Провадження № 2/279/2244/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2015 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Моголівець І. А.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Теплозабезпечення» Коростенської міської ради про визнання неправомірними нарахування та стягнення плати за теплопостачання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, який мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 яка була підключена до мережі централізованого опалення, яке надавалося відповідачем до грудня 2009 р. В звязку з неналежною якістю послуг з теплопостачання, вона виконала роботи з відєднання вказаної квартири від мережі централізованого опалення і послуги не надаються, тому нарахований по даний час борг є неправомірним. Квартира одночасно була підключена до автономної системи опалення.

Позивач подала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, просив розгляну справу без його участі, подав письмове заперечення в якому позов не визнав, вважає, що самовільне відключення не допускається, і таке відключення можливе лише за згоди інших співвласників даного багатоквартирного будинку.

За таких обставин справу розглянуто за відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності судом встановлено наступне.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_2 яка була підключена до мережі централізованого опалення яке надавалося відповідачем.

В грудні 2009 року позивач виконала роботи та відключила належну їй квартиру від системи централізованого теплопостачання за що її 08.12.2009 року було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до даних особового рахунку наданих відповідачем, позивачу після грудня 2009 року постійно нараховується плата за теплопостачання і станом на час звернення до суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 затверджено ПРАВИЛА надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, пункт 24 яких говорить про те, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а пункт 26 говорить про те, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Пунктом 20 даних правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а ст..19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Наказом міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та теплопостачання» № 4 від 02.11.2005р., регламентовано процедуру відключення від системи централізованого опалення окремих будинків, а не квартир.

Відповідно до ст.5 ЗУ «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Таким чином, позивач з 01.12.2009 р фактично не отримувала послуги з теплопостачання так як її квартира була відєднана від централізованого опалення, КП Теплозабезпечення не надавало такі послуги та не несло ніяких витрат по опаленню даної квартири.

З боку КП Теплозабезпечення не надано заперечень про те, що не існує технічної можливості відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання, і це порушує права інших споживачів в даний час та на протязі всього часу з дня відключення.

Відповідно до ст.526 ЦК України "Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства".

Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобовязаний щомісяця своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно дор ст.60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст..42 Конституції України, права споживачів захищає держава.

Відповідно до ст..19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Таким чином судом встановлено, що позивач має право на відключення від систем централізованого опалення, але повного законодавчо встановленого порядку не існує, натомість підзаконні нормативно-правові акти передбачають відключення тільки у сукупності з іншими власниками будинку. Тобто законне право власника підзаконним нормативно-правовим актом повязується з бажанням, або не бажанням інших власників на відключення від системи.

Враховуючи те, що питання відключення регулюються і Законами України і підзаконними актами, в даному випадку до застосування підлягає саме Закон, так як він має більшу юридичну силу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що КП Теплозабезпечення не довело в судовому засіданні сам факт та час і обєм надання послуг з теплопостачання, а позивач довела той факт, що вона не отримувала послуги з теплопостачання, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 33, 38, 60, 88, 213 218 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 257, 382, 526, 530, ЦК України, ст.ст.67, 68 ЖК України, Законом України «Про теплозабезпечення», Законом України «Про захист прав споживачів», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою КМУ від 08.10.1992р. № 572, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати право ОСОБА_1 вільного вибору способу та методу опалення квартири АДРЕСА_2 в тому числі і на її відключення від мережі централізованого опалення та облаштування в ній індивідуальної системи опалення та підігріву води.

Зобовязати комунальне підприємство «Теплозабезпечення» Коростенської міської ради зняти ОСОБА_1 з обліку як споживача послуг з централізованого теплопостачання та припинити нарахування оплати за послуги з централізованого теплопостачання квартири АДРЕСА_2 в звязку з відєднанням квартири від мережі централізованого опалення.

Скасувати борг, який виник з 01.12.2009 року в результаті нарахування Комунальним підприємством «Теплозабезпечення» Коростенської міської ради грошових коштів в якості оплати за послуги з централізованого теплопостачання квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особа, яка не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Суддя Коростенського міськрайонного суду І.А.Моголівець