КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/826/15-ц
Провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

17.02.2015 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності у порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1. Посилався на те, що ОСОБА_2 заповітом від 03.05.2007 року заповідав усе належне йому майно своїй дружині ОСОБА_3, а у разі її смерті раніше нього, все своє майно заповідав йому. 29.01.2014 року ОСОБА_3 померла. ОСОБА_2 помер 29.03.2014 року. Оскільки він є спадкоємцем за вказаним заповітом , то звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, але отримати спадщину не має можливості оскільки не зберігся правовстановлюючий документ на спадкове майно, що належало ОСОБА_2 на час йог смерті. Просив визнати за ним паво власності на квартиру АДРЕСА_1.

30.03 2015 року ОСОБА_1 змінив позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку із господарськими будівлями за адресою м. Полтава, вул. Шевченка, 105-б.

11.06.2015 року позивач збільшив позовні вимоги, просив визнати за ним право власності у порядку за заповітом не тільки на ? частину вказаного будинку, а і на ? частину земельної ділянки за вказаною адресою, що належала спадкодавцю на час його смерті.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, що викладені у позовних заявах.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, у попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнавав.

Треті особи Друга полтавська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8. надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Третя особа, ОСОБА_9, просила відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначала, що позивач порушив її право на користування належною їй власністю, самочинно збудував балкон у своїй частину будинку, чим порушує її права та спричинив шкоду.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_2, який помер 29.03.2014 року, склав 03.05.2007 року заповіт, яким заповідав усе своє майно дружині ОСОБА_3, а в разі її смерті раніше за нього чи неприйняття нею спадщини згадане майно заповідав позивачеві ( а.с. 4).

ОСОБА_3 померла 29.01.2014 року ( а.с. 5).

Отже спадкоємцем за заповітом є позивач.

11.08.2014 року позивач звернувся до Другої полтавської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом де була зведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2

Позивачеві , 15.12.2014 року відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, а саме ? частину житлового будинку та земельної ділянки по вул. Шевченка 105-б в м. Полтава.

Отже , у зв»язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно позивач позбавлений можливості отримати спадщину за заповітом у позасудовому порядку, бо навіть отримавши дублікат свідоцтва про право власності на спірну частину будинку та державного акту про право власності на земельну ділянку , які належали спадкодавцю, позивач не матиме можливості їх зареєструвати у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно у зв»язку із смертю власника.

Інформаційним листом ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз»яснено , якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Спадкодавець мав у власності ? частину спірного будинку на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння ( а.с.7) та ? частину спірної земельної ділянки на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ( а.с.93), але оригінали вказаних документів втрачені та відновити їх після смерті власника є неможливим, а отже права позивач на отримання спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 порушені та підлягають захисту шляхом визнання за поповичем права власності у порядку спадкування за заповітом на спірне майно.

Суд не бере до уваги заперечення третьої особи ОСОБА_9 про те, що позивач самочинно добудував балкон до спірної частини будинку та повинен відшкодувати їй матеріальна та моральні збитки, оскільки Стьопнів а не надала суду жодного доказу з цього приводу, а із технічного паспорту на вказане домоволодіння не вбачається того, що частина домоволодіння, яка належала спадкодавцю має самочинні добудови чи перепланування.

Керуючись ст. 10, 11. 60, 209, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку № 105-б по вул. Шевченка в м. Полтава загальною площею 360.2 кв.м, житловою площею 203.9 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки по вул. Шевченка 105-б в м. Полтава загальною площею 1852 кв..м, кадастровий номер :14:004:0410, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка).

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд.

Особи, які не були присутніми під час розгляду справи мають право на оскарження рішення суду протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуючий суддя Л.М. Васильєва