Справа № 466/1222/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Глинської Д.Б.

при секретарі - Цімурі Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, третя особа: Пята ОСОБА_2 державна нотаріальна контора про визнання права власності на гараж в порядку спадкування за заповітом, -

у с т а н о в и в:

23 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 міської ради в якому просить визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж, розташований по вул. Промисловій, 16 у місті Львові в порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_3, що помер 05 лютого 2006 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 05 лютого 2006 року помер батько позивачки ОСОБА_3 Після його смерті залишилося спадкове майно: гараж загальною, що розташований по вул. Промисловій, 16 у м. Львові. Відповідно до заповіту від 09 серпня 1999 року, батько позивачки, ОСОБА_3, заповів все своє майно своїй доньці, ОСОБА_1

Позивачка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, гаражем, однак успадкувати даний гараж позивачка не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на гараж. Таким чином, свідоцтва про право на спадщину позивачка не отримувала, бо іншого спадкового майна батько не залишив.

В звязку з вищенаведеним просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на гараж розташований по вул. Промисловій, 16 у місті Львові в порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_3, що помер 05 лютого 2006 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ЛМР в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та час розгляду справи в суді.

Представник третьої особи Пятої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_2 міського управління юстиції в судове засідання не зявився, завідувачем третьої особи скеровано лист в якому остання просила слухати справу без участі їх представника.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності представників відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін по справі, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що батько позивачки ОСОБА_3 збудував у 1966 році гараж, шляхом переобладнання господарського сараю, розміщеного в подвірї будинку по вул. Карельській, 20 (вул. Промислова, 16) поруч з існуючими гаражами. Переобладнання було проведено з дотриманням технічних норм і правил, що підтверджено Рішенням № 731 від 23.09.1975 року Виконавчого комітету Шевченківської районної ради депутатів трудящих м. Львова, копія якого долучена до матеріалів справи.

Вказаним Рішенням виконавчого комітету від 23.09.1975 року гараж, побудований гр. ОСОБА_3, був переданий йому в оренду, а начальника житлово - експлуатаційної контори № 40 був зобовязано укласти договір оренди на згаданий гараж з гр. ОСОБА_3

Дана обставина також стверджується долученою до матеріалів справи копією Договору на оренду нежитлових приміщень № 3197 від 03.01.1994 року між фондом комунального майна ОСОБА_2 міської ради та гр. ОСОБА_3

Крім цього в судовому засіданні встановлено, що у 1998 році вищевказаний Договір № 3197 від 03.01.1994 року припинив свою дію, бо був визнаний укладений незаконно, що вбачається з листа виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 29.12.1998 року № 1202-2537.

05 лютого 2006 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 06.02.2006 року серія 1-СГ № 033383.

Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з гаражу, загальною площею 18,7 кв. метрів, що розташований по вул. Промисловій, 16 у м. Львові.

Відповідно до заповіту від 09 серпня 1999 року, (бланк серії А В В № 338322), що посвідчений державним нотаріусом Пятої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, батько позивачки, ОСОБА_3, заповів все своє майно своїй доньці, позивачці ОСОБА_1.

Але, за життя ОСОБА_3 не встиг оформити правовстановлюючі документи на гараж.

Позивачка ОСОБА_1, як єдина спадкоємиця за заповітом, у встановлений законом шестимісячний термін з часу відкриття спадщини звернулася в Пяту ОСОБА_2 державну нотаріальну контору. Проте, свідоцтва про право на спадщину не отримала, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на гараж на імя ОСОБА_3

У технічному паспорті № 171, виданому 04.09.2006 року ОСОБА_2 обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, у графі прізвище, імя, по батькові власника гаража, розташованого по вул. Промисловій, 16 у м. Львові, вказаний батько позивачки ОСОБА_3

У схемі забудови гаражів по вул. Промисловій у м. Львова, завіреної печаткою РЕД № 404 Шевченківського району м. Львова, вказане, що власником гаража № 3 є ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 3.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За таких обставин, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 який помер 05.02.2006 року фактично являвся власником спірного гаражу загальною площею 18,7 кв. метрів, що розташований по вул. Промисловій, 16 у м. Львові, інших спадкоємців по смерті ОСОБА_3 немає, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 33, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. 392, 1218, 1264, 1269, 1268, 1296, 392 ЦК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на гараж, загальною площею 18,7 кв.м, розташований по вул. Промисловій, 16 у місті Львові в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 05 лютого 2006 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5