Головуючий в І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/102/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого - судді Потапенка А.В.,

за участі: секретарів: Коверзи Г.О., Проценко Ю.В.,

позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ржищівської міської ради Київської області, треті особи: реєстраційна служба Ржищівського міського управління юстиції, Ржищівська міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із вказаним вище позовом, в якому просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, на земельні ділянки, розташовані по АДРЕСА_1, а саме: земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га та земельну ділянку (без кадастрового номера) для ведення особистого селянського господарства площею 0, 28 га, в рівних долях, по 1/2 частині цих ділянок на кожну з них.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі вказували на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мама ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 та двох земельних ділянок за цією ж адресою. Заповіт на своє майно мама не складала. Вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері, інші спадкоємці - їх троє братів від спадщини відмовились на їх користь. У визначений законом термін вони звернулись до Ржищівської міської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно. 24 вересня 2014 року вони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1. Однак у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки їм було відмовлено у зв'язку з тим, що їх мати не оформила належним чином спадкові права на земельні ділянки, а саме не здійснила їх державну реєстрацію.

У зв'язку з цим, позивачі на підставі ст. ст. 328, 377, 392, 1216, 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. ст. 125, 126, ч. 2 ст. 158 ЗК України, ст. 19 Закону України ""Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"", вважають, що необхідно визнати за ними в рівних частинах право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті їх матері ОСОБА_4

У судовому засіданні 8 квітня 2015 р. позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили позов задовольнити.

У судове засідання 20 квітня 2015 р. позивачі не з'явились з поважних причин, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У судове засідання представник відповідача Ржищівської міської ради Київської області не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

У судове засідання представники третіх осіб Ржищівської міської державної нотаріальної контори та Реєстраційної служби Ржищівського міського управління юстиції не з'явились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши, що заперечень проти позову не мають.

Суд, дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи №39/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягають до задоволення у повному обсязі, виходячи з такого.

З оглянутої в судовому засіданні матеріалів спадкової справи №39/2014, судом установлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 18 березня 2014 р. відділом ДРАЦС РС Ржищівського МУЮ у Київській області.

21 березня 2014 р. ОСОБА_1, 22 березня 2014 р. ОСОБА_2 звернулися до Ржищівської міської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті їх матері ОСОБА_4

Згідно заяви від 1 серпня 2014 р. син ОСОБА_4 - ОСОБА_5 звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від права на спадкування після смерті матері на користь дочки померлої ОСОБА_2

Згідно заяви від 21 березня 2014 р. син ОСОБА_4 - ОСОБА_6 звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від права на спадкування після смерті матері на користь дочки померлої ОСОБА_1

Згідно заяви від 23 травня 2014 р. син ОСОБА_4 - ОСОБА_8. звернувся до нотаріальної контори із заявою про відмову від права на спадкування після смерті матері.

24 вересня 2014 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно - житловий будинок в АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, серії ВТР №556583, виданого Ржищівською державною нотаріальною конторою 25 лютого 2014 р. ОСОБА_4 як спадкоємиці ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2., належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, серії НАЕ 326719 та серії НАЕ 326718, виданих Ржищівською державною нотаріальною конторою 24 вересня 2014 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2, останнім належить по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 (а.с.11, 12).

Згідно витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27242719 від 24 вересня 2014 року та № 27242832 від 24 вересня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували право власності на будинок (а.с. 13, 14).

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 від 19 квітня 2006 р. встановлено, що ОСОБА_7 належала земельна ділянка площею 0, 38 га по АДРЕСА_1. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_3 (а.с.17).

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 5 грудня 2013 р. за ОСОБА_4 визнано право власності на земельну ділянку площею 0, 28 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.15-16).

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_4 від 19 квітня 2006 року встановлено, що ОСОБА_7 належала земельна ділянка площею 0,10 га по АДРЕСА_1. Кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5 (а.с.18).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї (ст.ст.1268, 1270 ЦК України).

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-якого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України). Якщо від прийняття спадщини відмовився один і спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну (ч. 2 ст. 1275 ЦК України).

За змістом ст. 1276 ЦК України якщо спадкодавець за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

На виконання вимог частини 1 статті 1297 ЦК України позивачі звернулась до нотаріальної контори. Так, зі спадкової справи № 39/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що 21 та 22 березня 2014 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті їх матері ОСОБА_4

Постановами державного нотаріуса Ржищівської міської державної нотаріальної контори від 17 березня 2015 р. та від 24 березня 2015 р. позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, площею 0,10 га та 0,28 га відповідно, розташовані в АДРЕСА_1, оскільки державна реєстрація права власності за померлою на земельні ділянки не проведена, то відповідно не виникло право власності на неї (а.с. 25, 32)

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

Отже, судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину в установленому законом порядку шляхом подання відповідних заяв до нотаріальної контори, решта спадкоємців за законом відмовились від права спадкування на користь позивачів, померла ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_7, однак на зареєструвала право власності на земельні ділянки, площею 0,10 га та 0,28 га відповідно, розташовані в АДРЕСА_1, постановами нотаріуса ОСОБА_1, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірні земельні ділянки.

Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та їх обґрунтованість. Оскільки прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_4, до складу якої входять спірні земельні ділянки, право власності на які померла не встигла за життя зареєструвати, позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 вважаються власниками з моменту відкриття спадщини, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1, реалізувати своє право на оформлення спадщини вони не можуть у зв'язку з відмовою нотаріальної контори видати свідоцтва про право власності на спадщину за законом на спірні ділянки, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачками права власності по 1/2 частині кожній на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Керуючись ст. ст. 15, 16, 321, 328, 1216-1218, 1261, 1268, 1270, 1274-1276, 1297 ЦК України, ст. ст. 3, 4, 6-8, 10, 11, 15, 30, 57, 60, 64, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,10 га із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, за кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, а також визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,28 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (без кадастрового номера), в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,10 га із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, за кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, а також визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0, 28 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (без кадастрового номера), в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: