РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

при секретарі Білінській Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Богунського районного суду м.Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради, ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебувала із відповідачем у шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб був розірваний рішенням суду від 12.07.2005 року та сина залишено проживати з батьком за домовленістю між сторонами по справі. Протягом останніх років дитина проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні, а тому позивач просить визначити місце проживання ОСОБА_4 разом з матірю.

Позивач та відповідач в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач підтримує позовні вимоги, відповідач визнає позов.

Треті особи представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, проти заявлених вимог не заперечують.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.06.2000 року народився ОСОБА_4, батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6).

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 12.07.2005 року шлюб між сторонами розірвано, сина ОСОБА_7 залишено проживати з батьком. Після розірвання шлюбу позивач відновила дошлюбне прізвище «Нестерова» (а.с. 3, 5).

Як вбачається з довідки КП «ВЖРЕП №15» №1098 від 23.06.2015 року ОСОБА_4 зареєстрований та проживає разом з матірю.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 3 ст.160 СК України встановлено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом, що передбачено ч.2 ст.29 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що визнання позову відповідачем суперечить ст. 160 СК України, ст. 29 ЦК України, суд вважає за можливе відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні її позовних вимог.

На підставі ст.ст. 141, 160, 161 СК України, ст. 29 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов