Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є. у. № 2-1478/11
Провадження № 22-ц/778/6400/15
Головуючий у 1-й інстанції: Дмитрієва М.М.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.

ОСОБА_1,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2015 року про відмову у задоволенні подання про примусове проникнення до житла боржника, -

ВСТАНОВИЛА :

08 жовтня 2015 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся з поданням до суду, в якому просив надати дозвіл на примусове проникнення до будинку №2-Б по вулиці Музичній в місті Запоріжжя, який належить на праві власності боржнику ОСОБА_3

Зазначав, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 37083614 з примусового виконання виконавчого листа № 2- 1478/11 від 30 січня 2013 року, виданого Комунарським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» заборгованості за кредитним договором № 010/02-12/233 від 20 червня 2006 року в сумі 6 178 011 грн. 85 коп., судового збору в розмірі 3 309 грн. 50 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

22 березня 2013 року державним виконавцем на підставі статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Боржнику надано строк для самостійного виконання до 29 березня 2013 року

Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження, боржнику - для виконання, стягувану - до відома.

ОСОБА_3 в строк для самостійного виконання виконавчі документи не виконано, борг не сплачено.

З метою виконання виконавчих документів актом опису та арешту майна від 31 травня 2013 року описано та накладено арешт на рухоме майно боржника, а саме: транспортний засіб Skoda Octavia, 2002 рік випуску, державний номер НОМЕР_1, колір сірий, та транспортний засіб Volkswagen Passat, 2002 рік випуску, державний номер 99001 HP, колір сірий.

Вищезазначені описані транспортні засоби державним виконавцем було залишено на зберігання боржнику ОСОБА_5, ІНН НОМЕР_2, що мешкає у будинку № 2Б по вул. Музичній у м. Запоріжжя.

Для визначення оцінки зазначеного рухомого майна, постановою державного виконавця № 37083614 від 02 червня 2014 року призначена експерта.

У відповідності до частини 2 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було направлено повідомлення сторонам виконавчого провадження про вартість описаного та арештованого рухомого майна, яке належить боржнику, а саме: транспортний засіб Skoda Octavia, 2002 рік випуску, державний номер НОМЕР_1, колір сірий, та транспортний засіб Volkswagen Passat, 2002 рік випуску, державний номер 99001 HP, колір сірий. Оцінка проведена 12 листопада 2013 року ОСОБА_6, який має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 13873/12, виданий 01 жовтня 2012 року Фондом державного майна України. ОСОБА_6 того, боржнику та стягувачу було роз'яснено, що у разі, якщо будь яка зі сторін виконавчого провадження не згодна з результатами оцінки, має право подати державному виконавцю відповідні заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення.

Заперечень щодо вартості описаного та арештованого майна від учасників виконавчого провадження до відділу державної виконавчої служби не надходило.

У зв'язку з тим, що описані та арештовані транспортні засоби знаходяться на зберіганні боржника ОСОБА_3, державним виконавцем 05 листопада 2014 року на адресу боржника направлено вимогу, якою зобов'язано в строк до 12 листопада 2014 року до 16.00. год. надати до відділу примуса виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Запорізькій області вищезазначені автомобілі для огляду і передати їх на реалізацію (вищезазначену вимогу боржником особисто було отримано 11 листопада 2014). Також ОСОБА_3 розяснено положення статті 90 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого за наявності кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення іншим чином порушує вимоги закону про виконавче провадження, державним виконавець складає акт про порушення і звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням-притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Але на зазначену вимогу боржник не відреагував, не надав державному виконавцю транспортні засоби для огляду та передачі їх на реалізацію, жодних пояснень з приводу не виконання вимоги державного виконавця не представив, про що складено відповідний акт.

Вказані дії свідчать про те, що боржник ОСОБА_3 навмисно перешкоджає примусовій реалізації описаного та арештованого рухомого майна, не бажає погашати заборгованість за виконавчим документом.

У зв'язку вищевикладеним, державним виконавцем на підставі пункту 1 статті 89 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову від 21 листопада 2014 року про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_6 того, оскільки в діях боржника вбачаються ознаки злочину, передбаченого статтею 382, 383 КК України, до Комунарського РВ ГУМВС України направлено подання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності.

11 вересня 2015 року державним виконавцем з метою виявлення описаних та арештованих автомобілів, а також перевірки майнового стану боржника здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Музична-2Б. Однак виявити автомобілі та інше майно за місцем проживання боржника не вдалося, скільки двері будинку ніхто не відчинив.

За адресою боржника було залишено вимогу, якою зобов'язано ОСОБА_3 з'явитися 22 вересня 2015 року до відділу державної виконавчої служби для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду. Але на зазначену вимогу боржник також не відредагував.

Станом на 08 жовтня 2015 року описані та арештовані автомобілі до відділу виконавчої служби не надані, у зв'язку з чим реалізувати їх з метою погашення заборгованості за рішенням суду не має можливості.

З цих підстав старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 просив задовольнити подання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2015 року в задоволенні подання державного виконавця відмовлено.

На зазначену ухвалу старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду наявним у справі документам, просить скасувати ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2015 року та ухвалити нову про задоволення подання.

15 грудня 2015року до апеляційного суду Запорізької області надійшло письмове клопотання від представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи по причині хвороби боржника.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Частиною 1 статті 303-1 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду. Встановлений статтею 303-1 ЦПК України строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по даній справі закінчився.

У судове засідання апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_3, його представник адвокат ОСОБА_7 не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином ( а. с. 245-247 т. 3 ).

З ксерокопії листка непрацездатності вбачається, що ОСОБА_3 хворіє з 15 грудня 2015 року, до лікаря йому слід зявитися 17 грудня 2015 року.

Разом з тим, ОСОБА_3 уповноважив представника адвоката ОСОБА_7 представляти його інтереси, у тому числі брати участь у судових засіданнях, подавати докази, оскаржувати судові рішення тощо.

Представник адвокат ОСОБА_7 у содове засідання не зявився, про причини неявки суд не сповістив.

Згідно вимог частини 2 статті 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

З огляду на викладене, колегія суддів відхилила клопотання про відкладення розгляду справи, визнала, що для здійснення перевірки в апеляційному порядку ухвали за відсутності ОСОБА_8, його представника ОСОБА_7 за наявними матеріалами процесуальних перешкод немає.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2, представника ПАТ «ОСОБА_9 ОСОБА_8», перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 3 частини 1 статті 312 ЦПК України передбачено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовивши в задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 про примусове проникнення до будинку № 2Б по вулиці Музичній у м. Запоріжжя з метою перевірки майнового стану боржника та виявлення описаних і арештованих транспортних засобів, які належать на праві власності боржникові і передані йому на зберігання, суд першої інстанції посилався на відсутність доказів про те, що вказаний житловий будинок належить на праві власності ОСОБА_3, а також про відсутність належних доказів отримання боржником документів виконавчого провадження.

З такими висновками повністю погодитися неможна, оскільки вони суперечать наявним у справі документам, не узгоджуються з нормами процесуального права.

За змістом частини 4 статті 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині 1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно частини 3 цієї статті державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна;

У пункті 4 частини 3 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

За змістом статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом

Відповідно до положень статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

З матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2010 року ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» звернулося до суду з повозом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який був задоволений рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20 грудня 2012 року. З ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» стягнуто 6 178 011 грн. 50 коп. заборгованості за кредитним договором та судові витрати ( а. с. 1-4 т. 1, а. с. 154-158 т. 3 ).

Про наявність вказаного рішення боржник був обізнаний, як і про перебування на примусовому виконанні у виконавчій службі виконавчого листа про стягнення вказаного боргу ( а. с. 182-201 ).

Через ухилення ОСОБА_3 від погашення боргу старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 звернувся з поданням до суду, в якому просив надати дозвіл на примусове проникнення до будинку №2-Б по вулиці Музичній в місті Запоріжжя, який належить на праві власності боржнику ОСОБА_3, з метою виявлення на території домоволодіння транспортних засобів Skoda Octavia, 2002 рік випуску, державний номер НОМЕР_1, колір сірий, та Volkswagen Passat, 2002 рік випуску, державний номер 99001 HP, колір сірий, які передавалися на зберігання боржнику.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд виходив з того, що державний виконавець не надав документи, які б підтверджували право власності боржника на будинок № 2-Б по вул. Музичній у м. Запоріжжя.

Разом з тим, з наявних у справі документів видно, що на підставі свідоцтва № 423 про право приватної власності на житловий будинок, яке видане Запорізьким міським житловим управлінням 21 липня 1993 року, право власності на житловий будинок № 2-б по вул. Музичній у м. Запоріжжя зареєстроване за ОСОБА_3 ( а. с. 25 т. 2 ).

Більше того, ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 червня 2012 року у забезпечення позову, заявленого ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було накладено арешт на будинок № 2-б по вул. Музичній у м. Запоріжжя, право власності на який зареєстроване за ОСОБА_3 ( а. с. 100-101 т. 2 ).

ОСОБА_6 того, з наявних у справі документів у їх сукупності вбачається, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання судового рішення, внаслідок чого впродовж тривалого часу, з грудня 2012 року, державний виконавець позбавлений можливості звернути стягнення на рухоме майн боржника автомобілі, які передані на зберігання ОСОБА_3, а також вжити інші передбачені законом заходи для виконання судового рішення.

Вказані обставини порушують право стягувача ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_3» на своєчасне погашення заборгованості по кредитному договору.

Суд першої інстанції вказане до уваги не взяв і дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні подання.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що при постановленні ухвали про відмову в задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 було порушено порядок, встановлений для вирішення цього питання, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307,312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2015 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, в касаційному порядку оскарженню на підлягає.

Головуючий:

Судді: