Справа № 153/1893/14 Провадження № 22-ц/772/962/2015Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 59 Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Голоти Л.О. ,Нікушина В.П.

при секретарі: Топольській В.О.

за участю позивача ОСОБА_2, представників відповідача СО «Ямпільські електричні мережі» ВАТ АК «Вінницяобленерго»- ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.02.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до СО «Ямпільські електричні мережі» ВАТ АК «Вінницяобленерго» ,посадових осіб та працівників СО «Ямпільські електромережі» - ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6, ОСОБА_7 про порушення прав людини, зобов'язання повернення зайво стягнутих коштів та відшкодування матеріальних і моральних збитків,-

В с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до СО «Ямпільські електричні мережі» ВАТ АК «Вінницяобленерго» про визнання порушниками прав людини посадових осіб та працівників СО «Ямпільські електромережі» : заступника начальника - ОСОБА_5, ,інженера відділу збуту - ОСОБА_4 ,оператора збуту ОСОБА_6 , зобов'язання директора ОСОБА_7 повернення зайво стягнутих коштів в розмірі 852,43 грн. та відшкодування 298,31 грн. матеріальних і 1 грн. моральних збитків .Послався на те, що він є споживачем електроенергії і незаконними діями вищезазначених осіб по неправильному нарахуванню йому оплати за електроенергію без врахування належних йому пільг, порушено його права ,в результаті чого спричинені матеріальні та моральні збитки. Відповідачі не повністю надають йому пільги ,передбачені ЗУ "Про статус ветеранів війни , гарантіях їх соціального захисту ", згідно яких він має право на пільгу -75% оплати за електроенергію, яка розповсюджується не тільки на нього ,а частково й на членів його сім'ї.

Ухвалою суду від 25.12.2014 року до участі в справі в якості співвідповідачів були залучені фізичні особи : ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6, ОСОБА_8

В подальшому позивач доповнив та змінив позовні вимоги, замість вимоги про відшкодування 298,31 грн. матеріальних збитків, просив зобовязати директора СО ОСОБА_8 відшкодувати йому збитки в розмірі 852,43 грн.

Рішенням Ямпільського районного суду від 10.02.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Ямпільського районного суду від 30.04.2015 року в задоволенні позову в частині зобовязання ОСОБА_8 відшкодувати матеріальний збиток в сумі 852,43 грн. ,- відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права ,а по справі ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити. Зокрема, зазначив, що суд допустив невідповідність висновків суду обставинам справи, невірно витлумачив норми ЗУ "Про статус ветеранів війни , гарантіях їх соціального захисту", Постанови Кабінету Міністрів України №879 від 01.08.1996 року та Постанови НКРЄ №309-1999 року,№343 від 17.03.2011 року,№497 від 23.04.2012 року щодо порядку застосування тарифів згідно норм споживання пільговими категоріями споживачів та безпідставно дійшов висновку про відсутність порушень у застосуванні пільг при нарахуванні йому оплати за електроенергію .

Заперечуючи проти скарги ВАТ АК «Вінницяобленерго» вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а доводи скарги безпідставними.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, рішення суду та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав .

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно ст.11 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь в справі.

Зі змісту ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, наряду з іншими питаннями, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Постановляючи рішення по справі про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що порушень правових норм в застосуванні пільг та тарифів при нарахуванні оплати за електроенергію позивачу відповідачі не допустили, а, отже, підстав для визнання відповідачів порушниками його прав людини та відшкодування з них матеріальних та моральних збитків не вбачається.

Погоджуючись в цілому з висновком суду про необхідність відмови в позові, колегія суддів вважає, що з мотивами відмови в частині вимог про визнання порушниками прав людини працівників СО «Ямпільські електромережі» - заступника начальника - ОСОБА_5 ,інженера відділу збуту - ОСОБА_4 ,оператора збуту ОСОБА_6 та .В.В. відшкодувати матеріальні та моральні збитки зобовязання директора ОСОБА_8 погодитись не можна ,так як суд не застосував норми матеріального права , які підлягали застосуванню та порушив норми процесуального права ,а позов підлягає відхиленню з інших підстав.

Відповідно до ст.303 ч.3 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Як вбачається з матеріалів справи , ОСОБА_2 є споживачем електроенергії і з 18.07.2008 року перебуває в договірних відносинах з ВАТ АК «Вінницяобленерго» ,предметом яких є правовідносини з постачання та споживання електроенергії.

Як вбачається з позовних вимог ОСОБА_2, предметами спору стали, зокрема, правомірність бездіяльності посадових ( фізичних) осіб - відповідачів щодо неврахування пільг позивача та члена його сім'ї при нарахуванні плати за електропостачання , визнання їх порушниками його прав як людини та стягнення матеріальних та моральних збитків.

Статтею 119 ЦПК України передбачено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів до яких він заявляє позовні вимоги.

При цьому суд не звернув увагу на те, що до одного з вказаних позивачем відповідачів - структурної одиниці «Ямпільські електромережі» ВАТ АК «Вінницяобленерго», конкретні позовні вимоги позивачем не заявлені ,як і до юридичної особи ВАТ АК «Вінницяобленерго».

Такі позовні вимоги заявлено до посадових осіб та працівників СО «Ямпільські електромережі» : заступника начальника - ОСОБА_5, ,інженера відділу збуту - ОСОБА_4, оператора збуту ОСОБА_6, директора СО ОСОБА_7В.(а.с.5),яких як фізичних осіб суд залучив до участі в справі в якості співвідповідачів.

Відповідно суд, на підставі наданих позивачем доказів, повинен був встановити обставини порушення зазначеними ним відповідачами прав позивача, як людини, в сфері споживання електроенергії та можливість захисту їх вказаним ним способом.

Відповідно до ст.2 ЦК України учасниками цивільних відносин виступають фізичні та юридичні особи ,а відповідно до змісту ст.30 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, якими можуть бути фізичні і юридичні особи ,а також держава.

Зі змісту ст. ст.80 ч.2,95 ЦК України юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю та може бути позивачем та відповідачем в суді, а структурні одиниці не є юридичними особами і таким правом не наділені.

Отже, суд, розглянувши справу за участю структурної одиниці , що не є не юридичною особою, в якості відповідача та відмовивши до неї в позові з підстав відсутності порушень прав позивача, суд порушив норми матеріального та процесуального права.

Крім того, суд не в повній мірі визначив спірні правовідносини і, залучив до участі в справі в якості відповідачів фізичних осіб ОСОБА_5 ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_8 Останні , як фізичні особи , не являлись стороною в правовідносинах енергопостачання і діяли при виконанні трудових обовязків виключно від імені юридичної особи , що виключає можливість їх цивільної відповідальності у цих правовідносинах.

Отже, зазначені особи згідно законодавства не є тими особами, що порушують права позивача в даних правовідносинах і не можуть бути належними відповідачами за даним позовом .

За правилами ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача лише за клопотанням позивача.

Враховуючи, що позивач відповідного клопотання про заміну відповідачів на належних не заявляв, у суду першої інстанції не було підстав для відмови у задоволенні позову через відсутність порушень відповідачами прав позивача і у позові необхідно відмовити в звязку з предявленням його до неналежних відповідачів.

Крім того, згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Визнання , посадових осіб юридичної особи ,що не є субєктом владних повноважень, порушниками прав людини , не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Таким чином суд, відмовляючи в задоволенні вимог позивача , неправильно вдався лише до оцінки правомірності дій при нарахуванні оплати ,а повинен був встановити , що зазначені відповідачі належними відповідачами за даним позовом не являються та те, що обраний позивачем спосіб захисту у вигляді вимог про визнання працівників - фізичних осіб порушниками прав людини , чинним законодавством не передбачений і відмовити в задоволенні позову саме з цих підстав.

За таких обставин доводи апеляційної скарги позивача щодо незаконності рішення суду , правового значення не мають , а оскільки суд допустив порушення норм матеріального права ,рішення суду підлягає скасуванню на підставі ч.4 ст309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,316 ЦПК України ,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 10.02.2015 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до СО «Ямпільські електричні мережі» ВАТ АК «Вінницяобленерго» , заступника начальника СО«Ямпільські електромережі» - ОСОБА_5, інженера відділу збуту - ОСОБА_4 ,оператора збуту ОСОБА_6 про порушення прав людини , зобов'язання директора СО«Ямпільські електромережі» ОСОБА_7 відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: