РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13848/15-ц

пр. № 2/759/5904/15

16 листопада 2015 року Святошинський районний суд м.Києва у складі:

головуючого-судді - Борденюка В .В.,

при секретарі - Трегубенку М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у місті Києві, за участю третіх осіб: реєстраційна служба ГУЮ у м. Києві, 12 Київська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з квартири,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом, у якому просила зобов'язати ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві зняти арешт з 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка при житті належала на праві приватної власності ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

Представник ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи позову, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вказана позовна заява задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_2, за життя, на праві приватної власності належала 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Із завіреної копії запису у реєстрі про смерть від 14.05.2013 року вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Матеріали справи свідчать про те, що на майно померлого ОСОБА_2, а саме, на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 накладено арешт, відповідно до постанови ВДВС у Ленінградському районі м.Києва № 429/5 від 01.08.2001 року.

Із наявного у матеріалах справи листа-відповіді старшого державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві Р.Владко від 09.11.2015 року вбачається, що виконавча служба не може надіслати на вимогу суду копію виконавчого провадження ВДВС у Ленінградському районі м.Києва №429/5, у зв'язку із тим, що серед зареєстрованих виконавчих проваджень ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві такого виконавчого провадження не виявлено; за змістом даного листа вказане виконавче провадження у встановленому законом порядку було знищено, з огляду на закінчення строків його зберігання.

Підставою для подання даного позову стало те, що за твердженням позивачки вона є спадкоємцем померлого ОСОБА_2.

У підтвердження цього позивачкою було надано копію листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 від 06.11.2013 року №346/02-14, за змістом якого спадкоємцями померлого ОСОБА_2 є його дружина, ОСОБА_1 і його син, ОСОБА_4.

Позивачка вказує на те, що накладений зазначеною вище постановою виконавчої служби арешт на 1/3 частини квартири НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 унеможливлює спадкування нею вказаного майна.

Водночас, матеріали справи не містять постанови нотаріуса у межах спадкової справи, яка б підтверджувала дану обставину на час вирішення цивільного спору.

Разом із тим, накладення виконавчою службою арешту на квартиру є перешкодою для розпорядження нею власником у результаті укладення цивільно-правового договору.

Однак, відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відтак, перехід права власності у результаті спадкування пов'язується із настанням відповідної події - смерті спадкодавця.

Таким чином, обтяження нерухомого майна не є перешкодою для переходу права власності щодо нього до спадкоємців, однак, в силу положень статей 1281, 1282 ЦК України, у такому разі, невиконані майнові приватноправові зобов'язання спадкодавця переходять до нових власників майна.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частин 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Відповідно до положень вказаної статті, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом наведених правових норм лише власник майна може, у встановленому законом порядку, звернутись до суду із позовом про усунення перешкод у розпорядженні майном, щодо якого діє певний вид обтяження. Крім того, лише із набуттям особою майнових прав щодо певної речі можуть вони можуть бути і лише із цього часу у нього виникне право на їх судовий захист.

Відтак, із позовом про скасування накладеного у ході виконавчого провадження арешту на майно може звернутись спадкоємець, який уже став у результаті спадкування носієм права власності щодо нього.

Викладене свідчить про передчасність позову ОСОБА_1 про зняття арешту із вказаної квартири, що був накладений постановою виконавчої служби, що зумовлює відсутність підстав для його задоволення.

Враховуючи викладене і керуючись статтями 57-60, 130, 209,212-215, 223 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: