Справа № 209/2311/15-ц
Провадження № 2/209/1224/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. Дніпродзержинськ

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" та ОСОБА_3 про визнання недійсними кредитного договору, угоди про реструктуризацію заборгованості та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати недійсним кредитний договір № 3360 від 26 квітня 2014 року, укладений із Відповідачем 1; Визнати недійсною генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднанні до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 3 березня 2015 року, укладеною між нею та Відповідачем 1; стягнути з Відповідача 2 на її користь сплачені за угодою про реструктуризацію грошові кошти у розмірі 2710,00 грн.; Стягнути з Відповідача2 на її користь моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 28 травня 2015 року вищезазначена позовна заява була залишена без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, та позивачу було надано строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків протягом 5 днів з дня отримання ухвали

08 червня 2015 року до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська надійшла заява ОСОБА_2 про виправлення недоліків позову, до якої була додана уточнена позовна заява за підписом двох позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в якій додатково було зазначено другого позивача - ОСОБА_4, яка є донькою позивача 1 за даним позовом та є інвалідом 2 групи, знаходиться на утриманні позивача 1 за даним позовом та мешкає однією сім'єю за однією з позивачем 1 адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, ОСОБА_5АДРЕСА_1. В обгрунтування позову ОСОБА_4 зазначає, що заборгованість позивача 1 за кредитною карткою № 090470, яка згідно з довідкою за № 150120/486 від 20 січня 2015 року,виданої ПАТ "Акцент-Банк", станом на 20 січня 2015 року складає 19023,44 грн. стосується безпосередньо її, тому що в разі не задоволення цього позову позивач 1 буде вимушений сплачувати ці кошти, та, таким чином, не купувати їй ліки та обмежувати її у одязі та харчуванні.

В обгрунтування підстав пред'явлення вказаного позову до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська позивачем ОСОБА_2 було зазначено, що вона є біженкою (переміщеною особою) з зони АТО, а тому не має змоги заявити цей позов за місцем реєстрації (м.Макіївка, Донецької області), її фактичне місце проживання: м.Дніпродзержинськ, ОСОБА_5АДРЕСА_2.

Як вбачається зі змісту уточненої позовної заяви, позивач ОСОБА_2 просить суд звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на те, що вона як біженець не має належних доходів, утримує 2 дітей, 1 з яких інвалід другої групи інвалідності, а 2 дитина неповнолітня - ІНФОРМАЦІЯ_1, тому сплата судового збору є непомірною для неї. Також посилалась на п.9 ч.1. ст. 5 Закону України "Про судовий збір", згідно якої, інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей інвалідів і недієздатних інвалідів І та ІІ груп від сплати судового збору звільняються.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, вважаю за необхідне повернути її позивачу на підставі нижчевикладеного.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 року, позови, що виникають із кредитних правовідносин, пред'являються до суду за загальними правилами підсудності, визначеними главою 1 розділу III ЦПК. Недотримання правил підсудності тягне за собою повернення заяви позивачеві, про що постановляється ухвала. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до належного суду (частина п'ята статті 121 ЦПК).

Оскільки предметом спору є дійсність кредитного договору, який позивач не укладав, генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, а також стягнення сплачених за угодою про реструктуризацію грошових коштів, відшкодування моральної шкоди, слід дійти висновку, що даний спір має розглядатися належним судом за правилами ст. 109 ЦПК України, з урахуванням положень ст. 113 ЦПК України, згідно якої, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

У відповідності до ст. 115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду.

Зважаючи на викладене, справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Дніпродзержинська і позовна заява підлягає поверненню позивачу для подальшого подання до належного суду за місцезнаходження відповідача - 1 (ПАТ "Акцент-Банк") або місцем проживання відповідача-2 (ОСОБА_3В.).

Інших передбачених законом підстав для розгляду даної справи Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська не встановлено.

Керуючись ст.ст.115, 121, 208-210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" та ОСОБА_3 про визнання недійсними кредитного договору, угоди про реструктуризацію заборгованості та стягнення моральної шкоди - повернути заявнику.

Розяснити право на звернення з даним позовом до відповідного суду за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Копію ухвали суду разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.О. Решетник