У Х В А Л АІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Рівненської області від 15 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість, яка виникла за період з 02 грудня 2008 року до 30 листопада 2011 року, в розмірі 27 170 грн 13 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05 травня 2008 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, згідно з яким ОСОБА_4 отримав кредитні кошти в розмірі 10 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань станом на 30 листопада 2011 року виникла заборгованість на загальну суму 30 270 грн 66 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 9 965 грн 46 коп., заборгованість за відсотками - 18 427 грн 39 коп., заборгованість із комісії - 198 грн 25 коп., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг у фіксованій сумі в розмірі 250 грн та в процентній складовій в сумі 1 429 грн 56 коп.

Враховуючи наведене, банк просив позов задовольнити.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2013 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 05 травня 2008 року в загальній сумі 17 010 грн 42 коп. У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 15 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість у сумі 18 555 грн 89 коп., з яких: 4 778,87 грн - заборгованість за кредитом, 13 578,77 грн - заборгованість за простроченими відсотками та 198,25 грн - комісійні банку. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягуючи з відповідача заборгованість за період з 29 січня 2010 року до 30 листопада 2012 року з урахуванням строків позовної давності, апеляційний суд виходив з того, що позичальник не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, має прострочену заборгованість, яка повинна бути стягнута з нього. При цьому, судом враховані всі суми, які були внесені, як погашення кредиту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками апеляційного суду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального права, суд апеляційної інстанції з урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Доводи скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Згідно із частиною першою статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Рівненської області від 15 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Журавель

Судді В.А. Черненко

С.П. Штелик