Справа № 647/1892/15-ц
№ провадження 2/647/662/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015 року Бериславський районний суд Херсонської області складі:

головуючого-судді: Корсаненкової О.О.

за участю секретаря: Бондаренко Г.В.

позивача: ОСОБА_1

відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника КВУ «Бериславський водоканал»: Шевчишина Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, комунального виробничого управління "Бериславський водоканал", третя особа Бериславська міська рада Херсонської області про зобов'язання відновити водопостачання будинку, суд -

встановив:

В серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності на підставі договору дарування № 538 від 22.05.2007 року та договору купівлі-продажу № 1190 від 23.10.2009 року належить будинок АДРЕСА_1. На підставі державного акту серії НОМЕР_1 від 08.02.2012 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка, на якій розташований зазначений будинок. З 1964-1965 року будинком володіли три власники, які спільно користувалися водою з однієї колонки. Після придбання будинку у власність позивач також користувалася цим водопроводом. В 2010 році вона уклала договір із КВУ «Бериславський водоканал» про надання послуг з водопостачання. Оскільки в даному будинку ОСОБА_1 не проживає, водою користувалася за потреби, то здійснювала проплати за воду один раз на рік. В січні 2013 року власниками сусіднього будинку АДРЕСА_2 стали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Їхні чоловіки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками магазину по АДРЕСА_3. Між сусідами склалися неприязні стосунки, в зв'язку з чим в 2013 році відповідачі самовільно відключили будинок позивача від водопровідної мережі шляхом обрізання водопровідної труби. З цього приводу ОСОБА_1 зверталася до КВУ «Бериславський водоканал», Бериславської міської ради, Бериславської державної адміністрації, але водопостачання будинку досі не відновлено. З відповіді КВУ «Бериславський водоканал» вбачається, що ОСОБА_1 не є абонентом даної установи, останній запропоновано отримати нові технічні умови для підключення будинку до водопостачання, однак для цього необхідні значні кошти та низька відповідних дозволів. В зв'язку з чим, позивач просить суд визнати дії відповідачів по самовільному припиненню водопостачання будинку АДРЕСА_1 неправомірними; зобов'язати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відновити становище, яке існувало до порушення прав позивача, а саме відновити водопостачання будинку АДРЕСА_1 шляхом приєднання належної їй водогінної труби за їх рахунок; зобов'язати КВУ «Бериславський водоканал» виконувати умови договору та продовжити надання послуг з водопостачання будинку АДРЕСА_1; стягнути з відповідачів солідарно понесені нею судові витрати.

Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Також зазначила, що у неї немає документів на проведення водопроводу, оскільки ним користувалися минулі власники будинку. У правовстановлюючих документах на будинок водопровід не зазначений, так як він не є самостійною річчю, позивач користувалася водопроводом до 2013 року, ніяких суперечностей з цього приводу між нею та колишніми сусідами не виникало. З приводу звернення ОСОБА_3 до міліції щодо підробки документів, позивач зазначила, що слідчі дії проводяться, звинувачення є безпідставним та необґрунтованим, її вину не встановлено.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити в зв'язку з необґрунтованістю. Також зазначив, що із ОСОБА_1 знайомий з 2003 року, в 2010 році вони придбали квартиру АДРЕСА_3 та відкрили магазин. Оскільки за даною адресою не було води, в 2012 році відповідачі побудували водопровід, отримали всі відповідні дозволи та здійснили підключення даної будівлі до водопостачання. Позивачем не надано доказів на підтвердження її вимог, вона не є абонентом водоканалу, відомості про укладення договору із ОСОБА_1 про надання послуг з водопостачання у КВУ «Бериславський водоканал» відсутні. У ОСОБА_1 є технічні можливості підключитися до водопостачання. Даних про старий водопровід у ОСОБА_3 немає, але навіть, якщо він був, то з 1965 року прийшов у негідність. ОСОБА_3 звернувся до міліції із заявою про кримінальне правопорушення за фактом надання ОСОБА_1 підроблених документів.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити в зв'язку з необґрунтованістю. Також зазначив, що ОСОБА_1 може підключитися до водопостачання, коли їм необхідно було це зробити, вони підключилися. Труби до будинку позивача вони не відрізали.

Представник відповідача КВУ «Бериславський водоканал» в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що дане підприємство не може бути відповідачем по справі, оскільки між ним та ОСОБА_1 немає ніяких, в тому числі, договірних, відносин. Водопровід будинку АДРЕСА_1 не перебуває на балансі управління. Власники житлових будинків самі здійснюють всі роботи по водопостачанню своїх осель. Договір про надання послуг з водопостачання між КВУ «Бериславський водоканал» та ОСОБА_1 не укладався, за номером 103 в журналі реєстрації заключення договорів зазначено договір, укладений із ОСОБА_7, особовий рахунок НОМЕР_2. Крім того, договори із абонентами при укладенні заповнюються від руки, а не друкуються на комп'ютері. Представник водоканалу не знає, чий підпис стоїть у довідці № 459 від 07.05.2012 року, та ким вона видавалася. Право на водопостачання позивач отримає лише після того, як підключиться до нього та укладе відповідний договір. Крім того, строк придатності сталевого трубопроводу становить п'ятнадцять років, тобто той водопровід, який міг існувати з 1965 року прийшов у негідність. У КВУ «Бериславський водоканал» відсутні документи на старий водопровід будинку АДРЕСА_1. Відповідачі звернулися до водоканалу, отримали технічні умови, проклали труби та оформили підключення до водопостачання. У ОСОБА_1 є технічні можливості підключитися до водопостачання, управлінням виготовлялися технічні умови на таке підключення, але вона не здійснює ніяких подальших дій. Позивачем не надано доказів існування водопроводу та того, кому він належав. В зв'язку з чим, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити через його необґрунтованість.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, заявами просили розглянути справу за їх відсутності. Також надали письмові заперечення, згідно яких 23.02.2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 придбали по 1/2 частині квартири по АДРЕСА_3 та почали реконструкцію під магазин. Оскільки водопостачання в квартирі не було, вони звернулися до водоканалу, отримали технічні умови, провели всі необхідні роботи та уклали договір про надання послуг з водопостачання. Після цього до них звернулася ОСОБА_1 із вимогою безкоштовно провести водопровід на її подвір'я. До червня 2012 року водопроводу за даною адресою не було, в зв'язку з чим позивач не могла ним користуватися до 2013 року. Можливість для проведення водопроводу ОСОБА_1 через їх власність відсутні, але остання має інші можливості підвести воду до свого будинку. ОСОБА_1 не надала доказів про існування її майна на земельній ділянці по АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Також позивачем не надано доказів проведення в установленому законом порядку централізованого питного водопостачання до будинку АДРЕСА_1. Просили в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, заявами просив розглядати дану справу за його відсутності.

Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливо розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін, спеціаліста, свідків, дослідивши матеріали справи, а також інвентарні справи на домоволодіння АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_1, позивач по справі, на підставі договору дарування № 538 від 22.05.2007 року та договору купівлі-продажу № 1190 від 23.10.2009 року є власницею будинку АДРЕСА_1 (а.с.14-19).

На підставі державного акту серії НОМЕР_1 від 08.02.2012 року ОСОБА_1 також є власницею земельної ділянки площею 0,0606 га по АДРЕСА_1 (а.с.13).

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належить по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_2, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.04.2014 року (а.с.97, 175). Також, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 належить по 1/2 частині земельної ділянки за вказаною адресою, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.04.2014 року (а.с.150, 176).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить по 1/2 частині магазину, розташованого за адресою АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03.05.2012 року та витягом про державну реєстрацію прав від 03.05.2012 року (а.с.174).

В довідці КВУ «Бериславський водоканал» № 459 від 07.05.2012 року зазначено, що ОСОБА_1 користується водою за адресою АДРЕСА_1 з 2009 року за рахунком НОМЕР_3 та є абонентом КВУ «Бериславський водоканал» (а.с.11).

З абонентної книжки НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 вбачається про здійснення 07.05.2013 року оплати в розмірі 20 грн. (а.с.12).

Згідно договору № 103 про надання послуг з водопостачання та водовідведення, наданого позивачем, вбачається, що він укладений 05.01.2010 року між КВУ «Бериславський водоканал» та ОСОБА_1, обліковий код споживача НОМЕР_3, АДРЕСА_1 (а.с.20).

З відповідей виконавчого комітету Бериславської міської ради № 02-33/07/13 від 30.04.2013 року та № 02-33/03/15 від 10.06.2015 року вбачається, що згідно технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 від 28.01.2013 року водопровід в будинку відсутній, в правовстановлюючих документах на даний будинок водопровід також не значиться (а.с.22-23).

В довідці КВУ «Бериславський водоканал» № 232 від 06.03.2012 року зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не є абонентами КВУ «Бериславський водоканал» за адресою АДРЕСА_3, для підключення до водопровідної мережі необхідно отримати технічні умови (а.с.47).

16.07.2012 року між КВУ «Бериславський водоканал» та ПП ОСОБА_3 було укладено договір № 239/07/2012 про надання послуг з водопостачання та вивозу рідких нечистот (а.с.44). 18.07.2012 року за № 61, ОСОБА_3 отримав технічні умови на встановлення водолічильника за адресою АДРЕСА_3, що також підтверджується актом виконаних робіт та рахунком № 12 (а.с.45-46).

В технічному паспорті на домоволодіння АДРЕСА_1 від 28.01.2013 року, складеного станом на 2006 рік, водопровід не зазначено, мається позначка + № 3 (а.с.66-68).

В технічному паспорті на домоволодіння АДРЕСА_1 від 28.01.2013 року, складеного станом на 2006 рік, копія якого міститься в цивільній справі № 647/1103/13-ц, яка була досліджена в судовому засіданні, водопровід не зазначено, позначки + № 3 також немає (а.с.163-166).

У відповідності до листів КВУ «Бериславський водоканал» № 87 та № 88 від 23.09.2015 року, у КВУ «Бериславський водоканал» відсутні документи, які підтверджують дозвіл на підключення будинку АДРЕСА_1 до системи централізованого водопостачання (а.с.88-89).

Згідно листа КВУ «Бериславський водоканал» № 37 від 02.06.2015 року, ОСОБА_1 повідомлено про відсутність за адресою АДРЕСА_1 особистої водопровідної мережі та про порядок укладення договору із КВУ «Бериславський водоканал» (а.с.98).

В журналі реєстрації заключення договорів КВУ «Бериславський водоканал» за № 103 зареєстровано договір із ОСОБА_7, особовий рахунок НОМЕР_2 (а.с.105-110).

В травні 2015 року КВУ «Бериславський водоканал» було розроблено технічні умови для прокладання (ремонту) водопровідної мережі ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.158).

У відповіді КВУ «Бериславський водоканал» за № 113 від 24.11.2015 року зазначено про відсутність акту про припинення водопостачання по АДРЕСА_1; за даними комп'ютерного обліку водокористувачів за даною адресою не рахується, з 2008 року по теперішній час значиться ОСОБА_8, як власник будинку; відсутність інформації про водопостачання будинку АДРЕСА_1; відсутність інформації про водопровід, розташування та технічні параметри за адресою АДРЕСА_2 (а.с.181).

Згідно акту контролера КВУ «Бериславський водоканал» від 04.04.2013 року, за адресою АДРЕСА_1 води немає, проживає одна людина з 01.01.2013 року по колонці (а.с.187).

З інвентарних справ вбачається, що станом на 27.03.2002 року власниками домоволодіння АДРЕСА_1 були ОСОБА_9 (32/100), ОСОБА_10 (9/25) та ОСОБА_11 (32/100).

Згідно будівельного паспорта № 4 від 14.05.2002 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Бериславської міської ради № 36 від 30.04.2002 року, ОСОБА_9 було здійснено житлову прибудову за адресою АДРЕСА_1, яку рішенням виконавчого комітету Бериславської міської ради № 150 від 16.11.2004 року було прийнято в експлуатацію, в зв'язку з чим належній йому частині в домоволодінні АДРЕСА_1 з урахуванням нового будівництва було відокремлено в окрему адресу АДРЕСА_2 та видане свідоцтво про право власності на зазначене домоволодіння від 25.11.2004 року(а.15-17,25-27 інвентарної справи № ЄР 8642561).

Крім того, відповідно будівельному паспорту від 05.08.2002 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Бериславської міської ради № 55 від 24.07.2002 року, ОСОБА_9 було здійснено прибудову другого поверху за адресою АДРЕСА_1, в зв'язку з чим рішенням виконавчого комітету Бериславської міської ради № 117 від 27.10.2009 року, даній прибудові було привласнено поштову адресу АДРЕСА_3 та видане свідоцтво про право власності на квартиру від 09.11.2009 року (а.30-31 інвентарної справи № ЄР 8642561, а.15-18 інвентарної справи № ЄР 28761243).

Згодом, на підставі різних угод, власником домоволодіння АДРЕСА_1 (частин ОСОБА_10 та ОСОБА_11.) стала ОСОБА_1, власниками домоволодіння АДРЕСА_2 стали ОСОБА_6 та ОСОБА_5, власниками магазину за адресою АДРЕСА_3 стали ОСОБА_3 та ОСОБА_2

ОСОБА_12, допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста, пояснила, що працює техніком-інвентаризатором КУ «Бюро технічної інвентаризації». Згідно інвентарних справ за адресою АДРЕСА_1 з моменту будівництва існував водопровід, який нікому не належав, ним користувалися власники даного домоволодіння. Поточна інвентаризація будинку АДРЕСА_1 проводилася в 2006 році, при його продажі. В 2013 році було зроблено викопіювання, а саме виготовлення технічного паспорту без виходу техніка на місце, по наявним в інвентарній справі документам. Позначка «+ №3» по інструкції означає водопровід, про його існування зазначено в плані земельної ділянки технічного паспорту, але не відображено в описі споруд, оскільки право власності на нього не визнається. Про існування водопроводу зазначається в технічному паспорті за вимогою власника домоволодіння, таке зазначення не є обов'язковим.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що до 2009 року був власником частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_1. На момент придбання даної частини та послідуючого її продажу, за даною адресою був водопровід, яким користувалися всі власники домоволодіння. Де розташовувався даний водопровід, ОСОБА_13 не знає, гусак був біля будинку.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що є чоловіком позивача по справі. В 2006 році він став власником цокольного поверху будинку АДРЕСА_1, в 2007 році подарував дану частину будинку дружині ОСОБА_1 В 2006 році було декілька власників за вказаною адресою, які користувалися водопроводом, що проходив через земельну ділянку ОСОБА_9 (згодом ОСОБА_5 та ОСОБА_3), в 1-1,5 м від їх будинку № АДРЕСА_2, що не відповідало будівельним нормам. Всі люди з ринку приходили до будинку ОСОБА_14 та користувалися водою. Коли в будинку АДРЕСА_1 не стало води, ОСОБА_14 викликав працівників водоканалу, які склали акт про припинення водопостачання. Він договір із КВУ «Бериславський водоканал» про постачання води не укладав, оскільки власником будинку був короткий термін. Технічних умов на водопостачання він не отримував.

У відповідності до ст.381 ЦК України, садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті (ч.2 ст.19 Закону).

Пунктом 6 частини 1 статті 22 вказаного Закону визначено, що споживачі питної води мають право, в тому числі, на підключення в установленому порядку до централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», підприємства питного водопостачання мають право видавати дозволи і технічні умови на підключення споживачів до систем централізованого питного водопостачання.

В п.1 ч.2 ст.23 Закону зазначено, що підприємства питного водопостачання зобов'язані забезпечити виробництво та постачання споживачам питної води відповідно до умов договору.

У відповідності до п. 1.3. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем.

Пунктами 4.1. та 4.3. Правил визначено, що для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови. Забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

В додатку 5 до Положення про безпечну та надійну експлуатацію зовнішніх мереж і споруд водопостачання й каналізації, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 03.04.2998 року за № 69 зазначено приблизну періодичність проведення капітального ремонту конструктивних елементів мереж і споруд водопостачання й каналізації, а саме трубопроводи чавунні - 20 років, трубопроводи сталеві - 15 років, трубопроводи азбестоцементні - 10 років.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Згідно ч.3 ст.10, ч.ч.1, 3 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено, що станом на 2002 рік домоволодіння АДРЕСА_1 складалося з одного будинку, власниками якого були три особи. 25.11.2004 року з даного домоволодіння було відокремлено домоволодіння № АДРЕСА_2, 09.11.2009 року з нього ж було відокремлено домоволодіння АДРЕСА_3.

На час розгляду справи в суді, власником домоволодіння АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, власниками домоволодіння АДРЕСА_2 є ОСОБА_6 та ОСОБА_5, власниками домоволодіння АДРЕСА_3 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2

В жодному правовстановлюючому документі на будинок АДРЕСА_1, а також в інвентарній справі на дане домоволодіння, не зазначено про існування водопроводу. Лише в оціночному акті від 15.11.2004 року на будівлю літ. «А» по АДРЕСА_2 при переліченні найменувань конструкцій елементів в п.10 зазначено водопровід (а.40 інвентарної справи № ЄР 8642561), що в сукупності із поясненнями позивача, спеціаліста та свідків, даних в судовому засіданні, та відомостями КВУ «Бериславський водоканал» про перебування у них на обліку колишньої власниці частини домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_8, дає підстави вважати, що за даною адресою існував водопровід, яким користувалися попередні та подальші власники домоволодінь.

З пояснень зазначених осіб, а також досліджених в ході судового розгляду фотокарток вбачається, що на земельній ділянці ОСОБА_1 знаходиться водозабірна дворова колонка, від якої було забезпечено водопостачання будинку. Разом із тим, доказів про те, коли, яким чином та ким домоволодіння АДРЕСА_1 було підключено до мереж централізованого водопостачання та розташування даних комунікацій, в порушення ст.ст.10, 60 ЦПК України, суду не надано.

Дійсно, за нормами діючого законодавства, не передбачено визнання права власності на комунікації, такі як водопровід, внаслідок чого про його існування не було зазначено в правовстановлюючих документах на будинки АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3. Зазначення водопроводу в технічному паспорті також не є обов'язковим.

Враховуючи, що водопровід перебував у загальному користуванні всіх власників, в порядку ст.381 ЦК України, до квітня 2013 року ним користувалася й ОСОБА_1

При цьому, в порядку ст.ст.10, 60 ЦПК України, позивачем не доведено, що саме діями відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було припинено водопостачання будинку АДРЕСА_1.

Так, судом встановлено, що водопостачання за адресою АДРЕСА_3 здійснюється на підставі договору № 239/07/2012 про надання послуг з водопостачання та вивозу рідких нечистот від 16.07.2012 року та технічних умов від 18.07.2012 року за № 61. Водопостачання будинку АДРЕСА_2, за наданими сторонами по справі доказами, не здійснюється.

Зазначене свідчить про те, що в липні 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підключили до мереж централізованого водопостачання свій магазин по АДРЕСА_3, після чого на протязі декількох місяців ОСОБА_1 продовжувала користуватися водою із водопроводу загального користування. Факт відсутності води за адресою АДРЕСА_1 зафіксовано лише 04.04.2013 року в акті КВУ «Бериславський водоканал». З цього ж часу позивач почала скаржитися з даного приводу (а.с.21).

Зважаючи на відсутність даних про те, коли було побудовано водопровід, а зі слів позивача його було побудовано у 1964-1965 роках, строки придатності трубопроводів до експлуатації давно закінчилися.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, зважаючи на відсутність технічної документація на систему водопостачання будинку АДРЕСА_1, відсутність даних про те, що виконане попередніми власниками будинку водопостачання не порушує санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, відсутність даних про безпечність та надійність конструктивних елементів мереж і споруд водопостачання, яке існувало до 2013 року (задовільний технічний стан трубопроводів), перебування даного водопроводу в загальному користуванні, а також не встановлення в ході судового розгляду вини відповідачів по припиненню водопостачання будинку АДРЕСА_1, враховуючи здійснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 окремого підключення магазину по АДРЕСА_3 до мереж централізованого водопостачання в липні 2012 року, судом не встановлено підстав для зобов'язання відповідачів відновити водопостачання будинку позивача, в зв'язку з чим, суд вважає, що дані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Наданий позивачем договір № 103 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 05.01.2010 року, довідку КВУ «Бериславський водоканал» та абонентську книжку НОМЕР_3, суд не приймає до уваги, оскільки з дослідженого в судовому засіданні журналу реєстрації заключення договорів КВУ «Бериславський водоканал» відсутні відомості про укладення даного договору із ОСОБА_1, за № 103 зареєстровано договір із ОСОБА_7 Про відсутність договірних відносин між ОСОБА_1 та КВУ «Бериславський водоканал» також свідчать листи виконавчого комітету Бериславської міської ради № 02-33/07/13 від 30.04.2013 року та № 02-33/03/15 від 10.06.2015 року, листи КВУ «Бериславський водоканал» № 37 від 02.06.2015 року та № 113 від 24.11.2015 року.

Враховуючи встановлені обставини, зважаючи на відсутність водопостачання будинку позивача, недоведеність існування між ОСОБА_1 та КВУ «Бериславський водоканал» договірних відносин, суд вважає, що позовні вимоги про зобов'язання КВУ «Бериславський водоканал» виконувати умови договору та продовжувати надавання послуг з водопостачання будинку АДРЕСА_1 необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст., 381, 391 ЦК України, Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190 ,Положенням про безпечну та надійну експлуатацію зовнішніх мереж і споруд водопостачання й каналізації, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 03.04.2998 року за № 69, суд -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_3, комунального виробничого управління "Бериславський водоканал", третя особа Бериславська міська рада Херсонської області про зобов'язання відновити водопостачання будинку - відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О.Корсаненкова