Справа № 477/2045/15-ц
Провадження № 2/477/907/15
У Х В А Л А

2 грудня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання Бітюковою С.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

під час розгляду цивільної справи за позовом Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області до ОСОБА_2 Ільгама Ідриса оогли про відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В :

31 серпня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним цивільним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 1429 грн. 50 коп. збитку.

Вказував, що відповідач з 16 лютого 2004 року до 24 липня 2014 року був приватним підприємцем і платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, але не в повному обсязі сплатив нараховані страхові внески, в зв'язку з чим за ним утворилася недоїмка у вказаному розмірі, яка позивачем була визначена як збитки.

Ухвалою судді від 15 вересня 2015 року провадження в справі було відкрито і справа призначена до розгляду.

В той же час, під час розгляду справи виникло питання про підвідомчість та юрисдикцію виниклого спору, при з'ясуванні якого було встановлено наступне.

В судовому засіданні представник позивача зазначила, що є всі складові, які підтверджують спричинення шкоди: бездіяльність, вина, шкода та причинний зв'язок, а в теперішній час відповідач втратив статус суб'єкта підприємницької діяльності, тому в цій справі відсутній публічно-правовий спір. На підтвердження цьому посилалася на Постанови Верховного суду України від 18 червня 2013 року у справі № 21-124а13 та від 14 березня 2013 року в справі № 21-15а-13. Також, на обґрунтування своєї позиції посилалася на положення Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 8 від 20 травня 2013 року Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів, з якого Постановою Пленуму цього ж суду від 14 лютого 2014 року були виключені положення про віднесення такої категорії справ до юрисдикції адміністративних судів.

Суд, заслухавши думку представника позивача, перевіривши позов прийшов до наступного висновку.

Згідно положень ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Згідно ч. 1 ст. 17, п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Зі змісту Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов'язкове пенсійне забезпечення (далі Закон), п.п. 2-4, 16 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №8 Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів вбачається, що відповідно до покладених завдань і функцій, Пенсійний фонд України та його територіальні підрозділи є суб'єктами владних повноважень у сфері правовідносин, що виникають з нарахування та сплати страхувальником страхових внесків, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Той факт, що відповідач втратив статус фізичної особи підприємця, не впливає на суть та підвідомчість спору, оскільки з врахуванням положень ч. 6

ст. 15 Закону втрата особою статусу підприємця не призводить до його зняття з обліку, як страхувальника, оскільки таке зняття здійснюється лише після проведення передбачених законодавством перевірок страхувальника, звірення розрахунків з ним і проведення остаточного розрахунку. До того ж прострочена заборгованість страхувальника зі сплати страхових внесків (недоїмка) за своєю суттю та правовою природою згідно з цим же Законом не відноситься до збитків та не підпадає під поняття збитки в розумінні ст. 22 ЦК України.

Таким чином між сторонами фактично існує спір, як між страховиком та страхувальником з приводу стягнення простроченої заборгованості зі сплати страхових внесків (недоїмки), заборгованість нарахована позивачем в порядку виконання своїх владних повноважень та є обов'язковою до сплати іншою стороною (за винятком її оскарження страхувальником), тобто спір є публічно-правовим.

Таким чином даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до компетенції адміністративного суду.

Посилання представника позивача на постанови Верховного суду України від 18 червня та 14 березня 2013 року та на Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду від 20 травня 2013 року суд оцінює критично, оскільки вони не підлягають застосуванню до цієї справи, так як даному випадку відповідач не знятий з обліку у позивача як платник страхових внесків і між ними не припинилися публічно-правові відносини, а його бездіяльність по несплаті страхових платежів не можна вважати спричиненням шкоди в розумінні ст. 22 та ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 205, 208-210 ЦПК України , суд-

У Х В А Л И В:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області до ОСОБА_2 про стягнення збитків закрити.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду з таким позовом в порядку адміністративного судочинства із дотриманням правил підсудності.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Р.В. Козаченко