ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1757/15-ц
Провадження № 2/362/1391/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Орди О.О.,

при секретарі Хоменко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервет Авто», про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є інвалідом 2-ї групи загального захворювання. 02 лютого 2015 року нею в касі центрального автовокзалу м. Київ було придбано квиток по маршруту Київ-Ободівка, перевізником був ТОВ «Сервет Авто». Нею було повідомлено касира, що їй необхідно вийти на трасі на зупинці с. Чупира, проте касир зазначила що перша офіційна зупинка буде саме м. Умань. Незадовго до с. Чупира вона підійшла до водія з проханням зупинитися, проте їй було повідомлено що зупинка буде тільки в м. Умань. Потім автобус заїхав на автостанція м. Жашків, де нею і було викликано працівників міліції, які зафіксували факт порушення її прав. Водій який їхав в зворотному напрямку по маршруту Ободівка -Київ також відмовився довести її до с. Чупира, в зв'язку з чим вона була вимушена провести ніч на автовокзалі голодна і без грошей. Цими діями їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 140 грн, виходячи з 10 прожиткових мінімумів на одну особу, яка втратила працездатність, із розрахунку на місяць.

Просила суд стягнути з ТОВ «Сервет Авто » на відшкодування моральної шкоди - 10140 грн.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Просила суд задовольнити позов, додатково повідомила що і касиром і водієм автобуса їй було повідомлено, що автобус не зупиняється на с. Чупира і перша зупинка буде згідно квитка в м. Умань, на що вона відповіла що «поживемо -побачимо», проте вважає що водій повинен був зупинитися на тій зупинці яка їй була необхідна оскільки вона є інвалідом 2 групи і «автобус існує для людей і не люди для автобусу»

В судовому засіданні представник ТОВ «Сервет Авто» заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що позивач придбала квиток до м. Умань, під час купівлі квитка, зі слів позивача касиром було повідомлено що перша зупинка на даному рейсі - місто Умань, на що позивач не звернув уваги. Також згідно розкладу руху автобусу на рейсі № 206 відсутня тарифна зупинка с. Чупира Білоцерківського району, тому відмовляючи позивачці в зупинці та висадці її в невстановленому для цього місці водій діяв відповідно до чинного законодавства а на прохання позивачці їй було зупинено на найближчій автостанції по маршруту руху автобусу, отже ні діями водіями, який виконував в той день зазначений рейс ні діями чи бездіяльністю представника відповідача -ТОВ «Сервет Авто» не завдано позивачу моральної шкоди а тому просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За ст. 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов'язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов'язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

При розгляді справи судом встановлено, що на автостанції «Київ» позивачем було придбано квиток на рейс 206 Київ АВ - Ободівка, від Київ АВ до м. Умань, перевізник ТОВ «Сервет -Авто», про що свідчить чек № - - - - 138282 від 02.02.2015 року (а.с.3)

Пунктом 30 Постанови Кабінету Міністрів України № 176 від 18 лютого 1997 року «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» передбачено, що перевезення пасажирів за приміськими та міжміськими маршрутами, які виходять за межі території областей (міжобласні маршрути), здійснюється на підставі дозволу, який видається в

установленому законодавством порядку. Витяг з дозволу повинен

перебувати в автобусі.

Згідно дозволу на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування серії УП № 000963 від 01.07.2014 року ТОВ «Сервет Авто» надано дозвіл на перевезення пасажирів на міжміському міжобласному автобусному маршруті загального користування 205/206 Ободівка -Київ, Самостійно, термін дії дозволу з 24 червня 2014 року по 23 червня 2019 року. п.6 дозволу (Умови організації перевезень) передбачено що висадка та посадка пасажирів здійснюється виключно на зупинках, зазначених у затвердженому розкладі руху автобусів на маршруті; у п.18 дозволу (Умови анулювання та переоформлення дозволу) зазначено, що дозвіл може бути анульованим Укртрансінспекцією зокрема за порушення умов організації перевезень, визначених дозволом на перевезення (п.1-17 Дозволу) (а.с.21)

Відповідно до витягу серії УТІ № 001895 з дозволу на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування серії УП № 000963 від 01.07.2014 року в розкладі руху автобусів на маршруті Ободівка -Київ не передбачено зупиночного пункту с. Чупира Білоцеркіського району Київської області (а.с. 21)

Підпунктами 2, 11, 16 пункту 145 Постанови Кабінету Міністрів України № 176 від 18 лютого 1997 року «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» передбачено, що перевізник зобов'язаний вживати заходів до забезпечення безпечної, зручної поїздки пасажирів і зберігання та/або доставки багажу згідно з договором перевезення і розкладом руху, надавати пасажирам достовірну і своєчасну інформацію про найменування зупинок, можливі пересадки, розмір плати за проїзд тощо, виконувати вимоги цих Правил, Правил дорожнього руху та правил техничної експлуатації транспортних засобів.

В судовому засіданні встановлено і не заперечувалось позивачем, що її було повідомлено, про те, що по даному маршруту відсутня тарифна зупинка с. Чупира Білоцерківського району Київської області та першою зупинкою якою буде на цьому маршруті є м. Умань.

За ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ст. 526 КЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Виходячи зі змісту вищезазначеного, при вирішенні вказаного спору, у судовому засіданні підлягала обов'язковому встановленню наявність самої такої шкоди; протиправна, винна поведінка у формі дій або бездіяльності відповідача; причинний зв'язок між діями або бездіяльністю відповідача та наслідками, у вигляді шкоди, що були заподіяні позивачеві.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено що позивача було попереджено і касиром автовокзалу і водієм автобуса, що зупинці с. Чупира в розкладі руху автобусу на маршруті Ободівка -Київ не має і перша зупинка відбудеться в м. Умань, білет до якого було придбано позивачем суд приходить до висновку, що відповідач виконав свої обов'язки щодо повідомлення позивача, та враховуючи те, що позивачем не подано суду доказів того, що через неправомірні дії відповідача їй була заподіяна моральна шкода, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 208, 209, 212-215, 88, 208, 213-215, 294 ЦПК України,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервет Авто», про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О. Орда