Справа № 355/696/15-ц
Провадження № 2/355/315/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2015 року Баришівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Єременка В.М.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово - експлуатаційної контори виконавчого комітету Баришівської селищної ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Житлово - експлуатаційної контори виконавчого комітету Баришівської селищної ради Київської області про визнання права власності на нерухоме майно,

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 червня 1995 року Баришівським госпрозрахунковим бюро «Альтернатива» ОСОБА_1 було видано свідоцтво НОМЕР_1, згідно якого він набув у приватну власність квартиру АДРЕСА_1. В подальшому, рішенням виконкому Баришівської селищної ради Київської області №15 від 18.02.2011 року в зв,язку з упорядкуванням нумерації будинків, адресу знаходження квартири ОСОБА_1 було визначено по АДРЕСА_1 На даний час точна адреса квартири позивача визначається, як квартира АДРЕСА_2, якою він володіє та користується. Для посвідчення договору дарування квартири, ОСОБА_1 звернувся до державного нотаріуса Баришівської районної державної нотаріальної контори, однак отримав відмову у посвідченні зазначеного договору, так як отримане ним в 1995 році свідоцтво, видане не органом приватизації Баришівським КЖКГ, а госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», яке не мало повноважень органу приватизації. Позивач вважає, що відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» він в 1995 році реалізував своє право на приватизацію квартири, в якій проживає та був зареєстрований на день приватизації. Вважає, що на даний час він позбавлений можливості в повному об,ємі реалізувати своє законне право власності на нерухоме майно. Просить визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Житлово - експлуатаційної контори виконавчого комітету Баришівської селищної ради Київської області Зайченко Сергій Степанович в судовому засіданні погодився з позовними вимогами.

Суд, заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Судом встановлено, що 26 червня 1995 року Баришівським госпрозрахунковим бюро «Альтернатива» ОСОБА_1 було видано свідоцтво НОМЕР_1, згідно якого він набув у приватну власність квартиру АДРЕСА_1. Рішенням виконкому Баришівської селищної ради Київської області №15 від 18.02.2011 року в зв,язку з упорядкуванням нумерації будинків, адресу знаходження вказаної квартири було визначено по АДРЕСА_1 На даний час адреса позивача визначається, як квартира АДРЕСА_2. Нотаріус Баришівської районної державної нотаріальної контори відмовив у посвідченні договору дарування квартири, так як отримане ним в 1995 році свідоцтво, видане не органом приватизації Баришівським КЖКГ, а госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», яке не мало повноважень органу приватизації.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Позивач біля 30 років користується житловим будинком АДРЕСА_3, що в смт. Баришівка, Баришівського району, Київської області і вважає своєю власністю.

Таким чином, ОСОБА_1 має право користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Статтею 344 ЦК України також передбачено, що особа набуває право власності на майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно , що підлягає реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 13 ч. 3 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Встановлені судом обставини стверджуються:

- ксерокопією паспорта позивача ОСОБА_1, серія НОМЕР_2, виданого 10 липня 1997 року;

- ксерокопією витягу із акту огляду У МСЕК, серія КИО-1 №026445, виданої 17.12.1997 року ОСОБА_1 довічно, як інваліду першої групи;

- ксерокопією посвідчення інваліда 1 групи ОСОБА_1;

- відмовою нотаріуса №534/02-14 від 18.04.2015 року;

- ксерокопією свідоцтва про право власності на житло, видане госпрозрахунковим бюро «Альтернатива» 26.06.1995 року;

- ксерокопією розпорядження органу приватизації від 20.07.1995 року №65;

- ксерокопією технічного паспорта на квартиру;

- ксерокопією технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_4;

- іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 355, 356, 357, 370, 1216, 1218, 1226, 1261, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем АДРЕСА_6 право власності на квартиру АДРЕСА_5.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня проголошення рішення до

апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду В. М. Єременко