Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Харитонової Г. Л. , при секретарі Лавренко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області, третя особа : ОСОБА_2 про визнання незаконної відмови , скасування постанови та зобов'язання вчинити нотаріальні дії -

В С Т А Н О В И В:

2 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області, про визнання незаконної відмови та зобов'язання вчинити нотаріальні дії , де зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані у АДРЕСА_1. 18 вересня 2014 року він звернувся до Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою від 18 вересня 2014 року державним нотаріусом ОСОБА_5 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Дії нотаріуса він вважає неправомірними та такими, що порушують вимоги ст.. 5, ч.1 ст. 7 , п.3 ч.1 ст. 34, ст.ст. 46,46 -1, 66,67 , 69 Закону України «Про нотаріат» .Його мати - ОСОБА_3 а підставі договору купівлі-продажу , посвідченого 28 січня 2008 року приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу Сумської області в реєстрі № 100, володіла житловим будинком та земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_2 виконавчого комітету Перехрестівського сільської Ради Сумської області від 6 березня 2008 року нумерація була змінена з № 5 на № 43. При зверненні до нотаріальної контори ним дійсно було надано державному нотаріусу фотокопія договору купівлі-продажу домоволодіння та земельної ділянки, між тим вона належним чином завірена приватним нотаріусом Роменської районного нотаріального округу Сумської області ОСОБА_6, тому, на думку позивача, державний нотаріус ОСОБА_5 мала б прийняти цей документ та здійснити нотаріальну дію, за якою він звернувся. Крім того, нотаріус, як спеціальний суб'єкт , має право витребувати з державного реєстру відомості щодо речових прав фізичних та юридичних осіб. Вважав, що у нотаріуса є можливість отримати дублікати необхідних для виконання нотаріальних дій документів та витяги з Реєстру, тому йому було безпідставно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим він вимушений звернутися до суду про захист свого порушеного права. Просив визнати дії державного нотаріуса Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_5 про відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом - неправомірним, скасувати постанову державного нотаріуса від 18 вересня 2014 року про відмову у вчинення нотаріальної дії та зобов'язати Третю Маріупольську державну нотаріальну контору виконати нотаріальні дії по видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері - ОСОБА_3 на 1/2 частку домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані у АДРЕСА_3 , що належало померлій на праві приватної власності.

До судового засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання також не з'явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов не визнала та просила у позові відмовити посилаючись на те, що відповідно до п.п.4.15 Глави 10 Розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим Наказом Міністерства юстиції України N 296/5 від 22.02.2012р., видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таких документів ОСОБА_1 не було надано, а лише фотокопії, які не є правовстановлюючими документами. Крім того, при перевівці нотаріусом відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутності суперечностей між ним, було встановлено, що у витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно , виданого КП «Роменське бюро технічної інвентаризації» 17.03.2008 р. за № 18112867 у графі «підстава виникнення права власності « вказано «договір дарування.. № 100 28.01.2008 р.», що не відподіває назві правовстановлюючого документу на спадковий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав ( ст.. 125 ЗК України). Видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст.. 19 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень», та витягу з Державного земельного кадастру (п.4.20 глави10розділIIПорядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 р. № 296/5 ). Видача свідоцтва про право на спадщину на майно,яке підлягає реєстрації (у тому числі земельна ділянка), проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів, які підтверджують право власності спадкодавця на таке майно та його реєстрацію. На протязі дії Земельного кодексу до ст..125, 126 ЗК України були неодноразово внесені відповідні зміни та доповнення. Тому , відповідно до положень Земельного кодексу України до документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, належать державний акт про право власності на земельну ділянку, цивільно - правова угода щодо відчуження земельної ділянки,укладена в порядку, встановленому законом (договір купівлі - продажу, дарування, довічного утримання тощо), а також свідоцтво про право на спадщину. При цьому, до 2013р. , у тому випадку, коли право власності на земельну ділянку посвідчуєтьсявідповідною цивільно - правовою угодою чи свідоцтвом про право на спадщину, такі документи не є самостійними правовстановлюючими документами, оскільки до них в якості додатка має бути долучений державний акт про право власності на земельну ділянку, що була відчужена чи успадкована. Таким чином, у випадку, коли земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі цивільно - правового договору або свідоцтва про право на спадщину, для оформлення спадкових прав на таку земельну ділянку спадкоємцями має бути подано нотаріусу відповідний правовстановлюючий документ з долученим до нього державним актом про право власності на земельну ділянку, що спадкується. Крім того, на долученому державному акті повинна міститись відмітка нотаріуса, яким було посвідчено відповідний договір чи видано свідоцтво, а також органу, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, про перехід права власності на земельну ділянку. Спадкоємцем ОСОБА_1 правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку не представлено. Крім того, на наданій спадкоємцем ОСОБА_1 фотокопії договору купівлі - продажу, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу 28.01.2008 року за реєстром № 100 , як правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку, немає відмітки про державну реєстрацію перехода права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Витяг з Державного земельного кадастру також не надано. Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. № 1141 , не передбачено реєстрацію правовстановлюючих документів померлої особи. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів вирішення зазначеного питання можливо у судовому порядку.

На підставі вищезазначеного просили у позові відмовити.

Третя особа - ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У зв'язку з неявкою сторін та у відповідності до вимог ст.. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали по справі , прийшов до висновку про те,що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають за наступних обставин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частки житлового домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1. 4 липня 2014 року позивач подав до Третьої Маріупольскої державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та 18 вересня 2014 року звернувся до Третьої Маріупольскої державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину. Постановою від 18.09.2014 року нотаріус Третьої Маріупольскої державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3, посилаючись на відсутність у позивача правовстановлюючих документів на спадкове майно - домоволодіння та земельну ділянку , а надані позивачем фотокопій цих документів не є правовстановлюючими документами , подання яких передбачено п.п.4.15 п.4 Глави 10 Розділу П. Крім того, у витягу реєстрації права власності містилася розбіжність щодо підстави виникнення права власності , а саме вказано «договір дарування … № 100 28.01.2008 р.», що не відповідає назві правовстановлюючого документу , на підставі чого рекомендував звернутися до суду.( а.с.9). Не погодившись з цим, позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним відмови у здійсненні нотаріальної дії , скасування постанови державного нотаріуса від 18.09.2014 року та зобов'язання відповідача видати позивачу свідоцтво про право на спадщину, зазначивши ,що відмова нотаріуса Третьої Маріупольскої державної нотаріальної контори видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом позбавляє його можливості реалізувати своє право на спадкування, та змушує звернутися до суду із позовом про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Аналізуючи обґрунтованість позовних вимог суд приходить до наступного.

Згідно ч.3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, який, відповідно до вимог ст.68 Закону України № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Зі змісту статей 47,49 Закону України "Про нотаріат" вбачається, що нотаріус може відмовити у вчиненні нотаріальної дії з підстав, визначених ст. 49 Закону України "Про нотаріат". Вимоги до документів, що подаються для вчинення нотаріальної дії викладені в ст. 47 Закону України "Про нотаріат", згідно з якою для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства.

Відповідно до ст.50 ЗУ «Про нотаріат» N 3425-XII від 02.09.1993р., нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до ст.5 ЗУ «Про нотаріат» N 3425-XII від 02.09.1993р., нотаріус зобов'язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Як вбачається з оскаржуваної позивачем Постанови нотаріуса Третьої Маріупольскої державної нотаріальної контори від 18.09.2014 р. останній відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3 посилаючись на відсутність у позивача правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, подання яких передбачено п.п.4.15 п.4 Глави 10 Розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Як зазначено у п.п.4.14 п.4 Глави 10 Розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим Наказом Міністерства юстиції України N 296/5 від 22.02.2012р., при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, які підтверджують вказані факти.

П.п.4.15 п.4 Глави 10, Розділу П вищевказаного Порядку передбачено,що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Судом встановлено, і це не заперечується позивачем, що ним як правовстановлюючі документи, нотаріусу були надані фотокопії , завірені належним чином нотаріусом. Разом з тим, правовстановлюючими документами, у сенсі п.1.2 глави 2 розділу П Порядку вчинення нотаріальних дій є документи або дублікати документів, тобто повторні примірники оригінала документу, що має юридичну силу.

Згідно п.п.4.18 п.4 Глави 10, Розділу П вищевказаного Порядку, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. У витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП «Роменське міжміське бюро технічної інвентаризації» 176.03.2008 року за № 18112867 у графі «підстава виникнення права власності» вказано «договір дарування .. № 100 28.01.2008 р.», що не від подіває назві правовстановлюючого документу на спадковий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного

користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Видача свідоцтва про право на спадщину на

земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до ст.. 19 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень», та витягу з Державного земельного кадастру . Видача свідоцтва про право на спадщину на майно,яке підлягає реєстрації (у тому числі земельна ділянка), проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності спадкодавця на таке майно та його реєстрацію. Відповідно до положень Земельного кодексу України до документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, належать державний акт про право власності на земельну ділянку, цивільно - правова угода щодо відчуження земельної ділянки, укладена в порядку, встановленому законом (договір купівлі - продажу, дарування, довічного утримання тощо), а також свідоцтво про право на спадщину. Позивачем правовстановлюючі документи на земельну ділянку нотаріусу не надавалися. Крім того, на наданій позивачем фотокопії договору купівлі -продажу, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Роменського районного нотаріального округу 28.01.2008 року за реєстром № 100 , як правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку, немає відмітки про державну реєстрацію переходу права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Витяг з Державного земельного кадастру також не надано. Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011р. № 1141, не передбачено реєстрацію правовстановлюючих документів померлої особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, відмовляючи у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_3, нотаріус Третьої Маріупольскої державної нотаріальної контори діяв в межах чинного законодавства, що, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку, що позовні вимоги позивача про визнання дій нотаріуса Третьої Маріупольскої державної нотаріальної контори неправомірними, скасування постанови нотаріуса Третьої Маріупольскої державної нотаріальної контори від 18.09.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язанні нотаріуса вчинити певні дії - є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 3, 5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215 ЦПК України, ст.1216, 1218, 1296, 1297 ЦК України, Постановою Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Третьої Маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області, третя особа : ОСОБА_2 про визнання незаконної відмови , скасування постанови та зобов'язання вчинити нотаріальні дії, відмовити.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Г. Л. Харитонова