Справа № 307/1711/15-ц
Провадження № 2/307/1111/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Тиводар В.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства. За клопотанням позивача, протокольною ухвалою суду відділ ДРАЦСу було залучено до участі у справі в якості третьої особи. До початку розгляду справи по суті представник позивача уточнила позовні вимоги і просить визнати позивача батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести відповідні зміни у актовий запис. Позивач посилається на те, що з 2005 по 2007 роки він зустрічався з відповідачкою ОСОБА_2, з якою в них народилася донька ОСОБА_5. В цей час він перебував у відрядженні і не мав можливості написати заяву про визнання себе батьком дитини, тому в свідоцтві про народження дитини в графі, «батько», записано прізвище відповідачки «Іспас», а по батькові за її вказівкою «Вячеславівна». Після народження доньки він почав проживати з ОСОБА_2 в м. Маріуполь, щоб займатися вихованням доньки. В 2014 році відповідачка з дитиною переїхали жити до його батьків в смт. Солотвино.

Позивач у судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, оскільки виїжджає на заробітки та просить позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала.

Представник відділу ДРАЦС у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю виходячи з наступного. Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Пунктами 4 та 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розяснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 проживав однією сім'єю з ОСОБА_5 без укладення шлюбу. 27.08.2007 року у них народилася донька ОСОБА_5. Згідно свідоцтва про народження, виданого виконкомом Орджонікідзевським відділом РАЦСу Маріупольського РУЮ Донецької області за актовим записом № 705 від 11.09.2007 р., дитина була зареєстрована як ОСОБА_5, через те, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, а позивач на момент вчинення актового запису не звернувся до відділу ДРАЦСу із заявою про запис його батьком дитини. У графі свідоцтва про народження «батько» вказано «Іспас Вячеслав Федорович», тобто прізвище відповідачки, а імя та по батькові позивача.

Під час судового розгляду відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги визнала, просила їх задовольнити. Згідно ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже, оскільки відповідачкою визнаються доводи позивача про те, що він є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, то дана обставина не підлягає доказуванню і тому позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання батьківства слід задовольнити.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 125, 128, 134 СК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю. Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5, № 705 від 11.09.2007 р., зареєстрованого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, і в графі "батько" вказати "Мийсарош Вячеслав Федорович".

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Гримут В.І.