АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого-судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданої представником за довіреністю ОСОБА_3, на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 02 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, -

встановила:

В жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання права власності на предмети домашнього інтер»єру та електронну техніку, що знаходяться в будинку АДРЕСА_1, зняття з них арешту та виключення з акту опису та арешту майна.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 02 листопада 2015 року позовну заяву повернуто позивачу для подання до належного суду.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі посилається на помилковість висновків суду першої інстанції та зазначає, що попередньо позовна заява була подана до Солом»янського районного суду м.Києва, проте ухвалою цього суду позовна заява була повернута та зазначено про підсудність справи Печерському районному суду м.Києва.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Колегія суддів ухвалила слухати справу за відсутності нез»явившихся осіб на підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

При постановленні ухвали про повернення позовної заяви позивачу для подачі до належного суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.2 ст.114 ЦПК України позови про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту підлягають розгляду за місцем знаходження майна.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується.

З матеріалів справи убачається, що перед зверненням до Печерського районного суду м.Києва із цим позовом, позивачем позов подано до Солом»янського районного суду м.Києва.

09 вересня 2015 року Солом»янським районним судом м.Києва постановлено ухвалу про повернення позовної заяви для її подання за місцезнаходженням відповідача.

У висновках, що викладені в ухвалі Солом»янського районного суду м.Києва зазначено, що спір не стосується вимог, пов»язаних з правом особи на нерухоме майно, майнових прав на власне чи чуже нерухоме майно, що є обов»язковою умовою при застосуванні виключної підсудності. Такого висновку суд дійшов керуючись листом Верховного Суду України «Щодо застосування ч.1 ст.114 ЦПК України», що зазначено у цій ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.117 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

У разі наявності ухвал судів, висновки про підсудність однієї і тієї ж справи у яких є конфліктними (мають взаємовиключний характер), і одна із ухвал є предметом апеляційного перегляду, суд апеляційної інстанції, як суд вищої інстанційності, вправі висловити свої міркування щодо спору про підсудність між судами, який перешкоджає особі у доступі до правосуддя.

Предметом позовних вимог є відносини, підсудність спору про вирішення яких регулюється ч.2 ст.114 ЦПК України, а не ч.1 ст.114 ЦПК України, якою керувався Солом»янський районний суд м.Києва.

Відповідно до ч.2 ст.114 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Стаття 114 ЦПК України установлює виключні правила підсудності для категорії позовних заяв, що зазначені у відповідних частинах цієї статті. Це означає неконкурентноспроможність інших правил визначення підсудності, зокрема альтернативної, поряд із тими, що викладені у цій статті.

При цьому, згідно із змістом ч.2 ст.114 ЦПК України, на відміну від змісту ч.1 ст.114 ЦПК України, не розмежовується вид майна (рухоме чи нерухоме), про зняття арешту з якого подано позов.

Відтак, Печерський районний суд м.Києва обґрунтовано виходив з того, що оскільки майно, щодо якого подано позов, знаходиться в будинку АДРЕСА_1, то спір підлягає вирішенню Солом»янським районним судом м.Києва на підставі ч.2 ст.114 ЦПК України.

Відповідно до ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, поданою представником за довіреністю ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 02 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий-суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов