Провадження № 2/750/3644/15
У Х В А Л А

02 грудня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої судді Карапута Л.В.,

при секретарі Руденок В.О.,

з участю позивача та його представника ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

27 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив витребувати у ОСОБА_4 та зобов»язати передати квартиру АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на вказану квартиру.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Позивач та його представник заперечили проти закриття провадження по справі.

По справі встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.07.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання правочину недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на квартиру, усунення перешкод в користуванні квартирою та виселення, відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 01.10.2014 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 липня 2014 року залишено без змін.

З названого рішення суду вбачається, що позивач звертався до суду з вимогами: - визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 02.07.2013, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 02.07.2013 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_6;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення приватного нотаріуса ОСОБА_7 про реєстрацію прав та їх обтяжень (державну реєстрацію права власності) на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_4 від 02.07.2013 № 3576025;

- визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_2;

- витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь позивача зазначену квартиру та усунути перешкоди позивачу в користуванні спірною квартирою шляхом позбавлення ОСОБА_5 права на її користування та виселення його без надання іншого житлового приміщення.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.1993 позивачеві на праві власності належала чотирикімнатна квартира АДРЕСА_2. 10.06.2011 спірну квартиру було незаконно продано з прилюдних торгів, що підтверджується рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 06.08.2013. Позивач 08.08.2013 звернувся до Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції із заявою про реєстрацію його права власності в Єдиному реєстрі прав власності на нерухоме майно, до якої були додані правовстановлюючі документи та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 06.08.2013, але отримав відмову у реєстрації, оскільки є відомості про реєстрацію даної квартири за іншим власником. Згодом позивачу стало відомо про те, що 02.07.2013 приватний нотаріус ОСОБА_7 посвідчила договір купівлі-продажу спірної квартири, що був укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Зазначений договір вважає незаконним та таким, що підлягає визнанню недійсним в судовому порядку, а предмет цього договору - квартиру АДРЕСА_2, вважає таким, що підлягає витребуванню на користь позивача від ОСОБА_4, оскільки є рішення суду про визнання недійсним проведеного Чернігівською філією ТОВ Юнор (протокол № 261026 від 10.06.2011) аукціон (прилюдні торги) з реалізації спірної квартири, переможцем якого визнано ОСОБА_6 та визнання незаконним свідоцтва про право власності ОСОБА_6 на зазначену квартиру від 15.07.2011. Зважаючи на те, що відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, то договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, на підставі статей 203, 215 ЦК України також підлягає визнанню недійсним, оскільки нерухомим майном розпоряджалась особа, яка не мала на це права. Крім того, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, квартира АДРЕСА_3 підлягає витребуванню з володіння ОСОБА_4, оскільки вибула з володіння позивача поза його волею, іншим шляхом, що також підтверджується рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 06.08.2013 року. Також, відповідно до статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень рішення приватного нотаріуса ОСОБА_7 про реєстрацію прав та їх обтяжень (державну реєстрацію права власності) на спірну квартиру за ОСОБА_4 від 02.07.2013 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 02.07.2013 про реєстрацію права власності на цю квартиру за ОСОБА_6 підлягають скасуванню на підставі рішення суду. Також на підставі статті 392 ЦК України вважає, що в судовому порядку за позивачем необхідно визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2, оскільки його право власності оспорюється фактом укладення договору купівлі-продажу від 02.07.2013. Крім того, у звязку з тим, що у спірній квартирі зареєстрований з 06.07.2013 ОСОБА_5, останнього на підставі ст. 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України просить визнати таким, що втратив право користування нерухомим майном та виселити з нього без надання іншого житлового приміщення, зважаючи на те, що ОСОБА_5 не є членом сім'ї власника і був прописаний в квартирі без його згоди. Також просить стягнути з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь позивача понесені ним судові витрати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_4 про витребування у ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 та зобов»язати передати квартиру АДРЕСА_1, визнати за ним право власності на вказану квартиру, які є предметом розгляду у даній справі, обґрунтовуються також посиланням на порушення вимоги п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, оскільки чотирикімнатна квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.1993 належала на праві власності позивачу. 10.06.2011 року спірну квартиру було незаконно продано з прилюдних торгів, що підтверджується рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 06.08.2013 року. 02.07.2013 року приватний нотаріус ОСОБА_7 посвідчила договір купівлі-продажу спірної квартири, що був укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 На підставі п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, квартира АДРЕСА_3 підлягає витребуванню з володіння ОСОБА_4, оскільки вибула з володіння позивача поза його волею, іншим шляхом, тобто внаслідок реалізації з прилюдних торгів (аукціону), який визнано недійсним, що також підтверджується рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 06.08.2013 року, тому одночасно підлягає визнанню за ним право власності на спірну квартиру.

Таким чином, зміст позовних вимог і зміст рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 15.07.2014 року свідчать про те, що існує рішення суду, яке набрало законної сили, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв»язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За таких підстав, суд закриває провадження в справі, оскільки наявне рішення суду, яке набрало законної сили та процесуальний закон у таких випадках передбачає закриття провадження у справі.

Керуючись п.2 ч.І ст. 205, 293, 294 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна та визнання права власності, закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Л.В. Карапута