У х в а л а

іменем україни

20 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Кузнєцова В.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області 4 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом. Зазначав, що згідно з розпискою позивач надав відповідачу позику у сумі 6 000 доларів строком до 21 лютого 2012 року. Відповідач у встановлений строк зобов'язання не виконала, тому просив позов задовольнити.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області 4 лютого 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача 6 000 доларів США, що еквівалентно 70 369 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_2 звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржувані рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення судових рішень без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області 4 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.І. Наумчук
Судді:В.О. Кузнєцов Г.І. Мостова