Справа № 559/738/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

в особі секретаря Крушняк О.С.

за участю прокурора Самсонова А.А.

за а участю представника позивача Карач М.М.

представника третьої особи Шеремета О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за позовом Заступника прокурора Рівненського району в інтересах Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3, третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Клеванський професійний ліцей про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу

В С Т А Н О В И В:

Заступник прокурора Рівненського району звернувся до суду на захист інтересів держави в особі Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації, виходячи з наступного.

Згідно з п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках встановлених законом.

У відповідності до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 встановлено, що поняття «інтереси держави» є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

В обґрунтування заявленої вимоги прокурор покликається на те, що відповідно до п. 5.1 Статуту Клеванського професійного ліцею затвердженого 22.01.2004 року, управління ліцеєм здійснюється Міністерством освіти і науки України та управлінням освіти і науки Рівненської обласно державної адміністрації.

Згідно пункту 1 розпорядження Кабінету міністрів України № 42-р від, 21.01.2009 року «Питання управління окремими державними професійно -технічними навчальними закладами, підпорядкованими Міністерству освіти науки, молоді і спорту», для тимчасового виконання обласним, Київській та Севастопольській міським держадміністраціям передано таку функцію управління підпорядкованими Міністерству освіти і науки, молоді та спорту державними професійно-технічними навчальними закладами, що проводять підготовку кваліфікованих робітників за професіями для регіональних ринків праці:

- здійснення матеріально-технічного і фінансового забезпечення навчальних закладів. При цьому фінансове забезпечення здійснюється через централізовані бухгалтерії навчальних закладів і установ професійно-технічної освіти, які утримуються за рахунок видатків місцевого бюджету на підготовку кадрів у професійно-технічних навчальних закладах, що враховуються при визначенні обсягів міжбюджетних трансфертів.

Так, Клеванський професійний ліцей фінансується з обласного бюджету.

Окрім того, згідно частини 2 ст. 22 Бюджетного кодексу України головними розпорядниками бюджетних коштів за бюджетними призначеннями визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

Таким чином, органом, уповноваженим здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації, який є також головним розпорядником коштів.

Прокуратурою Рівненського району встановлено, що рішенням Рівненського районного суду у справі №570/1165/13-ц від 17.07.2013 р.ОСОБА_5 поновлено на посаді викладача спеціальних дисциплін Клеванського професійного ліцею. Незаконні накази Клеванського професійного ліцею № 83 від 19.06.2012 року «Про дисциплінарне стягнення» та № 110 від 06.07.201 року «Про звільнення з посади ОСОБА_5» були прийняті директором Клеванського професійного ліцею ОСОБА_3.

Також 26 травня 2014 року рішенням Рівненського районного суду у справі № 570/6043/13-ц частково задоволено позов ОСОБА_5 і Клеванського професійного ліцею про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання вищевказаного рішення суду та моральної шкоди.

Згідно вищевказаного рішення судом встановлено, що директор Клеванського професійного ліцею ОСОБА_3 наказ № 192 про поновлення ОСОБА_5 на посаді викладача спеціальних дисциплін Клеванського професійного ліцею прийняв 29.11.2013р. Так, рішення Рівненського районного суду у справі №570/1165/13-ц від 17.07.2013р. виконано з затримкою у 29 робочих днів.

У зв'язку з викладеним, судом з Клеванського професійного ліцею стягнуто на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі з 22.10.2013 по 29.11.2013 в сумі 3 764, 78 грн. та моральну шкоду в сумі 500 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду 29.07.2014р. видано виконавчий лист № 570/6043/2013-ц, який ОСОБА_5 пред'явлено до виконання в управління Державної казначейської служби України у Рівненському районі.

Так, згідно платіжного доручення № 1 від 19.09.2014 р. з Клевансько професійного ліцею на користь ОСОБА_5 стягнуто 3 764,78 грн.

Просить стягнути в порядку регресу з ОСОБА_3 на користь Клеванського професійного ліцею завдану шкоду в розмірі 3 764,78 грн.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав зазначених у позові. Представник Клеванського професійного ліцею підтримав позовні вимоги частково, заявивши клопотання про зменшення розміру відшкодування.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги заперечив та у судовому засіданні пояснив, що його дії щодо звільнення працівника були правомірними. Вважає рішення судів, що стали підставами для стягнення з нього заявленої шкоди незаконними.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку що позов підлягає до задоволення із слідуючих підстав.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона у справі зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ч.3 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються.

За таких обставин, суд не вправі давати оцінку вищенаведеним судовим рішенням, що набрали законної сили, та якими встановлено факти заподіяння шкоди відповідачем ОСОБА_3

Пунктом 8 ст. 134 КЗпП України передбачено повну матеріальну відповідальність службової особи, винної в незаконному звільненні, або переведенні працівника на іншу роботу.

У відповідності до ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Згідно з п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06 листопада 1992 року при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, виконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п. 8 ст. 134 та нової редакції ст. 237 КЗпП України (з 11 квітня 1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» N 14 від 29 грудня 1992 року, застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п. 8 ст. 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов'язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченому відшкодуванням, якщо інший розмір не встановлений.

Разом з тим, у відповідності до п. 5.3 Статуту Клеванського професійної ліцею, директор ліцею видає в межах своєї компетенції накази і розпорядження, приймає на посади та звільняє з посад працівників ліцею.

ОСОБА_3 призначений на посаду директора Клеванського професійного ліцею згідно наказу Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України № 358-к від 11.08.2011 року та виконує покладені на нього обов'язки директора і на даний час.

Слід зазначити, що обов'язкове виконання рішення суду гарантовано частиною п'ятою статті 124 Конституції України, а тому ОСОБА_3, директор ліцею, зобов'язаний був виконати рішення суду добровільно, негайно, видавши відповідний наказ.

Таким чином, ОСОБА_3, як посадова особа, на підставі п. 8 ст. 134 та ст. 237 КЗпП України, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну Клеванському професійному ліцею внаслідок стягнення на користь ОСОБА_5 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Статтею 233 КЗпП України передбачено, що для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Встановлений строк застосовується і при зверненні до суду вищестоящого органу.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» N 14 від 29 грудня 1992 року право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, установою, організацією сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред'явлення регресного позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 3,6,57,60,212,215,218 ЦПК, ст. ст. 134,136,223, 237 КЗпП, ст. 1191 ЦК суд,-

Р І Ш И В:

Позов Заступника прокурора Рівненського району в інтересах Управління освіти і науки Рівненської обласної державної адміністрації до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Клеванський професійний ліцей про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Клеванського професійного ліцею 3764 гривень 78 копійок завданої матеріальної шкоди.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: