Справа № 381/1501/14ц Головуючий у І інстанції Ковалевська Л.М.
Провадження № 22-ц/780/3521/15 Доповідач у 2 інстанції Антоненко В. І.
Категорія 47 09.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Білоконь О.В..,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про роз»яснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2013 року задоволено частково позовні вимоги у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя. Зобов»язано ОСОБА_3 сплатити на користь ОСОБА_2 різницю в частках вартості житлового будинку та господарських споруд у сумі 40911 грн. 99 коп.

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про роз'яснення судового рішення у зазначеній справі посилаючись на те, що їй є незрозумілим рішення суду, а саме: абзац сьомий резолютивної частини рішення, де зобов'язано відповідача сплатити на її користь різницю в частках вартості житлового будинку, надвірних будівель та споруд в сумі 40911,99 грн.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, як постановлену з порушенням норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання по суті заявлених вимог.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2013 року задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл майна подружжя, зокрема поділено між сторонами будинок з відступом від ідеальних часток з виплатою грошової компенсації відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 10692/10693/12-43 від 09 січня 2013 року. Зобов»язано ОСОБА_3 сплатити на користь ОСОБА_2 різницю в частках вартості житлового будинку та господарських споруд у сумі 40911 грн. 99 коп.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 07 квітня 2014 року рішення Фастівського міськрайонного суду від 19 червня 2013 року в частині поділу рухомого майна скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 про розподіл рухомого майна подружжя відмовлено.

Рішення Фастівського міськрайонного суду в частині поділу в натурі житлового будинку з надвірними будівлями змінено та доповнено резолютивну частину рішення суду абзацом, яким зобов'язано ОСОБА_3 провести за свій рахунок ремонтно - будівельні роботи по забезпеченню ізольованого користування приміщеннями будинку. Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до положень ч.1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи його змісту.

Заявник обґрунтовує незрозумілість рішення тим, що державному виконавцю треба роз»яснити, що «зобов»язати сплатити» слід розуміти як «стягнути», проте, як зазначено в ухвалі суду першої інстанції, заявник не уточнив мотиви подання заяви про роз»яснення рішення, зокрема, в чому саме полягає незрозумілість рішення суду.

Заявниця у своїй заяві зазначає, що їй є незрозумілою частина рішення, згідно якої відповідача на її користь зобов»язано сплатити 40 911 грн. 99 коп. та форма викладу зазначеної частини рішення унеможливлює його виконання в порядку виконавчого провадження.

З огляду на викладене, суд першої інстанції встановив, що роз»яснення державному виконавцю про те, «що зобов»язати сплатити» необхідно розуміти як «стягнути», буде фактичною зміно змісту рішення.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Таким чином, суд першої інстанції, не вбачав, що державному виконавцю не зрозуміло рішення суду, як те стверджує заявниця, а тому відмовив в роз»ясенні рішення суду.

Однак, враховуючи викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції помилковими та такими, що порушують права та законні інтереси ОСОБА_2

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що висновок суду першої інстанції про те, що роз»яснення рішення може змінити рішення є помилковим.

Апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не вірно застосовано положення ст. 221 ЦПК України, а саме: роз»янення рішення суду не буде зміною рішення .

З таким висновком апелянта погоджується колегія суддів та вважає, що внаслідок безпідставної відмови у роз»ясенні незрозумілих положень рішення суду, яке набрало законної сили, фактично унеможливлюється виконання цього рішення.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд не врахував роз»яснення п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до яких резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 -217 ЦПК.

Оскільки рішення суду в частині зобов»язання ОСОБА_3 сплатити на користь ОСОБА_2 різницю в частках вартості житлового будинку та господарських споруд у сумі 40911 грн. 99 коп. зазначеним вимогам не відповідає, ухвалу суду про відмову у роз»ясенні цього рішення не можна визнати обґрунтованою.

За наведених обставин, ухвала Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2015 року постановлена без додержанням норм процесуального права, колегією суддів встановлені підстави для її скасування при апеляційному розгляді справи, а тому ухвала підлягає скасуванню, а справа передачі до суду першої інстанції для нового розгляду.

Керуючись ст. ст. 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити, ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2015 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: