САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2343/14-ц
Провадження №2/726/64/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11.03.2015 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі: Руснак Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа без самостійних вимог Управління Державної міграційної служби у Чернівецькій облатсі про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням в якому посилається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У даній квартирі окрім позивача зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка являється дочкою одного із попередніх власників.

Як відомо позивачу, ОСОБА_2 у 2009 році переїхала на проживання до Російської Федерації де сьогодні і проживає. Відповідач не користується квартирою, не бере участь в оплаті комунальних послуг.

Керуючись викладеним, позивач просить усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловою площею та зобовязати управління державної міграційної служби у Чернівецькій області зняти її з реєстрації у вказаній квартирі.

У судовому засіданні позивач та його представник не зявилися, до суду скерували заяву у якій просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, розглянути цивільну справу у їх відсутність не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та годину розгляду справи шляхом публікації повідомлення про виклик до суду у газеті «Урядовий курєр».

Представник третьої особи у судове засідання не зявився.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування серії НАА 172466 від 02.05.2014 року ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_1. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачем у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (а.с.8,14)

Разом із позивачем у вказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою № 3524 від 27.10.2014 року виданою ПП «Садгора-Сервіс». (а.с.7)

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Так, подаючи до суду негаторний позов, позивач, посилаючись на ст. 71-72 ЖК України просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користування своєю власністю, які заважають їй здійснювати повно і незаперечно свої права користування і розпорядження майном, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом та подальшим зняттям його з реєстрації із вказаної квартири.

Так, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що вказана квартира знаходиться в приватній власності відповідача, не належить до державного чи комунального майна, що виключає застосування до правовідносин між сторонами норми Житлового кодексу України.

Судом також виявлено і те, що ОСОБА_2 не являється членом сімї позивача і ніколи нею не була, не є наймачем вказаного житла, а є донькою одного з попередніх власників квартири, яка після набуття позивачем права власності на вказане житло в добровільному порядку з реєстрації не знялась.

При розгляді справи виявлені правовідносини, які виникли між власником та членом сімї колишнього власника житла.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім ї.

За таких умов, втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла, а як наслідок і у членів його сімї, а не у звязку із відсутності відповідача за місцем реєстрації протягом певного часу.

В такому випадку, право на звернення до суду про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування нею у позивача виникло із моменту набуття права власності на вказане житло, а тому судом не беруться до уваги письмові докази що підтверджують відсутність відповідача за зареєстрованим місцем її проживання протягом більш ніж шести місяців за відсутністю необхідності в доказуванні даної обставини.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

У своїй постанові від 16.01.2012 року Верховний Суд України висловив правову позицію, відповідно до якої у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, оскільки позивач є власником вказаної квартири, а відповідачка є членом сімї колишнього власника житла, остання, разом із колишнім власником, втратила право користування даним житлом та разом з цим може бути знята з реєстрації місця проживання, про що і прохав позивач.

Таким чином, керуючись, ст. ст. 16, 319, 321, 319 ЦК України, ст.ст. 10, 88, 212 - 215, 218, 224-228 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні квартирою № 4 у будинку № 12 по вул. 26 Бакінських комісарів у м. Чернівці внаслідок того, що ОСОБА_2 втратила право користування нею.

Зобовязати Управління державної міграційної служби у Чернівецькій області зняти ОСОБА_2 з реєстрації у квартирі АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області, через Садгірський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти з дня отримання копії цього рішення

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя ОСОБА_3