Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №242/3708/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Пирогова Л.В.
Провадження №22ц/778/3744/15 Суддя-доповідач: Савченко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Родовід Банк» на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 08 квітня 2015 року по справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

11 листопада 2014 року ПАТ «Родовід Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У позові зазначалось, що 19.12.2006 року між сторонами був укладений кредитний договір №Д013/АА-054.06.1, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 17445 дол. США, зі сплатою відсотків у розмірі 12,5% річних, на строк до 16.12.2011 року.

За умовами п.п.3.1;3.4 названого договору позичальник зобов"язувався щомісяця 10-числа (включно)кожного колендарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом у сумі 291 доларів США, а останній платіж до 16.12.2011 року - 276 доларів США, та сплачувати нараховані проценти за користування кредитом.

У зв"язку з неналежним виконання ОСОБА_2 зобов"язань за кредитним договором, станом на 04.11.2014 року у нього виникла заборгованість у розмірі 21246,29 доларів США , з яких 16863 доларів США - заборгованість за кредитом, 4383,29 доларів США - заборгованість по слаті процентів, та 3287309,32 грн., з яких 3234173,97 грн.- пеня, нарахована відповідно до п.3.9 договору, 53135, 35 грн. - 3% річних.

Посилаючись на вказані обставини, вказаними обставинами, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 08 квітня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №Д013/АА-054.06.1 від 19.12.2006 року, що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 276 доларів США, три відсотка річних від суми простроченої кредитної заборгованості у сумі 308 грн. 95 коп. та судових витрат у розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПАТ «Родовід Банк» подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ „Родовід Банк", суд правильно виходив з того, що оскільки в кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіка погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту і процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, а тому загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений у договорі графіком платежів; вимоги про стягнення пені заявлені позивачем після строку позовної давності.

З висновком суду про те, що строк позовної давності не сплинув лише щодо останнього платежу з погашення тілу кредиту , погодитися не можна, однак висновки про пропуск строку позовної давності, про застосування якого просив відповідач, щодо стягненні процентів та пені, є обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19.12.2006 року між ВАТ „Родовід Банк" , правонаступником якого є ПАТ „Родовід Банк", та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №Д013/АА-054.06.1 на придбання автомобіля, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 17445 дол. США, зі сплатою відсотків у розмірі 12,5% річних, на строк до 16.12.2011 року.

За умовами п.п.3.1;3.3 кредитного договору позичальник зобов"язався, починаючи з місяця, наступного за місяцем, в який укладено договір, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитом згідно з додатком № 1, тобто по 291 доларів США щомісяця, а останній платіж здійснити до 16.12.2011 року у сумі 276 доларів США, повернути одержаний кредит не пізніше 16.12.2011 року; сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, а також 16.12.2011 року або в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом.

За порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів позичальник зобов"язався сплачувати банку за кожен день прострочки пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу( п.3.9).

Згідно п.п.4.2,4.4 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісяця, в останній робочий день місяця, та в день повного погашення кредиту позичальником за цим договором, але не пізніше терміну, вказаному у п.1.1. договору(16.12.2011 року). У разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитом у строк, встановлений у п.п.1.1, 3.2 цього договору(тобто 16.12.2011 року), останнє нарахування процентів за користування кредитом здійснюється наступного робочого дня за датою, вказаною у п.1.1 цього договору, в подальшому проценти за користування кредитом не нараховуються.

Отже за умовами кредитного договору від 19.12.2006 року сторони встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов"язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких у сумі 276 доларів США підлягав виконанню у строк до 16.12.2011 року.

Строк виконання кожного щомісячного зобов"язання згідно з ч.3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок (ст. 253 ЦК України).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звергнутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові(ч.4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(ст. 257 ЦК України).

Для окремих вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч.2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(ч.1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов"язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності посчинається зі спливом строку виконання (ч.5 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення строку позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов"язується не стільки зі строком дії (припинення дії ) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи(ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Оскільки умовами кредитного договору передбачені окремі самостійні зобов"язання, які деталізують обов"язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов"язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перестав виконувати щомісячні зобов"язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом з 09 лютого 2007 року, у зв"язку з чим у нього утворилась заборгованість.

Кінцевий термін повернення основної заборгованості було встановлено 16.12.2011 рокуу, при цьому, як вбачається із наданого банком розрахунку заборгованості, особового рахунку позичальника і не заперечував представник позивача у судовому засіданні, нарахування процентів за користування кредитом було проведено 30.09.2009 року, в подальшому нарахування процентів було зупинено.

З позовом банк звернувся 11 листопада 2014 року, у зв"язку з чим суд дійшов обґрунтованого висновку про пропуск трирічного строку давності щодо стягнення нарахованих по 30.09.2009 року процентів.

Суд також обґрунтовано відмовив у позові про стягнення з відповідача на користь банку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання за пропуском спеціальної позовної давності в один рік, який на момент звернення позивача до суду минув, враховуючи, що за зобов"язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо стягнення заборгованості по щомісячним платежам з повернення кредиту, то суд не звернув належної уваги на зміст п.3.1 договору, який передбачає внесення щомісячного платежу 10 -го числа(включно).

Виходячи з положень ст. 253 ЦК України, перебіг строку зі стягнення платежу починається з наступного дня після вказаної календарної дати.

Таким чином, звертаючись до суду 11 листопада 2014 року, трирічний строк давності зі стягнення платежу у сумі 291 долар США, строк внесення якого закінчувався 10.11.2011 року, вважати пропущеним суд підстав не мав, а тому рішення суду в частині стягнення лише останнього платежу у розмірі 276 доларів США підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового, яким на користь банка з ОСОБА_2 підлягає стягненню сума у розмірі 567 доларів США, що складається з щомісячних платежів, строк внесення яких був визначений 10.11.2011 року та 16.12.2011 року.

Розглядаючи справу по суті, суд правильно виходив з того, що невиконання відповідачем грошового зобов"язання перед банком дає підстави для застосування до боржника, що прострочив виконання такого зобов"язання, негативних наслідків, встановлених ч.2 ст. 625 ЦК України.

Разом з тим, не вірно встановивши розмір грошового зобов"язання, строк позовної давності щодо виконання якого не пропущений, тобто всієї простроченої суми, яка складає не 276, а 567 доларів США, суд не вірно визначив суму 3% річних, яка скадає у даному випадку 805 грн. 48 коп.( 567 доларів СШАх1096 днів х 3% : 365днів)=51,07 доларів США.

За курсом НБУ станом на 11.11.2014 року 100 доларів дорівнює 1577 грн., отже 51,07 доларів США дорівнює 805 грн.48 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскільки строк дії кредитного договору, укладеному 19.12.2006 року з ОСОБА_2, був визначений до 16.12.2011 року, то визначені в договорі строки платежів не є окремими грошовими зобов"язаннями перед банком, а є складовою єдиного грошового зобов"язання, у зв"язку з чим, звернувшись до суду 11 листопада 2011 року з вимогами про стягнення всієї заборгованості, що утворилась через невиконанням зобов"язань боржником, 3-річний строк позовної давності пропущеним не був, є безпідставними.

Аналіз норм ст.ст. 261, 530, 631 ЦК України свідчить, що в разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до закінчення строку виконання основного зобов2язання має право заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими відсотками, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячні платежі( з відсотками) в межах позовної давності щодо кожного з цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатися залежно від закінчення строку сплати кожного зі щомісячних платежів.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов"язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постановах від 6 листопада 2013 року (№ 6-116цс13), 19 березня 2014 року( № 6-20цс14) та 18 червня 2014 року(№ 6-61цс14), і яку відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України мають враховувати інші суди загальної юрисдикції.

У зв"язку з викладеним, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом норм матеріального права при вирішенні заявленого банком позову не є обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Родовід Банк» задовольнити частково.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 08 квітня 2015 року по даній справі в частині стягнення з ОСОБА_2 та користь Публічного акціонерного товариства „Родовід Банк" за кредитним договором №Д013/АА-054.06.1 від 19.12.2006 року заборгованості за кредитом у розмірі 276 доларів США, трьох відсотків річних від суми простроченої кредитної заборгованості у сумі 308 грн. 95 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 та користь Публічного акціонерного товариства „Родовід Банк" за кредитним договором №Д013/АА-054.06.1 від 19.12.2006 року заборгованості за кредитом у розмірі 576 доларів США, трьох відсотків річних від суми простроченої кредитної заборгованості у сумі 805 грн. 48 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: