АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3851/15 Справа № 180/2785/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Хомченко С. І. Доповідач - Черненкова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року м. Дніпропетровськ Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Черненкової Л.А.

суддів - Пономарь З.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська 176» про визнання незаконним звільнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

08 жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська 176» (далі: ОСББ «Київська,176») та голови правління ОСББ «Київська,176» Непомнящого О.В., за яким просив суд визнати незаконними дії ОСББ «Київська,176» щодо звільнення його з посади директора; зобов'язати голову правління ОСББ «Київська,176» діяти у відповідності до чинного законодавства України та в межах передбачених КЗпП України. В обґрунтування позову посилався на те, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2014 року у справі за його позовом до голови правління ОСББ «Київська,176» Непомнящого О.В. про визнання наказу про звільнення з посади директора незаконним, про визнання дій протиправними, скасування рішення загальних зборів ОСББ «Київська 176» від 08 грудня 2013 року ухвалено відмовити у задоволенні позову. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року вищевказане рішення скасовано. Після цього він продовжував працювати, здійснював повноваження передбачені його посадовою інструкцією. Виконував платежі, проводив розрахунки, подавав податкову звітність. Таким чином, трудові відносини між ним та ОСББ «Київська,176» тривають. Але вийшовши з відпустки 03.09.2014 року і намагаючись для роботи скористуватись банківською програмою ПриватБанку - «Приват24» йому стало зрозумілим, що його позбавлено право підпису банківських документів від імені ОСББ «Київська,176». 04.09.2014 року він звернувся до відповідача з письмовим запитом, на що отримав відповідь, що його звільнено на підставі протоколу загальних зборів мешканців ОСББ «Київська,176» від 08.12.2013 року. У відповідності до ст. 36 КЗпП України повинні бути зазначені підстави для звільнення, але відповідачем не виконані вимоги закону. Таким чином, дії відповідача не підпадають ні під один пункт вказаної статті, що порушує його конституційні права. В заяві до суду від 08.10.2014 року позивач просив суду поновити перебіг строку позовної давності та встановити перебіг місячного терміну з 05 вересня 2014 року (а.с 6).

Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до голови правління ОСББ «Київська,176» Непомнящого О.В. про визнання незаконним звільнення (а.с.25).

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2015 року ухвалено: в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСББ "Київська 176", голови правління ОСББ "Київська 176" Непомнящего О.В. про визнання незаконним звільнення - відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на не врахування судом обставин справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах та межах позовних вимог, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом ОСББ "Київська,176" № 01-К від 10.01.2012 року ОСОБА_2 прийнято на посаду директора ОСББ "Київська,176" з 10.01.2012 року з оплатою праці згідно штатного розпису на підставі протоколу установчих зборів ОСББ "Київська,176" № 1 від 30.10.2011 року. Загальними зборами власників квартир та нежитлових приміщень від 08.12.2013 року вирішено зняти ОСОБА_2 з посади директора, за що проголосувало 41 співвласників квартир с правом голосу, про що свідчить протокол № 1 від 08.12.2013 року. Наказом № 1 від 21.01.2014 року звільнено ОСОБА_2 з займаної посади директора ОСББ "Київська,176" на підставі рішення загальних зборів мешканців будинку. Відповідно до зазначених документів та пояснень відповідачів у судовому засіданні, підставою для звільнення позивача послугувало невиконання ним своїх обов'язків.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що покликання позивача про неповідомлення його про проведення загальних зборів ОСББ "Київська,176" спростовуються поясненнями відповідачів, відповідно до яких про проведення загальних зборів членів ОСББ було вивішено письмове оголошення на входах до під'їздів, позивач повідомлявся письмово та в телефонному режимі, однак позивач ігнорував ці повідомлення. Оскільки, обов'язок доказування законодавцем покладено на сторони, які повинні довести обставини своїх вимог, або заперечення і надати докази згідно з ст. ст. 57-60 ЦПК України (ч.3 ст.10 ЦПК), сторонами зокрема позивачем та його представником не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог, не зазначено в чому полягає неправомірність та незаконність дій ОСББ "Київська,176", які діяли відповідно до Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судова колегія не погоджується із такими висновками суду першої інстанції у зв'язку з тим, що суд першої інстанції не визначився зі спірними правовідносинами, не застосував закон, який регулює спірні правовідносини, у зв'язку з чим помилково необґрунтовано ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

При вирішенні спору суд першої інстанції не взяв до уваги, що ухвалою суду від 10 жовтня 2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до голови правління ОСББ «Київська,176» Непомнящого О.В. про визнання незаконним звільнення, та всупереч цьому розглянув справу за вказаними позовними вимогами.

Суд першої інстанції не з'ясував спірні відносини сторін і посилання на вимоги позивача, які не відповідають вимогам позовної заяви свідчать про те, що суд першої інстанції не з'ясував спірні відносини сторін.

У рішенні суду першої інстанції відсутнє належне обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п.1-4 ч.1 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує, ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Спірні правовідносини між сторонами справи виникли щодо визнання незаконними дії ОСББ «Київська,176» відносно звільнення позивача з посади директора ОСББ «Київська,176».

Судова колегія встановила і це підтверджується матеріалами справи, що ОСББ «Київська,176» є юридичною особою та діє на підставі Статуту. Згідно п.1.1 Статуту об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська 176» створено власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку по вул.. Київська, 176 в м. Марганець відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до п.4.1 Статуту органами управління об'єднання є загальні збори його членів, правління та ревізійна комісія об'єднання. Пункт 4.6 вказаного Статуту передбачає, що керівництво поточною діяльністю ОСББ «Київська,176» здійснює його правління. До компетенції правління належить, зокрема, обрання зі свого складу голови правління і заступника голови правління, затвердження кандидатури бухгалтера, прийом на роботу на договірних підставах керуючого справами ОСББ «Київська,176». Тобто, із вказаного Статуту не вбачається прийом на роботу директора ОСББ «Київська,176» (а.с.54-65).

Згідно протоколу № 1 установчих зборів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська 176» від 30 жовтня 2011 року позивач не є членом правління та його обрали директором (управителем) ОСББ «Київська,176» (а.с.68).

Наказом ОСББ "Київська,176" № 01-К від 10.01.2012 року ОСОБА_2 прийнято на посаду директора ОСББ "Київська,176" з 10.01.2012 року з оплатою праці згідно штатного розпису на підставі протоколу установчих зборів ОСББ "Київська,176" № 1 від 30.10.2011 року.

Всупереч вимогам Статуту договір з позивачем не укладався. Штатного розпису не має. Відомостей про отримання заробітної плати не має. Як пояснили сторони, позивач самостійно знімав з банківського рахунку гроші, які виплачував собі як заробітну плату. Запис в трудовій книжці позивача не робився про прийом на роботу. Посадової інструкції директора на ОСББ "Київська,176" не має.

Загальними зборами власників квартир та нежитлових приміщень від 08.12.2013 року вирішено зняти ОСОБА_2 з посади директора, за що проголосувало 41 співвласників квартир с правом голосу, про що свідчить протокол № 1 від 08.12.2013 року.

Наказом № 1 від 21.01.2014 року звільнено ОСОБА_2 з займаної посади директора ОСББ "Київська,176" на підставі рішення загальних зборів мешканців будинку.

Відповідно до зазначених документів та пояснень відповідачів у судовому засіданні, підставою для звільнення позивача послугувало невиконання ним своїх обов'язків.

Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 березня 2014 року у справі за його позовом до голови правління ОСББ «Київська,176» Непомнящого О.В. про визнання наказу про звільнення з посади директора незаконним, про визнання дій протиправними, скасування рішення загальних зборів ОСББ «Київська 176» від 08 грудня 2013 року ухвалено відмовити у задоволенні позову.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2014 року вищевказане рішення скасовано та відмовлено позивачу у задоволенні позову з підстав неналежного відповідача.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови від 6 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів"(зі змінами) роз'яснив, що відповідно до статей 3і 221 КЗпП Українив порядку, передбаченому гл. XV цього Кодексу, підлягають розглядові індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності, в тому числі членів кооперативів, їх об'єднань, членів колективних сільськогосподарських підприємств, членів інших громадських організацій, які перебували з ними в трудових відносинах, членів селянських (фермерських) господарств, осіб, які працюють за трудовим договором із фізичними особами.

Статтею 232 КЗпП Українипередбачено, що безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами:

Безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами:

1) працівників підприємств, установ, організацій, де комісії по трудових спорах не обираються;

2) працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221і статті 222 цього Кодексу;

3) керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб, митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службових осіб державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого та регіонального самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об'єднаннями громадян, з питань звільнення, зміни дати і формулювання причини звільнення, переведення на іншу роботу, оплати за час вимушеного прогулу і накладання дисциплінарних стягнень, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221і статті 222 цього Кодексу;

4) власника або уповноваженого ним органу про відшкодування працівниками матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації;

5) працівників у питанні застосування законодавства про працю, яке відповідно до чинного законодавства попередньо було вирішено власником або уповноваженим ним органом і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) підприємства, установи, організації (підрозділу) в межах наданих їм прав.

Безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються також спори про відмову у прийнятті на роботу.

Таким чином, звернення позивача до суду з позовом про визнання незаконними дії ОСББ «Київська,176» відносно його звільнення з посади директора ОСББ «Київська,176» не відповідає передбаченим законодавством про працю України способам захисту трудових прав та інтересів.

Відповідно до приписів ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Стаття 234 КЗпП України передбачає можливість поновлення судом строків, передбачених ст. 233 КЗпП України, у разі пропуску їх з поважних причин.

Згідно до роз'яснень у постанові Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» п. 4 - встановлені статтями 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи права і обов'язки сторін.

Посилання позивача на те, що він продовжував працювати на посаді директора у відповідача, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки спірні правовідносини не стосуються цих пояснень, наказ про звільнення не визнаний незаконним та не скасований відповідачем, а суд розглядає справу в межах позовних вимог, крім того, статті 233,234 КЗпП України, на які посилається позивач, не регулюють позовну давність.

Аналізуючи докази у справі, судова колегія дійшла висновку про те, що правові підстави для задоволення позову у справі відсутні та у задоволенні позову про визнання незаконними дії ОСББ «Київська,176» відносно звільнення позивача з посади директора ОСББ «Київська,176» необхідно відмовити по суті, оскільки позов не відповідає передбаченим законодавством про працю України способам захисту трудових прав та інтересів.

На підставі ст. 88 ЦПК України ч.5, - якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення то відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв'язку з відмовою у задоволенні позову, з урахуванням того, що позивач звільнений за законом від сплати судових витрат за трудовим спором, то судові витрати відносяться за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1-4 ч.1 ст.309, ст.316, ч.1 ст.218 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2015 року - скасувати з ухваленням нового рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Київська 176» про визнання незаконним звільнення.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Л.А. Черненкова

Судді М.Ю. Петешенкова

З.М. Пономарь