Справа №443/1453/15-ц Провадження №2/443/697/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі: головуючого- судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Шальвірі І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жидачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, який зареєстровано 03.10.1997 року і від якого у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3,1999 р.н. та син ОСОБА_4,2005 р.н.. Спільне життя із відповідачем не склалось через різні погляди на життя та протиправну поведінку відповідача, який зловживає спиртними напоями. У сім"ї часто виникають сварки та скандали, які негативно впливають на виховання дітей. Позивачка вважає, що їх шлюб носить формальний характер, так як вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, просила шлюб розірвати.

В судове засідання, після надання строку на примирення, позивачка не з"явилась, хоч належним чином була оповіщена про місце і час судового засідання. У попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала із підстав, зазначених в позовній заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні, після закінчення строку на примирення, не заперечив проти задоволення позовних вимог. Суду пояснив, що позивачка постійно перебуває за межами держави на заробітках, вже третій паспорт закордонний використовує, періодично приїздить додому. Молодший син живе у її матері і ходить в школу у Новому Селі, а старший вчиться у Стрию в ВПУ 34. За таких обставин сім"ї фактично не існує. Господаркою займається він один. Тому також хоче шлюб розірвати.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З свідоцтва про одруження серія НОМЕР_1, яке видано Облазницькою сільською радою Жидачівського району Львівської області 03.10.1997 року, вбачається, що цього дня уклали шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_5, якій після одруження присвоєно прізвище ОСОБА_6 (а.с.4).

Відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 та НОМЕР_2, які видано тією ж радою 22.02.1999 року та 03.01.2006 року, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 та їхніми батьками є сторони у справі: ОСОБА_2 та ОСОБА_1(а.с.5).

Відповідно ст.24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому ч.3 та ч.4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до збереження шлюбних стосунків чи їх припинення є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що відносини між сторонами не склалися, Сторони не мають бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів, тривале спільне непроживання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини застосування будь-яких подальших заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст.112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, при поданні позовної заяви вказала, що бажає зберегти набуте у шлюбі прізвище, тому вона вправі після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем.

Керуючись ст.ст.5,6,10,82,88,208,215 ЦПК України, на підставі ст.ст.110,112,113 СК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстровано 03 жовтня 1997 року у Облазницькій сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис №7.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити набуте у шлюбі прізвище .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а позивачкою, що не була присутня при проголошенні рішення - в той же строк з часу одержання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий-суддя ______________________

24.11.2015