РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7146/15-ц

пр. № 2/759/3782/15

11 червня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Коваль О.А. при секретарі Ярмощук К.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття. Обгрунтовуючи вимоги тим, що з 10.10.2014 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_4, яка фактично перебуває на її утриманні, оскільки відповідач не дивлячись на те, що працює, матеріально їх з дочкою не забезпечує, а тому і вимушена звертатися до суду з таким позовом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Додатково суду пояснив, що наразі сторони разом не проживають, відповідач добровільно матеріально забезпечувати дитину не хоче, тоді як позичака такої можливості саме не має, оскільки перебуває у дикретній відпустці по догляду за дитиною та є вагітною. Пояснив і те, що відповідач працює, має стабільний, достатній дохід для забезпечення їх.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, направив суду свої письмові заперечення до позову з проханням розглядати справу без його участі, з огляду на, що суд вважає за можливе розглядати таку без його участі з урахуванням його письмових заперечень.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник у судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що відповідач вже сплачує аліменти на утримання їх спільної із ОСОБА_3 дочки у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом, згідно рішення Святошинського районного суду м.Києва від 20.10.2014 року, а тому призначення таких аліментів на утримання іншої його дитини в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму буде порушувати права її дитини.

Крім того, послалися на відкриття провадження цивільних справ судом за позовами ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, у зв»язку з чим просять при визначенні розміру аліментів врахувати такі та аліменти визначити у меншому розмірі, а ні ж 1/4 частка.

Зазначили і те, що сторона позивача не надала доказів свого окремого проживання від відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи та її представника, дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 10.10.2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка ОСОБА_4, що підтверджується відповідними свідоцтвами, яка проживає разом із матір»ю за відмінною від відповідача адресою, що підтверджується довідкою про склад сім»ї Піївської сільської ради від 03.06.2015 року та паспортом позивачки, згідно якого вбачається, що остання зареєстрована в АДРЕСА_1 з 07.04.2009 року.

Слід зазначити, що таке фактичне окреме проживання сторін можливе і у разі проживання їх за однією адресою, тоді як відповідач проти вказаної обставини не заперечував взагалі.

Так, оскільки між сторонами виник конфлікт з приводу не надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно Довідки ПАТ «Київстар» від 27.04.2015 року за № 101, яка була надана суду для огляду в оригіналі, вбачається, що ОСОБА_2 з 11.12.2014 року працює у вказаній організації, обіймає посаду начальника відділу інформаційної безпеки департаменту безпеки, посадовий оклад якого складає 25 000 грн. на місяць.

Згідно рішення Святошинського районного суду м.Києва від 20.10.2014 року ОСОБА_2 має сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом, на утримання їх спільної із третьою особою ОСОБА_3 дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу відповідача щомісяця, враховуючи стан здоров»я та матеріальне становище дитини та її потреби, враховуючи також стан здоров»я та матеріальне становище відповідача, який працює та має стабільний дохід у розмірі 25 000 грн. на місяць, враховуючи також існування обов»язку по сплаті аліментів у такому ж розмірі на утримання іншої своєї дитини, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи, зокрема наявність обов»язку відповідача за кредитним договором, який ним було укладено 05.10.2007 року з «УкрСиббанк».

Разом з тим суд вважає, що заперечення стосовно такого розміру аліментів, як з боку відповідача так і з боку третьої особи не впливають на обсяг можливостей відповідача на сплату ним аліментів саме в такому розмірі, зважаючи на розмір його заробітної плати та визначений ЗУ «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум працездатної особи, навіть з тими витратами про які зазнає відповідач.

В даному випадку суд зважає і на те, що діти батьків мають знаходитися в однаковому становищі, зокрема і матеріальному, а тому посилання третьої особи на те, що інша дитина відповідача має отримувати аліменти у меншому розмірі ніж її, є незаконними.

Посилання третьої сторони на те, що в судовому провадженні перебувають інші справи про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, батька, матері також не впливають на обсяг аліментів визначених на користь доньки ОСОБА_4, оскільки такі не вирішенні, рішення по ним не прийнято, будь-якого додаткового обов»язку по стягненню інших аліментів, а ніж вказаних вище судом, на момент вирішення даної справи не має, а тому і не можуть враховуватися судом в рахунок зменшення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Необхідно вказати і на те, що відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» обмеження розміру відрахувань із заробітної плати встановлюється законодавством про працю.

Відповідно до ст. 128 Кодексу законів про працю України та ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до повного погашення заборгованості у разі стягнення аліментів п'ятдесят відсотків заробітної плати боржника. Загальний розмір усіх відрахувань при кожній виплаті заробітної плати не може перевищувати п'ятдесяти відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові, в тому числі при відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей, у цьому випадку розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Отже, обмеження щодо аліментів на неповнолітніх дітей становить 70 % заробітної плати, коли в даному випадку призначений розмір аліментів у розмірі ? частки заробітку відповідача разом із аліментами на іншу дитину в такому ж розмірі не перевищує 70 % заробітної плати відповідача.

Необхідно вказати і на те, що статтею 192 Сімейного Кодексу України передбачені права та конкретні підстави зміни розміру аліментів, зокрема і їх зменшення, якими можуть скористатися зацікавлена сторона у разі зміни матеріального або сімейного стану, тощо визначені законом.

Щодо посилань відповідача в своїх письмових поясненнях на своє погане здоров»я, то посилання останнього в підтвердження на таке, на виписку з медичної картки стаціонарного хворого за період перебування на стаціонарному лікуванні з 17.06.2014 року по 23.06.2014 рік, тобто рік тому назад, суд не вважає достатнім для визначення аліментів на утримання малолітньої дитини у меншому розмірі, а ніж ? частка його заробітку.

Крім того, такі аліменти навіть в сукупності не вплинуть на матеріальні обов"язки відповідача, оскільки при виплаті таких у залишку залишається близько 12 500 грн., що зможе покрити заявлені відповідачем витрати з розрахунку: 6 250 грн. аліменти на одну дитину (1/4 частка від заробітку відповідача) + 6 250 грн. аліменти на іншу дитину = 12 500 грон. , якщо такі відняти від заробітку відповідача - 25 000 грн. такий залишок складатиме 12 500 грн.

Слід вказати, що діти мають право на достатній рівень забезпечення, який йому можуть надати батьки, а тому враховуючи стабільний заробіток відповідача, який складає 25 000 грн. на місяць, розмір його витрат, дитина має право також на відповідний рівень свого матеріального забезпечення, а тому суд з огляду на вище встановленні факти, не вбачає необхідності у зменшенні розміру аліментів, а ніж ті які просить позивач, з огляду на що вимоги підлагають задоволенню повністтю.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову.

Таким чином, суд вважає за необхідне, стягнення аліментів проводити з 30.04.2015 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 180, 182, 183, 184, 191 СК України, ст. ст. 10, 59, 60, 61, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законом, починаючи з 30.04.2015 року до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Рішення суду в частині стягнення з відповідача аліментів на корись ОСОБА_1 в межах суми платежу за один місяць, а саме в розмірі 1/4 частки всіх заробітків (доходу) підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя