Справа № 521/8611/15-ц
Справа № 521/8611/15-ц
Провадження № 2/521/4013/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" жовтня 2015 р.Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
при секретарі - Бурдейному В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Одеської міської ради, третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,-
27.05.2015 р. позивачі звернулися до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, в якій просили визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності на домоволодіння №162 по вул. Житомирській (вул. Гаркавого відповідно до довідки з Адресного реєстру м.Одеси № 340856/2 від 07.05.2015 р.), в м.Одесі по ? частині кожному в порядку спадкування за законом майна ОСОБА_5, яка померла 05 вересня 2014 року.
Позивачі зазначили, що відповідно до рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_6 від 12.05.2003 року померлій ОСОБА_6 належав на праві власності будинок під № 162 по вул. Житомирській в м.Одеса.
Після смерті ОСОБА_5 позивачі своєчасно звернулися до ОСОБА_7 Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі їм свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки померла ОСОБА_5 після отримання правовстановлюючого документу на будинок не зареєструвала своє право власності на зазначений будинок у КП «ОМБТІ та РОН».
На підставі вищевикладеного, позивачі просили визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності на будинок №162 по вул. Житомирській, в місті Одеса загальною площею 82,4кв.м., житловою площею 49,5 кв.м., підсобною площею 32,9кв.м., який складається з житлової кімнати № 1-3 площею 14,1 кв.м.; житлової кімнати №1- 4 площею 10,8 кв.м.; житлової кімнати № 1-5 площею 24,6 кв.м.; кухні 1-6 площею 15,6 кв.м.; коридору 1-7 площею 12,2 кв.м.; санвузла 1-8 площею 5,1 кв.м., № 1,2,4,5 - огорожа, І - мостіння, Д - гараж, розташованого на земельній ділянці розміром 772 кв.м., який належав ОСОБА_5, померлій 05 вересня 2014 року.
В судовому засіданні 15.09.2015р. за клопотанням позивачів було змінено неналежного відповідача по справі Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради на належного відповідача по справі Одеську міську раду.
Позивачі підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити та просили слухати справу у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували, про що надали письмові заяви.
Представники відповідача Одеської міської ради та третьої сооби в судове засідання не з'явилися, сповіщені належним чином.
Згідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали цивільної справи та копію матеріалів спадкової справи №15/2015, наданої ОСОБА_7 одеською державною нотаріальною конторою на запит суду, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії нотаріально посвідченого договору на безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 13.04.1961р. Житлово-комунальним відділом виконкому Іллічівської районної ради депутатів трудящих ОСОБА_8 виділено земельну ділянку №848 1 Застава, вул..Пряма в м.Одесі площею 0,0531 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Відповідно до рішення народного суду Іллічівського району м.Одеси від 22.07.1971 року по справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на домоволодіння по вул..Житомирській,45 визнано договір купівлі-продажу недобудованого домоволодіння, розташованого в м.Одесі по вул. Житомирській,45, на підставі якого ОСОБА_10 продав а ОСОБА_9 купив розпочате будівництвом домоволодіння та визнано за ОСОБА_9 право власності на домоволодіння, розташоване в м.Одесі по вул..Житомирській,45.
Згідно рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_6 від 12.05.2003 року у справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_12 про встановлення факту, визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності визнано за ОСОБА_11 право власності на житловий будинок під №162 по вул. Житомирській (вул. Гаркавого відповідно до довідки з Адресного реєстру м.Одеси № 340856/2 від 07.05.2015 р.), в місті ОСОБА_11 (прізвище змінено на ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про одруження серія І-ВЛ № 188628, виданого 06.04.2004 року Новосвітівською сільською радою Ширяївського району Одеської області). Рішення набрало законної сили 12.06.2003 року ( цивільна справа №2-3412/03). З вказаного рішення вбачається, що предметом спору являється домоволодіння №162 по вул..Гаркавого в м.Одесі, яке належало ОСОБА_9 на підставі рішення народного суду Іллічівського району м.Одеси від 22.07.1971р. Цим судовим рішенням також було встановлено, що після смерті ОСОБА_9, який помер 08.04.1982р., у володіння та розпорядження вказаним домоволодінням вступила його донька ОСОБА_13, яка продала зазначене домоволодіння ОСОБА_11
З довідки органу самоорганізації населення мікрорайону «Ленінський» №2529 від 12.05.2012р. вбачається, що домоволодіння №162 по вул..Житомирській в м.Одесі відповідає зазначеній адресі, раніше домоволодіння відповідало адресі ділянка №848 1 Застава вул..Пряма.
Згідно рішення Одеської міської ради від 17.12.2013р. №4226-V1 ОСОБА_5 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у м.Одесі за адресою м.Одеса, вул..Житомирська,162.
06 вересня 2014 року ОСОБА_5 померла (свідоцтво про смерть І ЖД № 390376 від 06.09.2014 року, актовий запис №9099 зроблений Відділом ДРАЦСу у місті ОСОБА_11 реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції). Заповіту ОСОБА_5 не залишила.
Спадкоємцями померлої ОСОБА_5 були її чоловік ОСОБА_3 свідоцтво про одруження серія І-ВЛ № 188628, виданого 06.04.2004 року Новосвітівською сільською радою Ширяївського району Одеської області, її донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтво про народження серія 1-ЖД №204570 від 26.05.2004 року, її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 218715 від 31.07.2012 року, та її мати ОСОБА_1 (перша черга спадкування відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України.
Позивачі ОСОБА_1, та ОСОБА_3 відмовилися від прийняття спадщини, що підтверджується їх заявами, які містяться в спадковій справі № 15/2015 від 07.02.2014року. Таким чином, ОСОБА_1, та ОСОБА_3 реалізували своє право на відмову від прийняття спадщини, передбачене ст. 1273 ЦК України.
В свою чергу ОСОБА_3 який діяв в інтересах ОСОБА_4, та ОСОБА_2, який діяв зі згоди свого піклувальника ОСОБА_1 звернулися до ОСОБА_7 Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, а саме майна, що складається з житлового будинку №162 по вул. Гаркавого, в місті Одесі, після смерті ОСОБА_5, померлої 05 вересня 2014 року та надали необхідні документи, про що свідчить копія спадкової справи № 15/2015 від 07.02.2014р. Державним нотаріусом ОСОБА_7 Одеської нотаріальної контори було зроблено запит до КП «ОМБТІ та РОН» з приводу кому належить і на підставі якого документу вказаний житловий будинок.
ОСОБА_7 Одеської державної нотаріальної контори від 30 березня 2015р. № 594/02-14 на імя позивачів розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину на зазначений житловий будинок та провести державну реєстрацію, не надається можливим, оскільки відсутня державна реєстрація житлового будинку під №162 по вул. Житомирській (вул. Гаркавого відповідно до довідки з Адресного реєстру м.Одеси № 340856/2 від 07.05.2015 р.) в місті ОСОБА_11, який належав ОСОБА_5, померлій 05 вересня 2014 року, яка є обов'язковою згідно чинного законодавства. Виходячи з вищезазначеного позивачу рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування.
Також в матеріалах справи є постанова П»ятої Одеської державної нотаріальної контори від 14.05.2015р. про відмову у видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину, в якій зазначено такі самі підстави відмови що і у листі П»ятої Одеської державної нотаріальної контори від 30.03.2015р.
Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.
ОСОБА_5 набула право власності на житловий будинок, який знаходиться в місті Одесі, по вул. Житомирській, за №162 на підставі рішення Малиновського районного суду міста ОСОБА_11 від 12.05.2003 року, в подальшому реконструювала його, отримала декларацію, та дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, однак не отримала свідоцтво про право власності, оскільки померла.
Розглядаючи дану справу суд враховує, умови та порядок здійснення реєстрації прав на нерухоме майно передбачені Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-IV та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджено наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N 7/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 p. 3aN 157/6445.
Відповідно до п. 5 прикінцевих положень вказаного Закону, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру, реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. Частиною п'ятою ст. 3 вказаного Закону передбачено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Суд бере до уваги також роз'яснення «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», надані Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., де в п. 3.2. вказано: відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. В п.3.3. вказаного роз'яснення наведено аналіз судової практики та вказано, що в разі наявності документу про право спадкодавця на нерухоме майно, який не було зареєстровано в БТІ - правильною є практика судів, які визнають право власності на таке спадкове нерухоме майно за спадкоємцями.
На момент винесення рішення Малиновським районним судом міста ОСОБА_11 від 12.005.2003 року та на момент виникнення за вказаним рішенням у ОСОБА_5 права приватної власності на домоволодіння за адресою: місто Одеса, вул. Житомирській, №162 діяв Цивільний кодекс Української РСР, яким не ставилось виникнення права приватної власності на об'єкт нерухомого майна у набувача за договором, в залежність від факту державної реєстрації права власності набутого нерухомого майна.
В силу вищевикладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 на законних підставах належало право власності на домоволодіння №162 по вул. Житомирській, в місті Одесі, яке вона за життя набула, і таке її право власності має бути визнане державою, бо на момент набуття спадкодавцем такого права власності реєстрація речових прав на нерухомість не була обов`язковою.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Позивачі у встановлений ст.1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5
Згідно до ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Листом та постановою ОСОБА_7 Одеської державної нотаріальної контори позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок.
Таким чином, позивачі, щоб захистити своє право на спадщину, змушені були звернутися до суду із позовом про визнання права власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5
Керуючись ст.ст. 16, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1268, 1270, 1297 ЦК України, ст. 86 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), ст.ст.10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Одеської міської ради, третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності по ? частині кожному на домоволодіння №162 по вул. Житомирській (вул. Гаркавого відповідно до довідки з Адресного реєстру м.Одеси № 340856/2 від 07.05.2015 р.), в м.Одесі який складається: з будинку літ.»А»: житлова кімната № 1-3 площею 14,1 кв.м.; житлова кімната №1- 4 площею 10,8 кв.м.; житлова кімната № 1-5 площею 24,6 кв.м.; кухня 1-6 площею 15,6 кв.м.; коридор 1-7 площею 12,2 кв.м.; санвузол 1-8 площею 5,1 кв.м., загальною площею 82,4 кв.м., житловою площею 49,5 кв.м., підсобною площею 32,9кв.м., № 1,2,4,5 - огорожа, І - мостіння, Д - гараж, розташованого на земельній ділянці розміром 772 кв.м., який належав ОСОБА_5, померлій 05 вересня 2014 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем - в загальному порядку.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН