У х в а л а

іменем україни

25 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулось до суду із зазначеним позовом, у якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просило стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 372 281,25 доларів США, еквівалент суми боргу у національній валюті - 4 179 740 грн 46 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 серпня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит на споживчі потреби у розмірі 100 000 доларів США зі сплатою 13% річних та кінцевим терміном повернення - 19 серпня 2027 року. 31 жовтня 2007 року між цими ж сторонами було укладено додатковий договір № 1 до вищевказаного кредитного договору, згідно якого ОСОБА_4 надано кредит в сумі 200 000 доларів США, зі сплатою 13% річних за користування кредитом, строком до 19 серпня 2027 року.

На забезпечення виконання умов кредитного договору від 20 серпня 2007 року, цього ж дня між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, у разі невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Внаслідок невиконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором та додатковим договором №1, станом на 18 квітня 2014 року виникла вищевказана заборгованість, яка складається з: заборгованості по сумі кредиту - 187 039,06 доларів США, що еквівалентна - 2 099 957 грн 29 коп., простроченої заборгованості по сумі кредиту - 51 696,64 доларів США, що еквівалентна - 580 417 грн 46 коп., відсотків - 122 710,05 доларів США, що еквівалентна 1 377 711 грн 51 коп., пені - 62 532,14 доларів США, сума еквівалентна 702 071 грн 66 коп.

Посилаючись на викладене, просив позов задовольнити.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 20 серпня 2007 року та додатковим договором № 1 від 31 жовтня 2007 року у розмірі 372 281,25 доларів США, сума еквівалентна 4 179 740 грн 46 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат. У решті позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року апеляційні скарги ОСОБА_4 та ПАТ «Універсал Банк» відхилено, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та увалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження факту порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором, натомість останнім не доведено ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень.

Разом з тим, суди дійшли обґрунтованого висновку про припинення поруки та відсутності підстав солідарного стягнення заборгованості з відповідачів, оскільки поручитель ОСОБА_5 не була повідомлена про укладення між банком та ОСОБА_4 додаткового договору, внаслідок чого було збільшено обсяг її відповідальності, а відтак порушені права поручителя, що відповідно до вимог ст. 559 ЦК України є підставою для припинення поруки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25 вересня 2013 року, прийнятій за результатами розгляду справи № 6-97цс13 та від 21 жовтня 2015 року прийнятій за результатами розгляду справи № 6-1161цс15, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відхилити.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 20 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська