Провадження № 2/344/1551/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Польської М.В.

при секретарі c/з Дзюбак Х.Б..

з участю представника позивача Шудрової Я.В., представника відповідача Тютюнника Р.Я., представника третьої особи 1 Савчук М.І., третьої особи 2 Грабовецького О.Б., третьої особи 3 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Івано-Франківську до Територіального управління Держпромгірнагляду в Івано-Франківській області, треті особи - ПП «Альфа-Гарант», ТОВ «Торговий Сервіс» та ОСОБА_7 про визнання недійсними та скасування актів форми Н-5 та Н-1 про нещасний випадок, -

В С Т А Н О В И В:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Івано-Франківську звернулося до суду з позовом до територіального управління Держгірпромнагляду в Івано-Франківській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -ПП «Альфа-Гарант», ТзОВ «Торговий Сервіс», ОСОБА_7 про оскарження Актів за формою Н-5 та Н-1 про нещасний випадок.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав, вважаючи такі вимоги безпідставними.

Представники третьої особи заперечили щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір, пов'язаний з розслідуванням нещасного випадку та оформленням відповідного Акту про це.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу.

Суд роз'яснював сторонам їх права та обов'язки, а також наслідки їх невиконання і постановляє судове рішення на підставі тих доказів, що були надані сторонами.

Судом встановлено, що 25.02.2014р. з охоронцем ПП «Альфа-Гарант» ОСОБА_9 під час чергування на ТзОВ «Торговий Сервіс» стався нещасний випадок, внаслідок чого настала смерть.

Територіальним управлінням Держгірпромнагляду в Івано-Франківській області було створено комісію по спеціальному розслідування нещасного випадку 11.08.2014р., та 17.10.2014р. складено Акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 25.02.2014р. о 03.00год. за формою Н-5 (а.с.3-6). Даним Актом спеціального розслідування за формою Н-5, визнано нещасний випадок, що трапився з ОСОБА_9 таким, що пов'язаний з виробництвом. Підставою визнання такого виду травми вказаної в Акті те, що ПП «Альфа-Гарант», де працював ОСОБА_9 надає послуги з охорони власності, в т.ч. за укладеним договором з ТзОВ «Торговий Сервіс» щодо території продуктового критого ринку по вул.Дністровська, 5 в м.Івано-Франківську. 24.02.2014р. ОСОБА_9 завершив чергування, однак за телефонним повідомленням повинен був знову приступити через відсутність охоронців, а тому о 16.50год. він повернувся на роботу, при цьому попередньо обґрунтовано відмовлявся виходити, оскільки вживав спиртне. Роботодавець не звернув увагу на дану обставину. Під час чергування на ТзОВ «Торговий Сервіс», ОСОБА_9 заступив з 17.00 год на зміну, був в кімнаті для відпочинку до 23.50год. , а в 00.00год. прийняв зміну яка мала тривати до 25.02.2014р. до 4.00 год. При цьому при інструктажі та перевірки алкотестора, проходив як без ознак сп'яніння. О 2.00 год. старший зміни ОСОБА_10 спілкувався з ОСОБА_9, а через 1 год. повернувшись на пост побачив, що він лежить на землі. На виклик лікарів, останні повідомили, що в нього підозрюється інсульт, каретою швидкої допомоги його забрали до обласної клінічної лікарні. Згідно картки виїзду швидкої медичної допомоги від 25.02.2014р. був встановлений попередній діагноз: «внутрішньочерепна гематома. Закрита черепно-мозкова травма. Інсульт». 05.03.3014р. ОСОБА_9 помер. Судово-медична експертиза та додаткова судово-медична експертиза встановила наявність тілесних ушкоджень, як таких що є небезпечними для життя в момент спричинення, однак не змогла встановити чи могла бути спричинена травма внаслідок удару при падінні з висоти власного росту, в ході досудового розслідування не встановлено факту нанесення тілесних ушкоджень іншою особою. Тому, комісія з спеціального розслідування допустила, що ОСОБА_9, знаходячись при виконанні службових обов'язків, у нетверезому стані, при переміщенні упав та отримав травми, внаслідок чого помер. На підставі п.1 п.15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України від 30.11.2011р. №1232, нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний із виробництвом, із складанням Акту за формою Н-1. Визано також порушення охоронником ОСОБА_9 п.2 посадової інструкції згідно якої працівник зобов'язаний в т.ч., не вживати алкоголь, що є на думку представника відповідача наявністю організаційної причини.

Відповідачем також складено Акт за формою Н-1 (а.с.7-12), з окремою думкою двох членів комісії - представника від відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Івано-Франківську та представника відділу забезпечення діяльності департаменту та зв'язку з громадськістю департаменту соціальної політики виконкому мішано-Франківської міської ради.

Як слідує зі ст..13, 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції станом на час складання Актів) страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення нормативних актів про охорону праці застрахованим, також є страховим випадком. Порушення правил охорони праці застрахованим, яке спричинило нещасний випадок або професійне захворювання, не звільняє страховика від виконання зобов'язань перед потерпілим. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці".

Нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок,

визначається Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232, якою затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків (п.7). Про груповий нещасний випадок, нещасний випадок із смертельним наслідком, нещасний випадок, що спричинив тяжкі наслідки, випадок смерті або зникнення працівника під час виконання трудових (посадових) обов'язків роботодавець зобов'язаний протягом однієї години повідомити з використанням засобів зв'язку та протягом трьох годин подати на паперовому носії повідомлення згідно з додатком 2: територіальному органові Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства (п.37). Спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія), утвореною територіальним органом Держгірпромнагляду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (події) за погодженням з органами, представники яких входять до її складу (п.38). За результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом), картка за формою П-5 (у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) стосовно кожного потерпілого, а також оформляються інші матеріали спеціального розслідування, зазначені у пунктах 50 і 51 цього Порядку. Акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою і всіма членами спеціальної комісії протягом п'яти днів після оформлення матеріалів спеціального розслідування. У разі незгоди із змістом акта (актів) член спеціальної комісії підписує його (їх) з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово. Окрема думка додається до акта за формою Н-5 і є його невід'ємною частиною (п.47). Керівник органу, який утворив спеціальну комісію, повинен розглянути і затвердити примірники актів за формою Н-5 і Н-1 протягом доби після надходження матеріалів спеціального розслідування (п. 49).

Згідно пункту 15 цієї ж постанови КМ України №1232 обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є згідно підпункту 1 - виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позові, а представник позивача в поясненнях, звернув увагу суду на те, що комісією не взято до уваги факт отримання травми за наявності стадії середнього ступеня алкогольного сп'яніння у ОСОБА_9 під час чергування, що підтверджено належними доказами - наявність в крові 1.68% етилового спирту (а.с.14), відсутність технічних та організаційних причин, які могли привести до смертельного нещасного випадку, не застосовано відповідачем при розслідуванні вимоги п.4 п.16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Такі доводи є вірними, з врахуванням такого.

Так згідно з підпунктом 4 п.16 цього Порядку обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є: алкогольне, токсичне чи наркотичне сп'яніння, не зумовлене виробничим процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком.

При цьому, як встановлено судом, алкогольне сп'яніння не зумовлене виробничим процесом, є наявна відсутність технічних та організаційних причин настання смертельного випадку. Недотримання померлим посадової інструкції охоронника, згідно якої працівник зобов'язаний в т.ч., не вживати алкоголь, що на думку представника відповідача є як організаційна причина, за висновком суду не є такою в прямому розумінні.

Скарга щодо не згоди з даними актами Н-5, Н-1 позивачем була подана відповідачу, однак відповідач повідомив що підстав для повторного спеціального розслідування даного нещасного випадку, що стався з ОСОБА_9 немає (а.с.15-16).

Суд відхилає доводи представника третьої особи ПП «Альфа-Гарант» які будуються виключно на підстави відмови зазначені в запереченні, а саме відсутність права позивача на оскарження даних актів форми Н-1,Н-5.

Щодо цього слід зазначити таке. Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням.

Відповідно до ст. 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків у разі настання страхового випадку зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому певні грошові суми у вигляді одноразової допомоги, пенсії, щомісячних грошових сум.

Згідно із ст. 25 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, тобто фінансування страхових виплат, соціальних послуг та профілактичних заходів, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків виключно за рахунок коштів цього Фонду.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України основними завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином акти форми Н-5, Н-1 є підставою для проведення Фондом страхових виплат за рахунок коштів Фонду; здійснення таких виплат безпосередньо стосується майнових інтересів Фонду, тому акт, складений з порушенням вимог чинного законодавства, не може бути підставою для проведення страхових виплат.

За змістом ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні і суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Як правило, особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні правовідносини.

Одним із таких способів відповідно до ст. 16 ЦК України є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Акти за формою Н-1, Н-5 є лише фіксацією нещасних випадків та не носять характеру обов'язкових для виконання ненормативних актів і що контроль за об'єктивністю розслідування нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України і її робочі органи відповідно до компетенції

Однак, що стосується вимоги позивача визнати даний нещасний випадок таким, що не пов'язаний з виробництвом, то з врахуванням того, що суд не підміняє органи, які встановлюють такий факт, та прийшовши до висновку про скасування Актів форми Н-1, Н-5 територіального управління Держгірпромнагляду в Івано-Франківській області , як таких що прийняті в порушення вимог без врахування п.4 п.16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, у задоволенні даної частини вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

На підставі наведеного, відповідно до ст..13, 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. № 1232, якою затверджено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, Наказом МОЗ України від 04.07.2007 N 370 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 7 серпня 2007 р. за N 902/14169, керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом форми Н-1 на ОСОБА_9 та спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5, що стався 25 лютого 2014 року о 03 год. 00 хв., затверджені 20.10.2014 року.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 05 червня 2015 року.

Суддя: Польська М.В.