Справа № 0911/1032/2012
Провадження № 22-ц/779/1282/2015
Головуючий у 1 інстанції Безбородько В.А. В. А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Вакарук В.М., Проскурніцького П.І.,

секретаря Драганчук У.М.,

з участю представника департаменту ДВС Міністерства юстиції України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо не скасування постанови про розшук майна боржника за апеляційною скаргою Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Надвірнянського районного суду від 08 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

11.03.2015 року ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» подало скаргу на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо не скасування постанови про розшук майна боржника.

У скарзі зазначено, що 28.01.2013 року старшим державним виконавцем ДВС України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Надвірнянського районного суду від 26.10.2012 року про стягнення з ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» на користь компанії «Мондаві ОСОБА_2А.» 10 970 157 грн. Одночасно винесено постанову про арешт коштів боржника, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

24.04.2013 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника транспортних засобів, яка була скасована постановою начальника ВПВР ДВС України від 06.06.2013 року.

02.07.2013 року державним виконавцем повторно винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортних засобів.

Посилаючись на те, що 08.04.2014 року, 09.04.2014 року та 14.04.2014 року виконавчою групою було проведено опис і арешт всіх транспортних засобів ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» та складено відповідні акти, що свідчить про відсутність потреби у повторному винесенні постанови про розшук майна боржника від 02.07.2013 року, яку ВПВР ДВС України відмовляється скасувати, просили визнати протиправною бездіяльність ВПВР ДВС України щодо не винесення постанови про скасування постанови про розшук майна боржника та зобовязати ВПВР ДВС України скасувати постанову про розшук майна боржника від 02.07.2013 року та вилучити із загальнодержавної бази даних УМВС України відомості про розшукувані транспортні засоби ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття».

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 08 травня 2015 року скаргу задоволено.

Постановлено визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень ДВС України щодо не винесення постанови про скасування постанови про розшук майна боржника від 02.07.2013 року.

Зобовязано відділ примусового виконання рішень ДВС України винести постанову, якою скасувати постанову про розшук майна боржника від 02.07.2013 року та вилучити із загальнодержавної бази даних УМВС України відомості про розшукувані транспортні засоби ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття».

У апеляційній скарзі Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Судом не було враховано положень ч.1 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження» про те, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

В даному випадку виконавче провадження не закінчено і проводяться виконавчі дії, спрямовані на повне та фактичне виконання рішення суду.

Відповідно до ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

При постановленні ухвали судом не було враховано того, що використання транспортних засобів боржником значно знижує їх вартість, що в свою чергу обмежує права стягувача на отримання коштів від реалізації арештованого майна.

Апелянт вважає, що подана ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» скарга свідчить про намір останнього використовувати описане та арештоване майно.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що всі належні боржнику ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» транспортні засоби описані та арештовані згідно актів опису та арешту від 08.04.2014 року, від 09.04.2014 року та від 14.04.2014 року, а доводи представника ДВС України про наявність ще двох автомобілів марки «Toyota Land Cruiser» та ГАЗ 31105 спростовані поданими боржником звітом про оцінку транспортного засобу від 02.10.2012 року про продаж ОСОБА_3 автомобіля ГАЗ 31105 та договором купівлі-продажу від 15.02.2012 року про продаж ОСОБА_4 автомобіля «Toyota Land Cruiser».

Крім того, суд мотивував ухвалу тим, що відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» розшук майна боржника оголошується у разі відсутності відомостей про його місцезнаходження, а місцезнаходження транспортних засобів ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» було виявлено після винесення першої постанови про розшук майна боржника.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 383 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що 28.01.2013 року старшим державним виконавцем ВПВР ДВС України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Надвірнянського районного суду від 26.10.2012 року про стягнення з ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» на користь компанії «Мондаві ОСОБА_2А.» 10 970 157 грн. Одночасно винесено постанову про арешт коштів боржника, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

24.04.2013 року головним державним виконавцем ВПВР ДВС України винесено постанову про розшук майна боржника транспортних засобів, яка була скасована постановою начальника ВПВР ДВС України від 06.06.2013 року.

02.07.2013 року головним державним виконавцем ВПВР ДВС України повторно винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортних засобів згідно переліку, наданого УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області від 10.04.2013 року №16/1036.

Встановлено, що згідно бази даних автоматизованого обліку зареєстрованого автомототранспорту ДАІ Івано-Франківської області за ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» зареєстровані крім інших транспортних засобів автомобіль «Toyota Land Cruiser»(2008), чорний № дв. 3UR3013433 та автомобіль ГАЗ 31105 (2005) сірий № дв.40620D53010913 (а.с.44-46). Зазначені автомобілі не були описані під час виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Враховуючи те, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа №0911/1032/2012 року, виданого Надвірнянським районним судом, про стягнення з ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» на користь компанії «Мондаві ОСОБА_2А.» 10 970 157 грн. не закінчено, а державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність скарги ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття».

При таких обставинах справи ухвалу суду слід скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо не скасування постанови про розшук майна боржника.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

Ухвалу Надвірнянського районного суду від 08 травня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні скарги ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття» на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо не скасування постанови про розшук майна боржника відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: Л.В. Ясеновенко

ОСОБА_5

ОСОБА_6