Справа № 510/456/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31.08.2015 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Бешлієвої Т.А.

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рені цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач, ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеною в порядку ст. 74 ЦПК України про день та час розгляду справи, неодноразово до суду у судові засідання не з'являлась, причини своєї неявки суду не повідомила, заперечень щодо позову не надала, заява про розгляд справи у її відсутності до суду не надходила.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання також не з'явилась, у позові просила розглянути справу у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.

У зв'язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія повідомлення на адресу МТСБУ від ОСОБА_3 про дорожньо-транспортну пригоду від 28.09.2010р.; копія заяви ОСОБА_3 тому ж адресату про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП від 22.12.2010р.; копія посвідчення водія ОСОБА_3, серії НОМЕР_1, виданого 5 ДАІ ГУ УМВС України м. Одеса 18.11.2006р.; копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW» д/з НОМЕР_2 власник ОСОБА_4; копії довіреностей на розпорядження транспортирним засобом марки «BMW» д/з НОМЕР_2; копія страхового полісу № ВС/9363145 обов'язково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії з 31.12.2009р. по 30.12.2010р.; копія постанови Київського районного суду м. Одеса від 22.11.2010р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України; копія довідки про обставини ДТП; копія звіту № 09-036 фахівця - оцінювача щодо визначення розміру матеріального збитку заподіяного власникові автомобіля марки «BMW» від 11.10.2010р.; копія листа МТСБУ від 18.01.2011 р. про інформування ОСОБА_1 про розмір заподіяної шкоди в результаті ДТП; копія листа МТСБУ на адресу ОСОБА_1 про добровільну компенсацію суми шкоди завданої ДТП від 31.03.2011р.; копія довідки № 1 від 17.01.2011р. про розмір відшкодування з фонду захисту потерпілих; копія наказу МТСБУ № 257 від 02.02.2011р. «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3.»; копія рахунку № 38-10 від 22.12.2010р. за збір документів по справі МТСБУ; копія акту виконаних робіт за дорученням МТСБУ № 12345 від 29.09.2010р. по справі МТСБУ № 12345; платіжне доручення № 453 від 07.02.2011р. за послугу аварійних комісарів в сумі 200 грн.; платіжне доручення № 417 від 02.02.2011р. за страхове відшкодування згідно наказу № 257 від 02.02.2011р. на ім'я ОСОБА_3 на суму 31743 грн. 68 коп.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 шкоду в порядку регресу у сумі 31 743 грн. 68 коп., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 200 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 319 грн. 68 коп.

В позовній заяві зазначено, що 08.09.2010р. близько 09 години 30 хвилин на по вул. Фонтанська дорога № 67 в м. Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були: автомобіль марки «Opel» д/з НОМЕР_3, яким керувала відповідач ОСОБА_1 та застрахований автомобіль марки «BMW» д/н НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_4 та за кермом якого знаходився ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ВАТ «СК «Універсальна», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № ВС/936315. На дату скоєння цієї пригоди відповідач ОСОБА_1 не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «BMW», д/н НОМЕР_2, за кермом якого був ОСОБА_3 Постановою Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2010 р. гр. ОСОБА_1, була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 360 грн.

Згідно звіту № 09-036 фахівця - оцінювача щодо визначення розміру матеріального збитку заподіяного власникові автомобіля марки «BMW» від 11.10.2010р., складеного спеціалістом Незалежної лабораторії експертних досліджень «Пале», розмір завданих власнику збитків складає 38 092 грн. 42 коп., в тому числі ПДВ - 6 348 грн. 74 коп. Податок на додану вартість не є прямим збитком, а тому не включений МТСБУ до суми регламентної виплати. Таким чином, розмір регламентної виплати за відрахуванням суми ПДВ становить 31 743 грн. 68 коп. Крім того, МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі в розмірі 200 грн. Зазначена шкода особисто відповідачем, тобто винуватицею ДТП, не була відшкодована потерпілій особі. Представник власника пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування 22.12.2010 р. звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі -МТСБУ) з відповідною заявою про виплату відшкодування. МТСБУ 02.02.2011р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі ОСОБА_3 в сумі 31743 грн. 68 коп., без врахування ПДВ, про що свідчать копії наказу про виплату відшкодування та платіжного доручення № 417 від 02.02.2011р. про перерахунок означеної суми. Крім того, позивач поніс витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 200 грн. Таким чином, фактичні витрати МТСБУ, пов'язані з цим страховим випадком становлять 31743 грн. 68 коп. + 200 грн. (послуги аварійного комісара) + 319 грн.68 коп. (судові витрати) = всього 32 263 грн. 36 коп.

18.01.2011р. та 31.03.2011р. МТСБУ зверталось до відповідача з листами про компенсацію витрат в добровільному порядку, однак відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по компенсації суми відшкодування. Сума шкоди відповідачем у добровільному порядку досі не погашена, а тому позивач був вимушений звернутися до суду із вимогою про стягнення такої шкоди.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами виникли правовідносини за регресними зобов'язаннями.

Ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми що до регулювання даних правовідносин.

Відповідно до п.41.1 ст. 41 означеного Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих повинно було відшкодувати шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень п.22.1 ст.22 вищевказаного Закону України при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст.29 означеного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди,чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розмір заподіяної шкоди позивачем був визначений згідно ст.29 вищевказаного Закону і підтверджений звітом № 09-036 від 11.10.2010 року, який складений спеціалістом Незалежної лабораторії експертних досліджень « Пале» і склав суму у розмірі 38 092 грн.42 коп, в тому числі ПДВ -6348грн.74 коп.

38092 грн.42 коп.-31743 грн.68 коп.= 6348грн.74 коп.

38092 грн.42 коп.:1.2= 31743 грн.68 коп.

Але згідно з п.17 ст.9 Закону України « Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Виходячи з вищевикладеного, податок на додану вартість у розмірі 6 348 грн.74 коп. не є прямим збитком, тому позивачем на підставі означеного Закону цей податок правильно не включений до загальної суми регламентної виплати. Таким чином, розмір регламентної виплати за відрахуванням суми ПДВ становить 31 743 грн.68 коп, цей розмір правильно визначений позивачем і підтверджений належним доказом ( звітом № 09-036 від 11.10.2010р.).

Матеріалами цивільної справи також підтверджено, що 20.09.2010 року представник потерпілої сторони повідомив про страховий випадок та 22.12.2010 року з метою виплати страхового відшкодування звернувся з відповідною заявою до МТСБУ.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п.»а» п.41.1 ст.41 вищевказаного Закону, позивач 02 лютого 2011 року здійснив виплату відшкодування потерпілому у розмірі 31743 грн.68 коп, керуючись п.»а» п.41.1 ст.41 означеного Закону в редакції, яка діяла на момент дорожньо-транспортної пригоди та відповідно до наказу МТСБУ № 257 від 02.02.2011 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, що підтверджено позивачем копією платіжного доручення № 417 від 02.02.2011 року в матеріалах цивільної справи.

Таким чином, позивач ( МТСБУ) виконав покладений на нього вищеозначеним Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільну-правову відповідальність.

Копією постанови Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2010 року ( а.с.17) доведена вина відповідача ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 08.09.2010 року близько 9 години 30 хвилин на Фонтанській дорозі 67 в м. Одесі, в результаті означеної події, як вказано у постанові суду, вищевказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження, тому ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 360 грн. в дохід держави.

На дату скоєння ДТП відповідач ОСОБА_1, як водій, не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України « постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, відповідальною особою за спричинення шкоди автомобілю під керуванням ОСОБА_3 є відповідачка по справі ОСОБА_1 В добровільному порядку вона не виплатила позивачеві відшкодовану ним ОСОБА_3 суму та понесені витрати, незважаючи на листи, які направлялись МТСБУ на її адресу. ( а.с.31).

Відповідно до п.38.2.1 ст.38 вищевказаного Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07. 2004 року № 1961-1У, позивач після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, якщо фактичні витрати не компенсовані йому у добровільному порядку.

Згідно ст.27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1994р. № 85/96-ВР та згідно ст.993 ЦК України «до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки».

Згідно ч.1ст.1191 ЦК України «особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом».

Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену безпеку. В силу п.1ч.1ст.1188 ЦК України, при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Отже, провина відповідача ОСОБА_1 у скоєні ДТП встановлена, про що свідчить постанова Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2010 р., тому шкода завдана відповідачем позивачу сплатою страхового відшкодування ОСОБА_3 в порядку регресу підлягає стягненню з ОСОБА_1 на підставі вищеозначеного діючого законодавства у розмірі 31743 грн. 68 коп.

У зв`язку з залученням позивачем аварійного комісара відповідно до положень ст.40 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач також поніс витрати у розмірі 200 грн., що підтверджено платіжним дорученням у матеріалах цивільної справи, тому з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню і ці означені витрати.

На підставі всього вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_1 має відшкодувати Моторному (транспортному) страховому бюро України затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 31743 грн. 68 коп. + 200 грн. (послуги аварійного комісара).

У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 319 грн. 68 коп.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 61, 88,212,213,215,224-228,294 ЦПК України, ст.ст.993,1166, 1187, 1188,1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» від 07.03.1994р. № 85/96-ВР, ст.ст.22,29,38,40, 41, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. № 1961-IV, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 31 743 грн. 68 коп., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 200 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 319 грн. 68 коп., а всього 32 263 грн. 36 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Строк оскарження рішення в апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області - 10 днів з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.А. Бешлієва