Справа № 369/1405/14-ц
Провадження № 2/369/187/15
РІШЕННЯ

Іменем України

26 травня 2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Усатова Д.Д.

за участю секретаря Котляр А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на заставне майно, -

В С Т А Н О В И В:

У 2014 році позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся з позовом до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставне майно.

В зв»язку зі смертю відповідача ОСОБА_3, ухвалою суду було здійснено заміну первісного відповідача на його правонаступника - ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 18 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк», процесуальним правонаступником якого в свою чергу є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», був укладений кредитний договір № МL-004/117/2008. Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою, згідно з п. 1. частини № 1 кредитного договору.

За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 250 000,00 (двісті п'ятдесят тисяч) доларів США зі сплатою фіксованого відсотку у розмірі 5,99 % річних.

Саном на 29 січня 2014 року у позичальника за кредитним договором № МL-004/117/2008 від 18 березня 2008 року існує заборгованість перед банком в сумі 312 639,63 доларів США, що еквівалентно 2 498 928,56 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 9 121 089,18 гривень, що складається з:

· залишку заборгованості за кредитом у сумі 246 595,37 доларів США, що еквівалентно 1 971 036,79 за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості;

· суми несплачених відсотків за користування кредитом - 66 044,26 доларів США, що еквівалентно 527 891,77 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості;

· пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 9 121 089,18 гривень.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 18 березня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки (майнової поруки) №РМL -004/117/2008 від 18.03.2008 року.

Посилаючись на вищевикладене та норми закону, позивач просив суд: звернути стягнення на підставі договору іпотеки № РМL -004/117/2008 від 18 березня 2008 року (майнова порука) на заставне майно - об'єкт незавершеного будівництва, готовністю 89%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці загальною площею 0,1195 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1; паспорт серія: НОМЕР_2; виданий Московським РУГУ МВС України в місті Києві, 10.10.1996 року; дата народження: 20.05.1938 року; адреса: АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (адреса: 03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д, р/р № 3333 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ) шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Представник позивача у судове засідання зявилася. Позов підтримала в повному обсязі. Просила суд задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання зявилася. Проти задоволення позову заперечувала. Просила суд відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явилась. Повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.575 Цивільного кодексу України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що 18 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками є АТ «ОТП Банк», процесуальним правонаступником якого в свою чергу є Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», був укладений кредитний договір № МL-004/117/2008. Кредитний договір складається із двох частин, які нероздільно пов'язані між собою, згідно з п. 1. частини № 1 кредитного договору.

За умовами кредитного договору банк надав позичальнику кредит в розмірі 250 000,00 (двісті п'ятдесят тисяч) доларів США зі сплатою фіксованого відсотку у розмірі 5,99 % річних.

Кредитні кошти надавались банком шляхом перерахування кредитних коштів з кредитного рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку.

В свою чергу позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені кредитним договором (зокрема, в п. 1.1 частини № 2 кредитного договору), а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором.

В строки, передбачені кредитним договором, позичальник зобов'язаний здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати відсотки - у валюті, що відповідає валюті кредиту, згідно з п. 1.11.1. частини № 2 кредитного договору.

За умовами кредитного договору позичальник зобов'язався своєчасно та повністю сплатити кредит, проценти за користування кредитом, але порушує зобов'язання викладені в п.п. 1.1., 1.5.1., 1.5.1.1. частини № 2 кредитного договору.

За порушення строків повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаних боргових зобов'язань за кожний день прострочки, що передбачено п. 4.1.1. частини № 2 кредитного договору.

Саном на 29 січня 2014 року у позичальника за кредитним договором № МL-004/117/2008 від 18 березня 2008 року існує заборгованість перед банком в сумі 312 639,63 доларів США, що еквівалентно 2 498 928,56 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, та пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 9 121 089,18 гривень, що складається з:

- залишку заборгованості за кредитом у сумі 246 595,37 доларів США, що еквівалентно 1 971 036,79 за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості;

· суми несплачених відсотків за користування кредитом - 66 044,26 доларів США, що еквівалентно 527 891,77 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості;

· пені за прострочення виконання зобов'язань в розмірі 9 121 089,18 гривень.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором від 18 березня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки (майнової поруки) №РМL -004/117/2008 від 18.03.2008 року.

За умовами договору іпотеки, а саме: п. 1.1 для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником боргових зобов'язань, іпотекодавець надає іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, а саме: об'єкт незавершеного будівництва, готовністю 89%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці загальною площею 0,1195 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

За умовами договору іпотеки, а саме п. 2.1. Іпотека за договором іпотеки забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну його дії.

Позивач, як кредитодавець повністю виконав свій обов'язок, передбачений ст. 1054 ЦК України. Поряд з цим, відповідач свій обов'язок по поверненню кредиту та відсотків не виконує.

За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого, зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки, таким способом може бути реалізації предмета іпотеки іпотекодержателем самостійно будь-якій особі-покупцеві з застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В зв»язку зі смертю відповідача ОСОБА_3, ухвалою суду було здійснено заміну первісного відповідача на його правонаступника - ОСОБА_2.

Проте, згідно наявних матеріалів справи у відповідача ОСОБА_2 немає майна, за рахунок якого можна було б задовольнити позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення на заставне майно - об'єкт незавершеного будівництва, готовністю 89%, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці загальною площею 0,1195 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Так як право власності за померлим було оформлено лише на земельну ділянку.

Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст. ст. 526, 530, 575, 629, 1054 ЦК України, ст. 3-7, 33, 37 Закону України «Про іпотеку», керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 15, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя: Д.Д.Усатов