233 Справа № 233/3343/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Наумик О.О., при секретарі Сухоставець Т.А., розглянувши подання Старшого державного виконавця відділу ДВС Костянтинівського МРУЮ про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець відділу ДВС Костянтинівського МРУЮ звернувся до суду з поданням, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції, в якому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи ОСОБА_1 за межі України до виконання зобов'язань за рішенням, посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання вимоги № 426 від 19.04.2013 р., виданого Управлінням Пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівського району про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь держави у розмірі 343,86 грн.

10.07.2014 р. у відношенні боржника на підставі ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення суду.

Станом на 19.05.2015 р. боржником не вчинено дій, направлених на виконання рішення суду, що свідчить про умисне його невиконання.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає за наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п.18 ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, обов'язково погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобов'язань.

Окрім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Матеріали подання не містять будь-яких доказів, які підтверджують отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій містяться вимоги про добровільне виконання зобов'язань, а також доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань.

Так, в поданні державних виконавець вказує на те, що «боржником не вчинено дій, направлених на виконання рішення суду». Проте, матеріали подання не містять документальних підтверджень зазначених обставин.

З огляду на наведене, суд дістає висновку, що факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього вимогою Управління пенсійного фонду України в м. Костянтинівка та Костянтинівського району №426 від 19.04.2013 р. не доведений, а тому подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань задоволенню не підлягає.

На підставі ст.33 Конституції України, ст.ст.6,8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст.5,11 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.3771 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Головного державного виконавця відділу ДВС Костянтинівського МРУЮ про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайсуд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня його проголошення.

Судд