УХВАЛА

іменем україни

3 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», поданою представником Серебрянніковою Валерією Валеріївною, на рішення апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року,

та за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_5, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилався на те, що 13 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 77.1/АА-00263.07.2, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 24 500 дол. США зі сплатою 12,5 % річних на строк до 13 грудня 2014 року. В свою чергу відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути зазначені кошти у строки, передбачені кредитним договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені кредитним договором. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом, яка станом на 14 жовтня 2013 року складає 22 732,06 дол. США та 1 761 254.31 грн. - загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредиту та загальна сума 3 % річних від простроченої кредитної заборгованості. Відповідач свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за наданим кредитом та сплати процентів за користування ним не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся за захистом порушенного права до суду.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 15 154,14 дол. США, заборгованість за процентами у розмірі 7 577,92 доларів США, стягнуто 3 % річних від суми простроченого кредиту та процентів у розмірі 9 008,63 грн, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентів за кредитом у розмірі 30 285,15 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованість за кредитом у розмірі 121 127,04 грн, заборгованість за процентами у розмірі 60 547,58 грн, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентів за кредитом у розмірі 181 697,36 грн, 3 % річних від суми простроченого кредиту у розмірі 5 388,97 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Родовід Банк» - Серебряннікова В.В. просить змінити рішення апеляційного суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 121 127,04 грн, заборгованості за процентами у розмірі 60 547,78 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути заборгованість у розмірі 22 732,06 дол США, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 13 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 77.1/АА-00263.07.2 за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 24 500 доларів США зі сплатою 12,5 % річних терміном до 13 грудня 2014 року.

Згідно з пп. 3.1, 3.3 вказаного договору погашення кредиту і сплата процентів за користування кредитом здійснюється позичальником частинами - щомісячними платежами у розмірах та у строки, що передбачені детальним розписом сукупності вартості кредиту (а. с. 21- 23).

27 листопада 2008 року між сторонами договору укладено додаткову угоду, відповідно до якої процентну ставку встановлено у розмірі 16% річних (а.с. 24 - 25).

Відповідно до п. 3.9 кредитного договору за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожен день прострочки пеню у розміру 1.6 процента від суми простроченої заборгованості.

Позичальник своїх зобов'язань за договором належним чином не виконував, із наданого розрахунку заборгованості та виписки із особового рахунку за період з 13 грудня 2007 року по 14 жовтня 2013 року вбачається, що відповідач перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту з вересня 2010 року (останній платіж 31 серпня 2010 року), а з січня 2012 року (останній платіж 23 грудня 2011 року) - зобов'язання зі сплати процентів за користування кредитом.

У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором, кредитор (ПАТ «Родовід Банк») в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч. 2 ст. 1050 ЦК України, звернувся 7 лютого 2014 року (протягом трьох років з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням) до суду з вимогою про стягнення дострокове повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Із наданого розрахунку заборгованості вбачається, що залишок за кредитом становить 15 154,14 доларів США, із них: 4 083,10 дол. США - сума поточної заборгованості за кредитом та 11 071,04 дол. США - сума простроченої заборгованості за кредитом. Залишок за процентами складає суму 7 577,92 дол. США, із них: 93,00 дол. США - сума поточної заборгованості за процентами та 7 484,92 дол. США - сума простроченої заборгованості за процентами.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 533 ЦК грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Зважаючи на зміст зазначеної статті та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суди у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті повинні зазначити в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню у цій іноземній валюті з вказівкою на конвертацію цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу.

Таким чином, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу (100 доларів США - 799,3 грн.) та дорівнює сумі 121 127,04 грн - заборгованість за кредитом; 60 547,58 грн - заборгованість за процентами.

Відповідно до п. 3.9 кредитного договору сторонами встановлено, що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, позичальник сплачує банку за кожен день прострочки пеню у розміру 1,6 % від суми простроченої заборгованості.

Із наданого деталізованого розрахунку розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами за період з 7 лютого 2013 року по 7 лютого 2014 року (за останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду) складає суму 101 165,09 дол. США, що за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу (100 доларів США - 8,70800 грн) дорівнює сумі 880 945,63 грн (а.с. 215 - 220).

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях, а тому три проценти річних повинні нараховуватись на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обов'язкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів, викладених в оскаржуваних рішеннях, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

На підставі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Що стосується оскарження рішення Подільського районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року, то воно не може бути предметом касаційного оскарження, оскільки скасоване рішенням апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», подану представником Серебрянніковою Валерією Валеріївною, відхилити.

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:Н.А. Горелкіна Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко