 910 грн. 92 коп. та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 269 грн. 10 коп., щодо не направлення стягувачу постанов про відкриття виконавчого провадження.

Зобовязати державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ, в провадженні якого перебувають виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 410 грн. 92 коп. боргу та 1 500 грн. 00 коп. комісійної винагороди, а всього 14 910 грн. 92 коп. та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 269 грн. 10 коп., невідкладно направити засобами поштового звязку на адресу стягувача постанови про відкриття виконавчого провадження.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ, в провадженні якого перебувають виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 410 грн. 92 коп. боргу та 1 500 грн. 00 коп. комісійної винагороди, а всього 14 910 грн. 92 коп. та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 269 грн. 10 коп., щодо невиконання рішення апеляційного суду Харківської області від 23 січня 2013 року в строк відповідно до положень ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобовязати державного виконавця Жовтневого ВДВС ХМУЮ, в провадженні якого перебувають виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 410 грн. 92 коп. боргу та 1 500 грн. 00 коп. комісійної винагороди, а всього 14 910 грн. 92 коп. та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судового збору в розмірі 269 грн. 10 коп., невідкладно вчинити визначені законом дії щодо реального виконання рішення апеляційного суду Харківської області від 23 січня 2013 року.

Стягнути з Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати на правову допомогу в розмірі 3 897 (три тисячі вісімсот девяносто сім) грн. 60 коп.

Взадоволенні іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд міста Харкова в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а в разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Л.О. Шиянова