У х в а л а

іменем україни

3 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,
Коротуна В.М.,Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Коростенського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері до Житомирської районної державної адміністрації, управління Держземагенства у Житомирському районі, Реєстраційної служби Житомирського районного управління юстиції, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБНУ» про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Житомирської РДА, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, за касаційною скаргою ОСОБА_7 та касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБНУ», до якої приєдналося Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскона-Південь», на рішення апеляційного суду Житомирської області від 9 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Коростенський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Житомирської РДА, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 9 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову частково.

Визнано незаконним розпорядження голови Житомирської районної державної адміністрації від 25 грудня 2012 року № 1113 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення (ведення садівництва) з метою зміни цільового призначення на землі транспорту (під розташування автостоянки для обслуговування територіальної громади села) ОСОБА_7 площею 0,10 га, ОСОБА_6 площею 0,50 га - земельна ділянка НОМЕР_1 площею 0,40 га - земельна ділянка НОМЕР_2 які розташовані на території Кам'янської сільської ради Житомирського району і області.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 на земельну ділянку площею 0,1000 га, виданий 26 грудня 2012 року на ім'я ОСОБА_7, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення - землі транспорту (під розташування автостоянки для обслуговування територіальної громади села), та скасовано державну реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, на земельну ділянку площею 0,5000 га, виданий 26 грудня 2012 року на ім'я ОСОБА_6, кадастровий номер НОМЕР_6, цільове призначення - землі транспорту (під розташування автостоянки для обслуговування територіальної громади села), та скасовано державну реєстрацію.

Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_7, на земельну ділянку площею 0,4000 га, виданий 26 грудня 2012 року на ім'я ОСОБА_6, кадастровий номер НОМЕР_8, цільове призначення - землі транспорту (під розташування автостоянки для обслуговування територіальної громади села), та скасовано державну реєстрацію.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 26 грудня 2012 року між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДБНУ» (далі - ТОВ «ДБНУ») про відчуження земельної ділянки площею 0,5000 га (кадастровий номер НОМЕР_6), та скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ «ДБНУ» на вказану земельну ділянку.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений 26 грудня 2012 року між ОСОБА_6 і ТОВ «ДБНУ» про відчуження земельної ділянки площею 0,4000 га (кадастровий номер НОМЕР_8), та скасовано державну реєстрацію ТОВ «ДБНУ» права власності на вказану земельну ділянку.

Не погодившись із зазначеним рішенням апеляційного суду, ОСОБА_7 та ТОВ «ДБНУ», до якої приєдналося ТОВ «Аскона-Південь», звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просили скасувати оскаржувані судові рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 був власником земельної ділянки площею 0,1000 га з цільовим призначенням для ведення садівництва (кадастровий номер НОМЕР_4), розташованої на території Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ділянка НОМЕР_9 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_10 (розпорядження голови Житомирської РДА № 818 від 25 серпня 2011 року).

ОСОБА_6 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,5000 га з цільовим призначенням для ведення садівництва (кадастровий номер НОМЕР_6), яка розташована на території Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ділянки НОМЕР_11 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_12 (договори купівлі-продажу від 6 грудня 2011 року № 5277, від 29 листопада 2011 року № 5151, від 28 січня 2012 року № 173, від 2 грудня 2011 року № 5196, від 29 листопада 2011 року № 5141).

Крім цього, ОСОБА_6 був власником земельної ділянки площею 0,4000 га з цільовим призначенням для ведення садівництва (кадастровий номер НОМЕР_8), яка розташована на території Кам'янської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ділянки НОМЕР_13, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_14 (договори купівлі-продажу від 2 грудня 2011 року № 5200, від 27 січня 2012 року № 161, від 3 грудня 2011 року № 5229, від 28 листопада 2011 року № 5126).

Розпорядженнями голови Житомирської РДА від 13 червня 2012 року № 505 та № 506 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,1000 га, 0,4000 га, 0,5000 га, набутих у власність для ведення садівництва, з метою зміни цільового призначення на землі під розташування автостоянки для обслуговування територіальної громади села).

Розпорядженням голови Житомирської РДА № 1113 від 25 грудня 2012 року було затверджено відповідні проекти землеустрою, розрахунок розмірів втрат сільськогосподарського виробництва, змінено категорію вищевказаних земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення на території Кам'янської сільської ради.

Таким чином, на підставі зазначеного розпорядження 26 грудня 2012 року ОСОБА_7 видано державний акт серії НОМЕР_15 на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_4, цільове призначення - землі транспорту (для розташування автостоянки для обслуговування територіальної громади села), а ОСОБА_6 - державний акт серії НОМЕР_5 на право власності на земельну ділянку площею 0,5000 га, кадастровий номер НОМЕР_6, цільове призначення - землі транспорту (для розташування автостоянки для обслуговування територіальної громади села) та державний акт серії НОМЕР_7 на право власності на земельну ділянку площею 0,4000 га, кадастровий номер НОМЕР_8, цільове призначення - землі транспорту (для розташування автостоянки для обслуговування територіальної громади села).

26 грудня 2012 року між ОСОБА_6 та ТОВ «ДБНУ» було укладено два договори купівлі-продажу, за якими ТОВ «ДБНУ» набуло у власність земельні ділянки площею 0,5000 га та 0,4000 га.

З огляду на порушення порядку зміни цільового призначення земельних ділянок Коростенський прокурор з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері звернувся до суду в інтересах держави за захистом порушених прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що Житомирська РДА діяла у межах своїх повноважень, оскільки площа земельних ділянок, цільове призначення яких змінювалось, менша ніж 10 га. Крім цього, прокурором не було надано копії оспорюваних державних актів та договорів купівлі-продажу. Також суд зазначив, що ТОВ «ДБНУ» є добросовісним набувачем спірних земельних ділянок, а відтак визнання недійсним вищевказаних договорів та державних актів порушить його право власності.

Апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасував та ухвалив нове рішення про часткове задоволення позову, так як вважав, що Житомирська РДА вийшла за межі своїх повноважень, адже питання про зміну цільового призначення земельної ділянки, зокрема ріллі, незалежно від її площі, вирішує Кабінет Міністрів України. Також апеляційний суд дійшов висновку, що спірні договори купівлі-продажу є недійсними, а тому державна реєстрація права власності ТОВ «ДБНУ» на зазначені земельні ділянки підлягає скасуванню

Із зазначеними висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна, оскільки вони не відповідають вимогам процесуального та матеріального закону.

Відповідно до частини 1 статті 20 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Згідно з частиною 3 статті 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок. Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться: 1) щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою; 2) щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією; 3) щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Положеннями частин 1, 2 статті 22 ЗК України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, на час виникнення спірних правовідносин здійснювалася на підставі Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2002 року № 502 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку зміна цільового призначення земельної ділянки проводиться за поданням заяви (клопотання) її власника до сільської, селищної, міської ради, якщо земельна ділянка розташована в межах населеного пункту, або районної держадміністрації, якщо земельна ділянка розташована за межами населеного пункту.

Проект відведення земельної ділянки погоджується або перепогоджується з органом земельних ресурсів, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини, а також підлягає державній землевпорядній експертизі, після якої замовник подає проектні матеріали відповідно до сільської, селищної, міської ради або до районної держадміністрації для прийняття рішення (пункт 6 Порядку).

Згідно з пунктом 8 Порядку районна держадміністрація розглядає подані проектні матеріали та приймає рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, яка знаходиться за межами населеного пункту, якщо така зміна пов'язана з наступним використанням цієї ділянки для сільськогосподарських потреб, ведення лісового і водного господарства, будівництва об'єктів, призначених для обслуговування членів територіальних громад району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Якщо зміна цільового призначення стосується земельних ділянок - ріллі, багаторічних насаджень для несільськогосподарських потреб, лісів першої групи площею понад 10 гектарів, а також земельних ділянок природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та особливо цінних земель, що проводиться за рішенням Кабінету Міністрів України, районна держадміністрація подає проектні матеріали разом із своїм висновком до Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної держадміністрації. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласна держадміністрація розглядає подані проектні матеріали і готує свій висновок для подання Кабінету Міністрів України для прийняття відповідного рішення (пункт 10 Порядку).

Зі змісту наведених норм вбачається, що для зміни цільового призначення ріллі необхідним є рішення Кабінету Міністрів України.

Судами встановлено, що згідно з проектом землеустрою земельні ділянки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до зміни їх цільового призначення рахувалися за складом угідь - рілля.

Таким чином, скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд обґрунтовано вважав, що було порушено передбачений законодавством порядок зміни цільового призначення земельної ділянки - ріллі.

Зазначені висновки апеляційного суду є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам матеріального та процесуального закону.

Проте, із висновками апеляційного суду в частині визнання недійсними спірних договорів купівлі-продажу земельних ділянок та скасування державної реєстрації прав власності ТОВ «ДБНУ» на земельні ділянки погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання правочину недійсним (ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України).

Враховуючи зазначене, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз'яснено, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини.

Вищезазначені вимоги процесуального закону, апеляційним судом враховано не було, визнаючи недійсними спірні договори купівлі-продажу земельних ділянок, апеляційний суд не зазначив, які норми матеріального закону підлягають застосуванню до спірних правовідносин, у мотивувальній частині рішення не навів жодних підстав для визнання спірних правочинів недійсними.

Також не може залишатись в силі рішення суду першої інстанції з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову Коростенського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері в частині визнання недійсними спірних договорів купівлі-продажу земельних ділянок з тих підстав, що позивачем не надано правовстановлюючих документів на земельні ділянки (державні акти та договори купівлі-продажу земельних ділянок), суд першої інстанції на порушення вимог процесуального закону не роз'яснив позивачу його права та обов'язки, не попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і не сприяв здійсненню його прав.

Крім того, висновки суду першої інстанції про те, що ТОВ «ДБНУ» є добросовісним набувачем нерухомого майна, а тому позовні вимоги про визнання недійсними спірних договорів купівлі-продажу земельних ділянок є безпідставними не ґрунтуються на вимогах матеріального закону, оскільки судом не було встановлено чи порушують спірні договори купівлі-продажу права позивача (ст. 16, 215 ЦК України).

Враховуючи зазначене, рішення апеляційного суду та рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки підлягають скасуванню із передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 336, ч. 2 ст. 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 та касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБНУ», до якої приєдналося Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскона-Південь», задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 9 грудня 2014 року в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок і в частині скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки та рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 13 жовтня 2014 року в частині відмови у задоволенні позову Коростенського прокурора з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

А.В. Маляренко

О.В. Ступак