Справа № 452/3284/14 Головуючий у 1 інстанції: Пташинський І.А.
Провадження № 22-ц/783/2951/15 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
У Х В А Л А

судового засідання

06 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Гірник Т.А.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові при розгляді цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 24 лютого 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вказане рішення оскаржила ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2

У судовому засіданні представником позивача подано заяву про забезпечення позову. У такій представник позивача просить накласти арешт на нерухоме майно відповідачів, а саме приміщення пилорами та прохідної загальною площею 1070,80 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. В обґрунтування заяви у самій заяві та усних поясненнях до неї вказувала про те, що заходи забезпечення позову можуть бути вжиті на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Їх заяву про забезпечення позову суд першої інстанції ухвалою повернув, після скасування судом апеляційної інстанції ухвали суду про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову. Відповідачі ж ухиляються від сплати боргу, що є предметом спору та підтверджується розпискою, що дає підстави вважати, що вони не повернуть коштів позивачу. У власності відповідачів перебуває об'єкт нерухомості, про накладення арешту на який подано дану заяву. Вказане не підтверджено жодними документальними доказами, оскільки позивач не взмозі такі отримати, однак підтверджується поясненнями відповідачів у суді при розгляді справи. Такий вид забезпечення позову є співрозмірним та адекватним позовним вимогам.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Відповідно до змісту п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" згідно з п.1ч.1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень самої представника позивача жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що майно, про накладення арешту на яке просить позивач в особі свого представника, дійсно належить відповідачам - немає.

Клопотань про долучення чи витребування таких ні позивачем ні його представником не заявлено. Такими не слід вважати певні пояснення відповідачів у суді першої інстанції, на які посилається представник позивача, оскільки на підтвердження факту належності в особі майна повинні бути представлені належні правовстановлюючі документи, яких у справі - немає.

Крім цього, у справі відсутні будь-які докази про вартість майна, на яке просить накласти арешт представник позивача. Тому суд не взмозі встановити співмірність виду забезпечення позову позовним вимогам.

Зважаючи на вказане, а саме те, що жодним чином не підтверджується належність відповідачам майна, про накладення арешту на яке просить представник позивача, а також відсутні дані про його вартість, вжиття заходів забезпечення позову про які просить представник позивача є неможливим та вжиття таких буде суперечити вимогам закону.

Тому заяву про забезпечення позову слід визнати безпідставною та у задоволенні такої - відмовити.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 304 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді : В.Я. Бакус

Т.А. Гірник