Справа №: 398/3740/15-ц
"03" грудня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.
при секретарі - Дудченко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
30.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 6 145,88 дол. США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.06.2015 року складає 129157,87грн. та 1291,58 грн. сплаченого судового збору.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 07.05.2008 року був укладений Кредитний договір б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином. Відповідач свої зобов'язання не виконав, станом на 30.06.2015 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі - 6 145,88 дол. США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.06.2015 року складає 129157,87 грн., із них:
1 545,63 дол. США - заборгованість за кредитом;
3 328,37 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом;
956,56 дол. США - заборгованість за пенею та комісією;
а також штрафи відповідно до договору: 23,79 дол. США - штраф (фіксована частина) та 291,53 дол. США - штраф (процентна складова).
Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі з підстав вказаних в позові, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Як убачається із заяви ОСОБА_1, вона містить пункт наступного змісту: "Я згоден, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між мною та Банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомився та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані мені для ознайомлення у письмовому вигляді" (а.с.11 на звороті).
Таким чином, під час укладення договору від 07.05.2008 року були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 К України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін. З врахуванням наведеного, вказаний вище кредитний договір складається із заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг.
Позичальникові були запропоновані саме такі умови кредитного договору і відповідач з ними погодився шляхом підписання відповідної заяви позичальника.
Аналогічна правова позиція викладена і у Постанові Верховного Суду України № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року в справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка, відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для усіх судів України.
Отже, доведеним є факт, що 07.05.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № б/н., згідно з яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умови сплати 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 11 - 17).
Зокрема, судом встановлено, що пунктом 3.2 Умов та Правил надання банківських послуг, сторони погодили, що після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт надає Банку право у будь який момент змінити (зменшити, збільшити анулювати) кредитний ліміт.
Також пункт 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачає, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою Клієнта стосовно прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.
Таким чином, рішення про розмір кредитного ліміту банк приймає вже після підписання заяви.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, за відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн . + 5% від суми позову. (а.с.15 на звороті).
Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
На порушення умов кредитного договору, відповідач взятих за цим договором зобов'язань не виконав, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2015 року складає - 6 145,88 дол. США, що за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 30.06.2015 року складає 129157,87 грн., із них:
1 545,63 дол. США - заборгованість за кредитом;
3 328,37 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом;
956,56 дол. США - заборгованість за комісією;
а також штрафи відповідно до договору: 23,79 дол. США - штраф (фіксована частина) та 291,53 дол. США - штраф (процентна складова).
У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 19-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.
Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс14.
В п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.2 ст.192, ч.3 ст.533 ЦК України, Декрет №15-93 ).
Враховуючи те, що виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.
Оскільки відповідач не виконує свої зобов'язання належним чином, то банк-кредитор має право вимагати виконання зобов'язання від боржника, відповідно до вищезазначеного договору від 07.05.2008 року, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача: 1 545,63 дол. США - заборгованість за кредитом; 3 328,37 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом та 956,53 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом..
При порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання за договором понад 120 календарних днів, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн., плюс 5 % від суми позову (п.8.6 умов).
За правилами ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст. 549 ЦК України ).
Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України. якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Проте фінансові санкції за несвоєчасне повернення кредиту у вигляді пені та штрафів можуть бути застосовані лише у випадках прострочення грошового зобов'язання у гривні.
Тобто, штрафи за несвоєчасне виконання ОСОБА_1 зобов'язання по кредитному договору б/н від 07 травня 2008 року мають бути стягнуті лише у гривні.
Станом на день ухвалення рішення - 03 грудня 2015 року, за даними НБУ офіційний курс становить - 23,647700 грн. за 1 долар США
Як свідчать матеріали справи правовідносини виникли з кредитного договору в іноземній валюті, Банк має ліцензію на здійснення операцій з валютними цінностями (а.с.22), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором б/н від 07 травня 2008 року, яка визначена станом на 30 червня 2015 року, з яких:
- штраф (фіксована частина) - 23,79 доларів США , що еквівалентно 562,58грн.
- штраф (процентна складова) - 291,53 доларів США, що еквівалентно 6 894,014 грн..
Відповідач належним чином відповідно до вимог ст, ст. 74 -76 ЦПК України повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, проте в судові засідання не прибув, письмові заперечення та заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності до суду не надав.
Відповідно до ч. 1 і ч.5 ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача понесені судові витрати у справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме судовий збір в сумі 1 291,58 грн.
Керуючись ст., ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 197, 209, 212 - 218, 224 - 226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: