Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 243/6658/15 Головуючий у 1 інстанції: Чемодурова Н.О.
№ провадження 22-ц/778/3129/15 Суддя-доповідач: Савченко О.В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„28" травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Сапун О.А.

при секретарі: Остащенко О.В.

за участю прокурора: Свинаренка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2015 року у справі за позовом прокурора м. Краматорська Донецької області, який діє в інтересах Головного управління Держземагенства у Донецькій області, до Слов'янської районної державної адміністрації Донецької області, відділу Держземагенства у Слов'янському районі Донецької області, ОСОБА_2, за участю третьої особи: фермерського господарства „Еліта", про визнання розпорядження та виданого на його підставі акту недійсним, повернення земельної ділянки в натурі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року прокурор м. Краматорська Донецької області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Донецькій області звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до Слов'янської районної державної адміністрації Донецької області, відділу Держземагенства у Слов'янському районі Донецької області, ОСОБА_2 про визнання розпорядження та виданого на його підставі акту недійсними, про повернення земельної ділянки в натурі.

У позові зазначав, що ОСОБА_3, перебуваючи на посаді голови селянського фермерського господарства «Еліта» та переслідуючи мету неправомірного безоплатного отримання в приватну власність земельної ділянки його дружиною ОСОБА_2, яка є відповідачем по справі, прийняв неправомірне рішення про введення останньої до членів цього господарства.

Незаконність такого рішення полягає у тому, що ч.2 ст.2 Закону України «Про фермерське (селянське) господарство» від 20.12.1991р. № 2009-ХП (чинного на час набуття прав на земельну ділянку) та ст. 5 Статуту СФГ «Еліта» було встановлено заборону членства у фермерському господарстві родичів, які працюють в ньому за трудовим договором.

Між тим, відповідача ОСОБА_2 було включено до членів господарства, незважаючи на перебування її у шлюбі з головою господарства ОСОБА_3 та працевлаштуванням її у СФГ «Еліта» на посаді менеджера за трудовим договором № 1 від 01.03.1997 року та на підставі наказу голови СФГ «Еліта» № 1 від 01.01.1998 року.

У подальшому ОСОБА_3 надав до Слов'янської районної державної адміністрації Донецької області пакет документів для безоплатної передачі у приватну власність дружині-відповідачу ОСОБА_2, земельної частки із земель фермерського господарства на території Малинівської сільської ради Слов'янського району.

На підставі поданих ОСОБА_3 документів головою Слов'янської районної державної адміністрації було видано розпорядження «Про передачу в приватну власність земельної ділянки (паю) для ведення особистого селянського господарства» від 16.02.2004р. № 111, за яким відповідачу ОСОБА_4 безоплатно у приватну власність передано земельну ділянку в розмірі середньої земельної частки (паю) по колишньому КСП «Зоря» Малинівської сільської ради Слов'янського району, площею 6,25 га (рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з видачею державного акту на право приватної власності на землю (у подальшому розпорядженням голови Слов'янської РДА № 582 від 11.08.2004 внесено зміни та доповнення до розпорядження № 111 від 16.02.2004р., у зв'язку з чим призначення переданої відповідачці ОСОБА_2 земельної ділянки уточнено на «для ведення особистого селянського господарства»).

Відповідно до зазначених розпоряджень голови Слов'янської РДА відповідачу ОСОБА_2 видано державний акт на земельну ділянку площею 6,250 га на території Малинівської сільської ради Слов'янського району для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином, в результаті умисного та протиправного зловживання повноваженнями голови СФГ «Еліта» ОСОБА_3, відповідачу ОСОБА_2 всупереч вимогам законодавства безпідставно було передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,250 га та видано державний акт.

Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати недійсним розпорядження голови Слов'янської районної державної адміністрації «Про передачу в приватну власність земельної ділянки (паю) для ведення особистого селянського господарства» від 16.02.2004 р. № 111 (зі змінами за розпорядженням голови Слов'янської районної державної адміністрації від 11.08.2004 № 582) в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 6,25 га, на території Малинівської сільської ради Слов'янського району для ведення особистого селянського господарства; визнати недійсним державний акт НОМЕР_1 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2, площею 6,250 га, на території Малинівської сільської ради Слов'янського району для ведення особистого селянського господарства; зобов'язати ОСОБА_2 повернути земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2, площею 6,250 га, вартістю 118 358 грн. 94 коп., на території Малинівської сільської ради Слов'янського району для ведення особистого селянського господарства до державної власності в особі Головного управління Держземагенства у Донецькій області з правом постійного її користування ОСОБА_5

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 21 січня 2015 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи фермерське господарство «Еліта».

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2015 року позовну заяву задоволено.

Визнано недійсним розпорядження голови Слов'янської районної державної адміністрації «Про передачу в приватну власність земельної ділянки (паю) для ведення особистого селянського господарства» від 16 лютого 2004 року № 111 (зі змінами за розпорядженням голови Слов'янської районної державної адміністрації від 11 серпня 2004 року № 582) в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 6,25 га, на території Малинівської сільської ради Слов'янського району для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним державний акт НОМЕР_3 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2, площею 6,250 га, на території Малинівської сільської ради Слов'янського району для ведення особистого селянського господарства.

Зобов'язано ОСОБА_2 повернути земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2, площею 6,250 га, на території Малинівської сільської ради Слов'янського району для ведення особистого селянського господарства, до державної власності в особі Головного управління Держземагентства у Донецькій області з правом постійного її користування ОСОБА_3.

Стягнуто з Слов'янської районної державної адміністрації на користь держави судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 183 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 20.12.1991 року" Про селянське(фермерське) господарство"( втратив чинність 29.07.2003 року) селянське ( фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією.

Членами селянського (фермерського) господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 16-річного віку, та інші родичі, які об"єдналися для роботи в цьому господарстві. Членами селянського (фермерського) господарства не можуть бути особи, в тому числі родичі, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою). Селянське (фермерське) господарство може бути створено однією особою.

Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 25 вересня 1992 року було здійснено державну реєстрацію селянського фермерського господарства „Еліта", Статут якого був зареєстрований розпорядженням виконавчого комітету Слов"янської районної ради Донецької області №234 від 25.09.1992 року(а.с.14,74-75).

Згідно ст. 2 Статуту, засновником та головою господарства являвся ОСОБА_3.

Відповідно до рішення Слов"янської районної ради народних депутатів від 20.10.1993 року ОСОБА_3 було видано державний акт на право постійного користування землею площею 50 га для організації селянського(фермерського ) господарства (а.с.89).

Відповідач ОСОБА_2, яка перебуває у шлюбі зі ОСОБА_3 з 22.09.1990 року, на підставі трудового договору(наказ від 01.03.1997 року) з 02.03.1997 року працювала на посаді головного бухгалтера фермерського господарства , наказом від 01.01.1998 року була переведена на посаду менеджера ФГ „Еліта", з якої була звільнена за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП наказом № 4 від 19.02.2004 року(а.с.а.с.38, 39,76,77).

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 перебувала з фермерським господарством у трудових відносинах, її чоловік ОСОБА_3, як голова фермерського господарства, в порушення ч.2 ст. 2 Закону оформив протокол № 1 зборів членів фермерського господарства „Еліта" від 10.06.2003 року та рішення № 1 від 10.06.2003 року про прийняття ОСОБА_2 в якості нового члена господарства.

На підставі вказаних протоколу та рішення розпорядженням виконавчого комітету Слов"янської районної ради Донецької області № 375 від 17.06.2003 року Статут СФГ „Еліта" було зареєстровано у новій редакції, згідно якої (п.1.4 ст.1) ОСОБА_2 зазначалась в якості члена фермерського господарства.

При цьому у статті 5 Статуту в новій редакції, у відповідності до ст. 2 Закону, було визначено, що членами господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 16-річного віку, та інші родичі, які об"єдналися для роботи в цьому господарстві. Особи, в тому числі родичі, що працюють в господарстві по трудовому договору, контракту, угоді не є членами господарства.

Рішення про прийом та виключення членів господарства приймає голова господарства на підставі поданої заяви та його відповідного розпорядження, з правами та обов"язками відповідно до Закону України „Про селянське(фермерське) господарство".

Зважаючи на внесені до Статуту зміни, Слов"янська районна державна адміністрація Донецької області на звернення ОСОБА_3 надала дозвіл на розробку проекту відведення земельної частки фермерського господарства ОСОБА_2 для передачі їй безоплатно у приватну власність із земель фермерського господарства „Еліта", розташованих на території Малиновської сільської ради Слов"янського району, у розмірі середньої земельної частки 6,8 умовних кадастрових гектарів.

В подальшому розпорядженням голови Слов"янської районної державної адміністрації № 111 від 16.02.2004 року „Про передачу в приватну власність земельної ділянки(паю) для ведення особистого селянського господарства" ОСОБА_2, як члену фермерського господарства „Еліта", було безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку в розмірі середньої земельної частки( паю) по колишньому КСП „Зоря" Малиновської сільської ради Слов"янського району площею 6,25 га(рілля), вартістю 51921,05 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Розпорядженням № 582 від11.08.2004 року були внесені зміни та доповнення до розпорядження № 111 від 16.02.2004 року, - змінено цільове призначення переданої ОСОБА_2 у приватну власність земельної ділянки площею 6,25 га „ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва" на „ для ведення особистого селянського господарства".

На підставі вищевказаного розпорядження № 582 від 11.08.2004 року на ім"я ОСОБА_2 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3,, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 21.12.2004 року за № 592(а.с.88).

В подальшому щодо вчинених ОСОБА_3, як головою фермерського господарства, дій, внаслідок яких ОСОБА_2 була включена до скалу членів фермерського господарства і цій якості безоплатно отримала у власність земельну ділянку, було порушено кримінальне провадження за ч.2 ст. 364-1 КК України, однак ухвалою Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 25.09.2014 року від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364-1 ч.2 КК України, ОСОБА_3 було звільнено у зв"язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження закрито(а.с.34-35).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд виходив з доведеності того, що передача у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 6,25 га для ведення особистого селянського господарства на підставі розпорядження № 111 від 16.02.2004 року з подальшими змінами була здійснена з порушенням законодавства, оскільки на час видачі розпорядження відповідач, перебуваючи з фермерським господарством в трудових відносинах, не могла одночасно бути і членом зазначеного господарства. Отже до суб"єктів, що мають право на приватизацію земельної ділянки в порядку ч.1 ст. 32, 121 ЗК України, ст. 13 Закону України „Про фермерське господарство", вона не відносилася, а до складу членів фермерського господарства була включена в результаті незаконних дій голови господарства ОСОБА_3

Висновок суду є правомірним, оскільки він погоджується з фактичними обставинами справи, встановленими судом на підставі повно та всебічно досліджених доказів, та з вимогами норм матеріального права, враховуючи, що як відповідно до ст.2 Закону України «Про фермерське (селянське) господарство» від 20.12.1991р., що втратив чинність відповідно до Закону від 19.06.2003 року, так і згідно до ст. 3 Закону України „Про фермерське господарство", що набрав чинності з 29.07.2003 року, членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором(контрактом).

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Порядок набуття права власності на землю членами фермерського господарства врегульовано ст. 32 ЗК України.

Розглядаючи справу по суті, суд правильно виходив з того, що основним конституційним принципом набуття права власності на землю є законність, адже земля - основне національне багатство, перебуває під особливою охороною держави, є об"єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування лише здійснюють права власника від імені Українського народу.

Безумовним обов"язком держави є забезпечення гарантій захисту лише законно набутого права приватної власності на землю, тобто такого, яке набуте внаслідок прийняття компетентним органом законного рішення, ухваленого в результаті неухильного додержання порядку передачі земельної ділянки у приватну власність як компетентним органом, який передав земельну ділянку суб"єкту в приватну власність, так і самим суб"єктом, що набув право власності.

Згідно ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Рішення суду відповідає ч.1 ст. 21 ЦК України, згідно якої суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до роз"яснень п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 „Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", земельні відносини, суб"єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об"єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю(ст. 1 ЦК України, ст.ст. 2,5 ЗК України). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними ст.ст. 16,21, 393 ЦК України, ст. 152 ЗК України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб"єктів владних повноважень, згідно зі ст. 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з юридичної рівності органів державної влади з іншими учасниками земельних відносин та приватноправового характеру таких правовідносин, до рішень органів державної влади щодо передачі земельної ділянки та видачі державного акту про право власності на неї застосовуються положення цивільного та земельного законодавства.

Отже посилання в апеляційній скарзі на те, що спір в частині визнання незаконним розпорядження голови Слов'янської районної державної адміністрації «Про передачу в приватну власність земельної ділянки (паю) для ведення особистого селянського господарства» від 16.02.2004 р. № 111 (зі змінами за розпорядженням голови Слов'янської районної державної адміністрації від 11.08.2004 № 582) в частині передачі у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 6,25 га на території Малинівської сільської ради Слов'янського району для ведення особистого селянського господарства має публічно-правовий характер, а тому мав розглядатися в порядку адміністративного судочинства, є безпідставними.

Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність неправомірності включення ОСОБА_2 у червні 2003 року до складу членів фермерського господарства „Еліта", оскільки зазначена обставина в силу ч.4 ст. 61 ЦПК України не може доводитися ухвалою Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 25.09.2014 року про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364-1 ч.2 КК України, у зв"язку із закінченням строків давності , не є переконливими, враховуючи, що висновок з цього питання суд обґрунтовував не тільки посиланням на вказану ухвалу, але й іншими письмовими доказами, зокрема, даними трудової книжки відповідача.

Доводи про те, що при вирішенні спору суд безпідставно не застосував правила ст. 140 ЗК України, також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ст. 140 ЗК України визначено перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку для випадків, коли право власності набуто в передбаченому законом порядку, а не коли особа набула право на земельну ділянку на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке було прийняте з порушенням вимог закону.

У даному випадку предметом судового спору було саме питання законності передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_2, яка на момент прийняття розпорядження прав члена фермерського господарства в силу закону не мала, а не вилучення ділянки, набутої на законних підставах.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2015 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: