Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 2-1304/11 Головуючий у 1 інстанції: Калюжна В.В.
Номер провадження 22-ц/778/4202/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів Бабак А.М.

ОСОБА_2

При секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2015 року

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_1» про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 ОСОБА_1» в особі Дніпропетровської обласної дирекції «ОСОБА_4 ОСОБА_1» до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2011 року Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 ОСОБА_1» в особі Дніпропетровської обласної дирекції (далі ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» в особі Дніпропетровської обласної дирекції) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2011 року позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» в особі Дніпропетровської обласної дирекції задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» в особі Дніпропетровської обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/097285/3161/73 у сумі 382412, 09 грн. судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700, 00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120, 00 грн.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 18 жовтня 2012 року заочне рішення Орджокідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2011 року залишено без змін.

У лютому 2015 року ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» в особі Дніпропетровської обласної дирекції звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документу до виконання, в якій зазначав, що 08.10.2013 року представник ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу копії рішення та виконавчих листів по справі, де прохав надіслати вказані документи поштою у звязку з перебуванням в іншому місті, проте судом дана заява залишена без задоволення. На неодноразові звернення до суду з відповідними клопотаннями про надіслання рішення суду та виконавчого листа, канцелярією суду помилково надсилалися відповіді щодо наявної в провадженні суду іншої справи за позовом ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» до ОСОБА_3 за № 0818/5461/2012.

Лише 09.02.2015 року був отриманий виконавчий лист по справі № 2-1304/11, однак строк предявлення до виконання якого сплинув 18.10.2013 року.

Посилаючись на те, що строк предявлення виконавчого листа до виконання пропущено з поважних причин, заявник просив поновити пропущений строк для предявлення виконавчого листа до виконання виданого на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2011 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2015 року заяву ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» в особі Дніпропетровської обласної дирекції задоволено.

Поновлено строк для предявлення до виконання виконавчого листа № 2-1304/11 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» в особі Дніпропетровської обласної дирекції суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 382412,09 грн., судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1700, 00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 грн., а всього 384232,09 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права оскільки суд не переконався, чи дійсно заявник ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» звертався до суду 08.10.2013 року із заявою про видачу виконавчого листа, оскільки в матеріалах справи така заява відсутня, а тому не довів поважність причин пропуску строку. Крім того, про розгляд заяви про поновлення пропущеного строку предявлення виконавчого листа до виконання ОСОБА_3 не повідомлялася та ухвалу суду від 19.02.2015 року не отримувала. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно п.3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання (а.с. 112).

Відповідно ч.1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Задовольняючи заяву ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» та поновлюючи пропущений строк для предявлення виконавчого документа до виконання, суд першої інстанції виходив з того, що стягувачем пропущений строк з поважних причин, у звязку з несвоєчасним отриманням виконавчого документа.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погодитися не може виходячи з наступного.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку предявлення виконавчого листа до виконання ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» зазначав, що він 08.10.2013 року звертався до суду із заявою про видачу виконавчого листа (а.с.112).

Однак, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження зазначеного, заява від 08.10.2013 року в матеріалах справи відсутня. Натомість, заявником до заяви додані документи, які свідчать про звернення ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» до суду у 2015 році та видачу виконавчого листа 03.02.2015 року (а.с. 113-115).

Таким чином, суд належним чином не перевірив поважність причин пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, за правилами ч.2 ст. 371 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно до ст. 74, 76 ЦПК України, які встановлюють порядок виклику сторін у судове засідання, судова повістка, разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі і вручається фізичній особі під розписку. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день, особами, які її вручили повертається до суду.

З матеріалів справи вбачається, що розписка про одержання судової повістки ОСОБА_3, з поміткою про дату її вручення відсутня, відомостей про вручення у відповідності до вказаних норм ЦПК України судової повістки ОСОБА_3 у судове засідання на 19.02.2015 року немає.

Як зазначає ОСОБА_3 у апеляційній скарзі, у судове засідання на 19 лютого 2015 року вона не викликалася, в отриманні повістки не розписувалася, тому фактично по час та дату судового засідання повідомлена не була.

За таких обставин, розгляд заяви ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1» проведено з порушенням вимог процесуального закону, оскільки ОСОБА_3 не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, та була позбавлена можливості надати заперечення проти заяви ПАТ «ОСОБА_4 ОСОБА_1».

Частиною 2 статті 6 ЦПК України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час і місце розгляду своєї справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду не можна вважати законною та обґрунтованою, тому відповідно п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо судом порушено порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.307,312,313,314,315,317 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2015 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: