Справа № 720/1525/15-ц
Провадження № 2/720/679/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Оленчука І.В..

секретаря Єфтемій М.І.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоселиця цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приват Банк» до ОСОБА_4, що діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, де третіми особами, що не заявляють самостійних вимог є ОСОБА_3 та служба у справах дітей Новоселицької районної державної адміністрації про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4, що діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, де третіми особами, що не заявляють самостійних вимог є ОСОБА_3 та служба у справах дітей Новоселицької районної державної адміністрації про виселення, посилаючись на те, що 13.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та третьою особою - ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № CVFMGА00000011, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 70000.00 [Долар США] строком до 11.08.2017 р., а Третя особа зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та відповідач 13.08.2007 року уклали договір іпотеки № CVFMGА00000011 згідно умов якого відповідач надала в іпотеку домоволодіння, що складається з двох житлових будинків, а саме: житловий будинок літери «А» та житловий будинок літери «Б», які розташовані за адресою: Чернівецька область Новоселикький район с. Бояни, вул. Бзові, 42.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03.02.2009 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено та звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме на домоволодіння, яке розташовано за адресою: Чернівецька область Новоселицький район с. Бояни, вул. Бзові, 42, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки позивачем.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Як вказує позивач ним було повідомлено відповідачів про виселення, однак вимогу про виселення вони не виконали.

На основі викладеного ПАТ КБ «Приватбанк» просить суд виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: Чернівецька область Новоселицький район с. Бояни, вул. Бзові, 42.

В судовому засіданні представниця позивача вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила суд виселити відповідача із вказаного будинку. Вказала, що донька відповідача у вказаному будинку була зареєстрована після укладення договору іпотеки та банком було здійснено повідомлення відповідача про наступне виселення належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з посиланням на те, що в позові не було конкретизовано кого саме крім відповідача позивач просить висилити з спірного житлового будинку та вказав, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2009 року вже було вирішено питання щодо виселення відповідача з спірного будинку, а тому відсутні для задоволення вимог позову щодо неї.

Третя особа по справі - ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення вимог позову та надав пояснення аналогічні поясненням представника відповідача.

Представник третьої особи - служби в справах дітей в судове засідання не зявилась, однак надала заяву відповідно до якої просила відмовити в задоволенні вимог позову та розглядати справу у їх відсутності.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлено, що 13.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та третьою особою - ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № CVFMGА00000011, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 70000 дол. США строком до 11.08.2017 року, а третя особа зобовязалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. (а.с. 5-7)

Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором позивач та відповідач 13.08.2007 року уклали договір іпотеки № CVFMGА00000011 згідно умов якого відповідач надала в іпотеку домоволодіння, що складається з двох житлових будинків, а саме: житловий будинок літери «А» та житловий будинок літери «Б», які розташовані за адресою: Чернівецька область Новоселицький район с. Бояни, вул. Бзові, 42. (а.с. 8-10)

Встановлено, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 лютого 2009 року було задоволено вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на житловий будинок який розташований за адресою: Чернівецька область Новоселикький район с. Бояни, вул. Бзові, 42. Даним рішення також було вирішено питання щодо виселення відповідача з спірного житлового будинку. (а.с. 11).

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя ухвалює рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку»).

Пунктом 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» передбачено, що при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, статей 39 - 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Разом з тим, в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази про отримання відповідачами письмової вимоги позивача про виселення, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Твердження позивача про направлення письмової вимоги про виселення відповідача та інших осіб з вищевказаного приміщення у тридцятиденний строк, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів вручення вказаної вимоги відповідачу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 39-40 Закону України "Про іпотеку", ст.109 Житлового кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог позову Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «Приват Банк» до ОСОБА_4, що діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_5, де третіми особами, що не заявляють самостійних вимог є ОСОБА_3 та служба у справах дітей Новоселицької районної державної адміністрації про виселення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: