РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 2-6451/11

пр. № 2/759/11/15

23 листопада 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Куркіній І.В.

за участю позивача (за основним позовом) ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

третьої особи (за зустрічним позовом) Жука М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за об»єднаним в одне провадження позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_1, треті особи: Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Головне управління Юстиції в м. Києві, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Жук Микола Петрович про визнання недійсними договорів дарування, свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом у якому просить усунути їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження її власністю - приміщеннями житлового будинку АДРЕСА_1, а саме кімнатами площею 20,4 кв.м. і 7,4 кв.м., кухнею площею 8,4 кв.м., ванною кімнатою площею 3,1 кв.м, туалетом площею 1,3 кв.м., а також надвірними будівлями і земельною ділянкою шляхом виселення ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Судові витрати просить покласти на відповідачів. Позов мотивований тим, що в 1967 році спірний будинок був побудований її батьком - ОСОБА_8 З жовтня 1986 року в будинок заселилася дружина брата ОСОБА_3 з сином ОСОБА_6, потім в них народилася донька ОСОБА_9 (в зв'язку з укладенням шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7). 21.12.2006 ОСОБА_8 подарував позивачу 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 останнього позивачем була успадкована 1/4 частина зазначеного житлового будинку, інша 1/4 успадкована братом ОСОБА_10 08.09.2010 року останній подарував позивачу свою частку будинку. Однією з підстав такого вчинку ОСОБА_10 вбачає у наявності конфліктних стосунків з дружиною ОСОБА_3 На вимогу позивача відповідачі не виселилися з будинку чим порушують її право власності.

У лютому 2012 роцу ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, треті особи: Головне управління Юстиції в м. Києві, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Жук Микола Петрович про визнання недійсними договорів дарування, свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування у якому просить визнати недійсними наступні договори: договір дарування 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 укладеного 21.12.2006 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_1, договір дарування 1/4 частки житлового будинку АДРЕСА_1 від 08.08.2010 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_1, договір дарування земельної ділянки від 08.09.2010 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_1, а також свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 видані Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 26.05.2010 року на ім'я ОСОБА_1, свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку житлового будинку АДРЕСА_1 видані Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 26.05.2010 року на ім'я ОСОБА_8 та на ім'я ОСОБА_10 свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку від 01.07.2010 року видане Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_10 Крім того просять визнати в порядку спадкування право власності на 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки по зазначеній вулиці за ОСОБА_1, по 1/6 частки спірного будинку та 1/6 частки спірної земельної ділянки за ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Позов мотивований недійсністю договору дарування від 21.12.2006 року за яким ОСОБА_8 подарував 1/4 частки спірного будинку ОСОБА_1 з підстав неможливості укладення такого договору після його смерті, неможливістю укладення договору дарування будинку ОСОБА_10 без згоди ОСОБА_3 та посиланням на підписання його іншою особою, відсутністю іншого помешкання для проживання.

Розпорядженням керівнику апарату Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2015 року справу передано на розгляд судді Миколаєць І.Ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник позов підтримали, проти задоволення зустрічного позову заперечували в повному обсязі.

ОСОБА_3, яка є представником ОСОБА_6 та її представник, який також є представником ОСОБА_7 у судовому засіданні зустрічний позов підтримали, проти задоволення основного позову заперечували. ОСОБА_3 зазначила, що чоловік зловживав алкоголем, виносив все з будинку, в зв'язку з чим не міг добровільно підписати договір дарування частини спірного будинку.

Головне управління юстиції у м. Києві явку свого представника у судове засідання не забезпечило, через канцелярію суду надало лист у якому зазначено, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Перед видачею свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_10 нотаріусом Основенко Л.М. перевірено наявність спадкоємців на обов'язкову частку зі складу спадкового майна відповідно до ст.. 1241 ЦК України, які за адресою, де був зареєстрований померлий не значаться. Також зазначено, що державним нотаріусом Дванадцятої Київської нотаріальної контори Черноморенко О.В. 21.12.2006 року посвідчено договір дарування ? частини житлового будинку між ОСОБА_8 в інтересах якого відповідно до довіреності діяв ОСОБА_13 та ОСОБА_1 Відомості стосовно смерті дарувальника при посвідченні договору дарування державним нотаріусом не повідомлялись. Крім того зазначено про прохання слухати справу у відсутність представника ГУЮ у м. Києві.

Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві явку свого представника не забезпечив, надав через канцелярію суду лист про слухання справи у відсутність представника управління.

Дванадцята Київська державна нотаріальна контора явку свого представника у судове засідання не забезпечила, надала через канцелярію суду лист про слухання справи у відсутність представника нотаріальної контори.

Приватний нотаріус Жук М.П. проти зустрічного позову заперечував, посилаючись на те, що хоча ОСОБА_10 в момент укладення договору дарування 1/4 частини спірного будинку ОСОБА_1 мав хворобливий вигляд, проте усвідомлював значення своїх дій та керуватися ними.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, її представника, ОСОБА_3 яка дії в своїх інтересах та як представник ОСОБА_6, її представника, представника ОСОБА_7, третьої особи Жука М.П., дослідивши матеріали справи вважає, що основний позов слід задовольнити, а у зустрічному відмовити з таких підстав.

Будинок АДРЕСА_1 першочергово був побудований та знаходився у власності ОСОБА_8 (а.с. 6-12, 195 т.1). Даний будинок згідно технічного паспорту виданого 14.01.2005 року складається з двох поверхів: перший поверх загальною площею 118,4 кв.м., житловою площею 42,2 кв.м.; другий поверх загальною площею 121,2 кв.м., житловою площею 20,4 кв.м. (а.с. 6-12 т.1).

ОСОБА_1 та відповідачі зареєстровані в спірному будинку (а.с.18-21). Із пояснень сторін вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 проживають в даному будинку з жовтня 1986 року.

04.10.2006 року ОСОБА_8 склав заповіт посвідчений секретарем Тернівської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 118, яким заповів своїм дітям ОСОБА_10 та ОСОБА_1 вищезазначений будинок (а.с.58, 178 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер, про що виконкомом Тернівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області зроблено актовий запис № 32 та видане відповідне свідоцтво (а.с.165 т.1).

Спадщину прийняли його діти ОСОБА_10 та ОСОБА_1 (спадкова справа щодо майна померлого ОСОБА_8 а.с.152-223 т.1).

ОСОБА_10 та ОСОБА_1 01.07.2010 року отримали свідоцтва про право власності за законом: по частині земельної ділянки (а.с.210-211 т.1).

Позивачі за зустрічним позовом оскаржують ці свідоцтва, але не зазначають жодної підстави для визнання їх недійсними. А тому підстави для визнання таких свідоцтв недійсними, відсутні.

Оскільки за життя ОСОБА_8 склав заповіт, яким заповів належний йому будинок АДРЕСА_1 своїм дітям ОСОБА_10 та ОСОБА_1 (а.с. 58, 178 т.1), то 26.05.2010 року ОСОБА_10 та ОСОБА_1 отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину будинку - по 1/4 частині кожному (а.с.198-199 т.1).

Позивач за зустрічним позовом оскаржують ці свідоцтва, але не зазначають підстав такого оскарження. А тому підстави для визнання таких свідоцтв недійсними, відсутні.

21.12.2006 року на підставі нотаріально посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Черноморченко О.В. договору дарування, ОСОБА_13, діючи на підставі довіреності виданої ОСОБА_8 та посвідченої 18.11.2004 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пашиною В.В. передав в дар ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, яка належить дарувальнику на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_4 виданого ГУЖЗ ВО КМР (а.с.79). Право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомо мого майна за реєстровим № НОМЕР_6 (а.с.80 т.1).

Досліджуючи питання щодо дійсності договору дарування ? частини будинку від 21.12.2006 року слід зазначити, що термін довіреності особи, зокрема довіреності ОСОБА_8 закінчився моментом його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1. Отже, такий правочин - укладення договору дарування за яким ОСОБА_8 від імені якого діяв ОСОБА_13 подарував 1/2 частину житлового будинку не міг відбутись.

Свої пояснення з цього приводу надавались Дванадцятою Київською нотаріальною конторою, нотаріусом Черноморченко О.В. (а.с.223 т.1).

Оскаржуючи недійсність цього правочину позивачі за зустрічним позовом не посилаються на конкретну правову підставу для визнання договору дарування ? частини будинку від 21.12.2006 року недійсним зазначаючи при цьому ряд статей ЦК України. Слід також зазначити і щодо можливості існування ситуації за якою може бути визнаним недійсним оскаржуваний договір. Але в цьому разі слід звернути увагу на обставину наявності заповіту ОСОБА_8, за яким він заповідав спірний будинок своїм дітям. ОСОБА_10 та ОСОБА_1 Тобто при будь-якому вирішенні вимоги про недійсність договору дарування житлового будинку від 21.12.2006 року, право власності на нього виникає у будь-якому випадку лише у ОСОБА_10 та ОСОБА_1 і в ситуації, коли ОСОБА_10 вчиняв правочин з дарування своєї частки будинку своїй сестрі ОСОБА_1 08.09.2010 року ця частка була б виражена 1/2 частиною, а не 1/4 частиною будинку.

08.09.2010 року ОСОБА_10 на підставі нотаріально посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жуком М.П. договором дарування передав в дар ОСОБА_1 1/4 частину будинку НОМЕР_5 з відповідними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.85). Право власності на зазначену частину зареєстроване в Комунальному підприємстві Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна за реєстровим № НОМЕР_6 (а.с.87).

Позивачі за зустрічним позовом оскаржують договір дарування від 08.08.2010 року, проте в матеріалах справи міститься договір дарування датований 08.09.2010 року.

Позивачі за зустрічним позовом оскаржують цей правочин посилаючись на те, що ОСОБА_10 не підписував цього договору.

Оскільки судом не здобуто доказів такого твердження, вимога про визнання недійсним договору дарування частини будинку від 08.09.2010 року задоволенню не підлягає.

08.09.2010 року ОСОБА_10 на підставі нотаріально посвідченого нотаріусом Київського міського нотаріального округу Жуком М.П. договором дарування передав в дар ОСОБА_1 1/4 частину земельної ділянки від площі 0,0537, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належала йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.19, т.2).

Позивачі за зустрічним позовом оскаржують цей правочин посилаючись на те, що ОСОБА_10 не підписував цього договору.

Слід зазначити, що позивачі за зустрічним позовом простять визнати недійсним договір дарування від 08.09.2010 року всієї земельної ділянки, проте договір укладений щодо ? частини земельної ділянки.

Оскільки судом не здобуто доказів такого твердження, вимога про визнання недійсним договору дарування ? частини земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 задоволенню також не підлягає.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер, про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві зроблено актовий запис № 2634 та видане відповідне свідоцтво (а.с.17 т.1).

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

До подачі ОСОБА_1 позову до суду, позивачі за зустрічним договором не оскаржували договір дарування частини будинку від 08.09.2010 року за яким ОСОБА_10 подарував ОСОБА_1 1/4 частину спірного будинку. Нотаріус, що посвідчував дану угоду підтвердив, що ОСОБА_10 укладаючи дану угоду усвідомлював значення своїх дій та керувався ними. Судово-почеркознавча експертиза яка призначалася декілька разів за клопотанням відповідачів за основним позовом для підтвердження не справжності підпису ОСОБА_10 на договорі від 08.09.2010 року так і не була проведена за вини останніх, оскільки вони не надали оригінали досліджуваних документів необхідних експерту для її проведення.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку НОМЕР_5 з відповідними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки 0,0537 га, яка розташована по АДРЕСА_1. ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які проживають в спірному будинку порушують її право власності. Договірних відносин між сторонами судом не встановлено. ОСОБА_1 не може вільно користуватися спірним будинком, зокрема і за наявності конфліктних відносин між сторонами. А тому існують всі підстави для усунення перешкод ОСОБА_1 у здійсненні нею користування та розпорядження будинком НОМЕР_5, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд виходив із положень ст. 60 ЦПК України, яка передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не надано жодних доказів на підтвердження зазначених ними обставин.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 391 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 130, 174, 209, 212-215, 218,224-228, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про усунення перешкод у користуванні будинком шляхом виселення, задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 її права володіння, користування та розпорядження належним на праві власності майном: будинком НОМЕР_5 по АДРЕСА_1, яка знаходиться у її власності. Виселити ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з будинку АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_7 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) судовий збір у розмірі 08,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37.00 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_1, треті особи: Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Головне управління Юстиції в м. Києві, Дванадцята Київська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Жук Микола Петрович про визнання недійсними договорів дарування, свідоцтв про право на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: