Номер провадження 2/754/1908/15
Справа №754/1946/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Житній ринок" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП "Житній ринок" звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 29.12.2010 року по 28.12.2011 року ОСОБА_1 працював директором КП "Житній ринок". З 29.03.2011 року директор ОСОБА_1 прийняв на посаду юрисконсульта за сумісництвом ОСОБА_2, який у подальшому наказом від 22.06.2011 року був звільнений з посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.04.2012 року ОСОБА_2 було поновлено на посаді та стягнуто з КП "Житній ринок" грошові кошти у розмірі 18893, 76 грн. Сплата зазначених коштів була здійснена 11.05.2012 року. Наказом від 06.06.2011 року директор ОСОБА_1 звільнив з посади економіста на підстав п. 4 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_3 Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05.07.2012 року ОСОБА_3 було поновлено на посаді та стягнуто з КП "Житній ринок" грошові кошти у розмірі 49398, 19 грн. Наказом від 28.02.2011 року директор ОСОБА_1 звільнив з посади інспектора відділу кадрів на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_4 Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.12.2012 року ОСОБА_4 було поновлено на посаді інспектора та стягнуто з КП "Житній ринок" грошові кошти у розмірі 71924, 35 грн. Вказані особи були звільнені колишнім директором з займаних посад незаконно, що підтверджено судовими рішеннями. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь КП "Житній ринок" заподіяну шкоду в результаті незаконного звільнення працівників у розмірі 140216, 30 грн., а також судові витрати по справі.

В судовому засіданні представники позивача повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив застосувати до даних позовних вимог строк позовної давності, який становить 1 рік. На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП "Житній ринок" не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з 29.12.2010 року по 28.12.2011 року відповідач ОСОБА_1 працював директором КП "Житній ринок", що підтверджується відповідними наказами (а.с. 5).

Наказом директора КП "Житній ринок" ОСОБА_1 від 22.06.2011 року юрисконсульт ОСОБА_2 був звільнений з посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.04.2012 року ОСОБА_2 було поновлено на посаді та стягнуто з КП "Житній ринок" грошові кошти у розмірі 18893, 76 грн. Сплата зазначених коштів була здійснена КП "Житній ринок" 11.05.2012 року (а.с. 6-10).

Наказом директора КП "Житній ринок" ОСОБА_1 від 06.06.2011 року була звільнена з посади економіста на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_3 Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05.07.2012 року ОСОБА_3 було поновлено на посаді та стягнуто з КП "Житній ринок" грошові кошти у розмірі 49398, 19 грн. Сплата зазначених коштів була здійснена КП "Житній ринок" у період серпня 2013 року (а.с. 11-12, 43-44).

Наказом директора КП "Житній ринок" ОСОБА_1 від 28.02.2011 року було звільнено з посади інспектора відділу кадрів на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_4 Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.12.2012 року ОСОБА_4 було поновлено на посаді інспектора та стягнуто з КП "Житній ринок" грошові кошти у розмірі 71924, 35 грн. Сплата зазначених коштів була здійснена КП "Житній ринок" у період листопада 2013 року (а.с. 13-17, 43-44).

Вказані вище особи були звільнені колишнім директором ОСОБА_1 з займаних посад незаконно, що підтверджено судовими рішеннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Частиною 1 статті 130 КЗпП України визначено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов"язків.

Згідно із п. 8 ст. 134 КЗпП України службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу несе матеріальну відповідальність у повному розмірі.

Зважаючи на вимоги діючого законодавства, відшкодування КП "Житній ринок" всіх сум звільненим працівникам, наявність вини у діях ОСОБА_1 при звільненні вказаних працівників, на відповідача покладається обов"язок щодо відшкодування виплачених сум.

Але при цьому слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Цей строк застосовується і при зверненні до суду вищестоящого органу.

Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред"явлення регресного позову.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, грошові кошти ОСОБА_2 були виплачені КП "Житній ринок" 11.05.2012 року, що підтверджується відповідною випискою з рахунку (а.с. 10).

Точних даних про дату виплати грошових коштів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 представниками позивача надано не було, але виконавчі провадження за виконавчими листами про стягнення грошових коштів на користь ОСОБА_3 були закінчені у зв"язку з повним виконанням 15.08.2013 року, а на користь ОСОБА_4 - 18.07.2013 року, 11.11.2013 року та 04.11.2013 року відповідно, що підтверджується листом Відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві (а.с.43-44).

Строк позовної давності для звернення до відповідача із вимогою про відшкодування шкоди по виплаченим коштам ОСОБА_2 розпочався 11.05.2012 року, по виплаченим коштам ОСОБА_3 - 15.08.2013 року відповідно, а по виплаченим коштам ОСОБА_4 - 18.07.2013 року, 11.11.2013 року та 04.11.2013 року відповідно.

З даним позовом позивач КП "Житній ринок" звернувся до суду лише 30.01.2015 року (дата направлення позову поштою).

Згідно із ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В судовому засіданні представник відповідача подав заяву про застосування до даного позову строку позовної давності, зважаючи на його пропуск позивачем.

Враховуючи вищевикладене та вимоги діючого законодавства, відсутність відповідної заяви позивача про поновлення строку позовної давності, пропуск такого строку для звернення до суду з даними позовними вимогами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП "Житній ринок" повинні бути залишені без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 257, 258, 267, 1191 ЦК України, ст.. 130, 134, 233 Кодексу законів про працю України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Житній ринок" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: