Справа № 152/707/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді Соколовської Т.О.

при секретарі Годованюк І.Л.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шаргородського районного суду Вінницької області в м. Шаргороді Вінницької області заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення у справі № 2-987/10 від 26.11.2010 року,

В С Т А Н О В И В:

07.05.2015 року до Шаргородського районного суду надійшла заява ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення у справі № 2 - 987/10 від 26.11.2010 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.11.2010 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньок Альони, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Іванни, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі по 400 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 05.11.2010 року і до їх повноліття (а.с.12).

В заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_4 просить скасувати зазначене рішення посилаючись на те, що про розгляд справи про стягнення з неї на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей в Шаргородському суді вона взагалі не знала, копії заочного рішення не отримувала, про те що з неї оспорюваним рішенням стягнуто аліменти дізналася лише у 2015 році. На її погляд рішення суду прийнято з порушенням матеріального і процесуального права, оскільки заочне рішення може бути винесене лише після повторної неявки відповідача в судове засідання, судом також не враховано її матеріальний стан, зокрема те, що вона не працює, і на її утриманні перебуває ще четверо малолітніх дітей (а.с.30 31).

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на ті ж обставини.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на те, що ОСОБА_4 була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судовою повісткою, їй було направлено копію заочного рішення, проте у встановлені законом терміни вона не подала заяви про його перегляд, будь яких коштів на утримання дітей з того часу не сплатила.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та документи додані ОСОБА_4 до заяви про перегляд заочного рішення, а саме: копію заочного рішення Шаргородського районного суду від 26.11.2010 року у даній справі, копію заочного рішення Шаргородського районного суду про розірвання шлюбу та копію свідоцтва про зміну імені суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

За положеннями ч.1 ст.232 ЦПК України скасування заочного рішення можливе при наявності двох обставин: 1) поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не міг завчасно повідомити суд; 2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об'єктивно перешкоджають явці в судове засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами (додаватись до заяви про перегляд заочного рішення).

Крім того, відповідач також повинен вказати докази, які мають значення для справи, та можуть призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни.

Наявність вищенаведених обставин має бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідач ОСОБА_4 у заяві до суду та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні посилались на те, що при ухваленні заочного рішення не враховані обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та на те, що відповідач не була повідомлена про розгляд справи.

Вказані ствердження є безпідставними.

ОСОБА_4 мала можливість реалізувати свої процесуальні права, заперечувати проти позову, надати докази у підтвердження своїх заперечень в стадії судового розгляду справи.

Небажання відповідача надавати докази в обгрунтування своїх заперечень проти позову, зявлятися на виклик суду, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджувала, що суд при розгляді справи порушив вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України відповідно до яких лише у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Разом з тим, заочний розгляд справи регламентується спеціальною нормою главою 8 ЦПК України, стаття 224 якого визначає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається із матеріалів справи вказані вимоги закону судом дотриманні, зокрема при розгляді заяви про перегляд заочного рішення встановлено, що повідомлення про розгляд справи з позовною заявою та документами, доданими до неї відповідачка отримала за два тижні до винесення рішення у справі і отримання нею поштового повідомлення 11.11.2010 року (а.с.10), заяв про розгляд справи у її відсутності або про відкладення розгляду справи не подавала, заперечень проти позову та доказів, які б підтверджували неможливість сплачувати аліменти у розмірах, визначених позивачем суду не надала.

Посилання ОСОБА_4 на те, що судом не враховано, що на час винесення рішення на її утримання знаходилось четверо малолітніх дітей не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Як пояснила суду представник ОСОБА_4 ОСОБА_3 станом на 26.11.2010 року відповідачка мала лише двох дітей, на утримання яких спірним рішенням стягнуто аліменти на користь батька ОСОБА_1 біля якого проживали і проживають доньки: Альона, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Іванна, ІНФОРМАЦІЯ_4, інших осіб на утриманні не мала, була здоровою, працездатною особою. Молодші діти у ОСОБА_4 народилися у 2011 році та у 2013 році, а стосовно двох дітей своєї сестри вона оформила опіку ще пізніше. Вказані обставини не є підставою для скасування заочного рішення та не позбавляють заявника права звернутися в суд з позовом про зменшення розміру аліментів.

Непереконливим є також посилання ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_4 до 2015 року не знала, що з неї стягнуто аліменти. Дані ствердження спростовуються актом державного виконавця ДВС Волочиського РУЮ Хмельницької області від 17.02.2011 року про примусове виконання рішення про стягнення аліментів на підставі рішення Шаргородського районного суду від 26.11.2010 року, який підписано особисто ОСОБА_5 (після зміни прізвища - ОСОБА_4) (а.с.46). Разом з тим, з того часу, і аж до 2015 року, коли стало питання про порушення щодо неї кримінального провадження за злісне ухилення від сплати аліментів, ОСОБА_4 з заявою про перегляд заочного рішення до суду не зверталася (а.с.45 55).

Відповідачем не надані докази неправильності визначення розміру аліментів на утримання дітей, так як судом при винесенні рішення враховано, що відповідачка є здоровою, молодою, працездатною особою і спроможна сплачувати

аліменти на утримання дітей в розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи з 05.11.2010 року і до досягнення дітьми повноліття.

Таким чином, відповідач не довела поважність причини неявки в судове засідання, про які не могла завчасно повідомити суд та наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 210, 231, 232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення у справі № 2 - 987/10 від 26.11.2010 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів залишити без задоволення.

Розяснити сторонам, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Т.О.Соколовська