АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3844/15 Головуючий 1 інст. Невядомський Д.В.
Справа № 640/5851/15-ц Доповідач Бурлака І. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» червня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зобовязання сплатити заборгованість та пеню за договором про сплату аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3.

ОСОБА_1 позов не визнала та у серпні 2014 року звернулася до суду з зустрічним позовом про стягнення аліментів.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено, зобовязано ОСОБА_1 сплатити на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором від 13 грудня 2013 року про сплату аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 39500,00 грн. та пеню в розмірі 1194,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2014 року змінено; позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на підставі договору про сплату аліментів від 13 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 30.12.2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1416 на утримання дитини доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1500,00 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття щомісячно; зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, в частині стягнення 39500,00 грн. заборгованості за аліментами рішення суду залишено без змін.

У березні 2015 року ОСОБА_1, через свого представника, подав заяву, яка в судовому засіданні уточнив, про відстрочку виконання рішення. В обґрунтування своєї заяви посилався на те, що 12.03.2015 року Київським відділом виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження за судовими рішеннями щодо стягнення з нього заборгованості за аліментами у розмірі 39500,00 грн. на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки.

Зазначив, що ще до відкриття виконавчого провадження 27.01.2015 року він перерахував на користь ОСОБА_3 2500,00 грн. в рахунок погашення заборгованості, 22.02.2015 року 5000,00 грн., 26.03.2015 року - 7000,00 грн., а всього у розмірі 14500,00 грн., тобто він добровільно виконує рішення суду та не ухиляється від сплати заборгованості. Однак у 2014 році його матеріальне становище погіршилося, зокрема за 2013 рік сума його доходу від підприємницької діяльності склала 391633,00 грн., за І-ІІІ квартал 2014 року 18200,00 грн. Окрім підприємницької діяльності інших стабільних доходів, якими можна було б погасити заборгованість у розмірі 25000,00 грн. він не має.

Вважав, що у звязку з цим виконання рішення суду необхідно відстрочити на півроку до 12.09.2015 року.

Просив відстрочити виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2014 року, зміненого рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22.12.2014 року на півроку до 12.09.2015 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.04.2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2014 року, зміненого ухвалою судової колегії Апеляційного суду Харківської області від 22.12.2014 року, на півроку, тобто до 12.09.2015 року відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1, через свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати, ухвалити нову, якою заяву задовольнити. При цьому посилався на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі і як доводи апеляційної скарги виклав вимоги заяви.

При цьому зазначив, що його дохід у 2014 році не перевищив 22000,00 грн., інших джерел доходів він не має та у міру своїх фінансових можливостей поступово сплачує суму заборгованості.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 необхідно відхилити, ухвалу суду залишити без змін. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, обгрунтовано виходив з того, що доказів для відстрочки виконання рішення суду до 12 вересня 2015 року ОСОБА_1 не надано.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий лист, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2014 року, яке рішенням Апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року змінено, зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на підставі договору про сплату аліментів від 13 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 30.12.2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1416 на утримання дитини дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1500,00 грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття щомісячно; зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, в частині стягнення 39500,00 грн. заборгованості за аліментами рішення суду залишено без змін.

Постановою Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 12 березня 2015 року відкрито виконавче провадження. Протягом січня березня 2015 року ОСОБА_1 сплачено на утримання дитини на користь ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості за аліментами наступні суми: 27.01.2015 року 2500,00 грн., 20.02.2015 року 5000, 00 грн., 26.03.2015 року 7000, 00 грн., а всього 14500,00 грн.

Доказів того, що у ОСОБА_1 зявилися обставини, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), що є підставою для відстрочки виконання рішення суду, матеріали справи не містять.

В суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 надано тільки податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи підприємця, із якої вбачається, що за звітний (податковий) період 2015 року дохід ОСОБА_1 зменшився до 8000,00 грн.

Однак, за цей період ОСОБА_1 сплатив в рахунок погашення заборгованості згідно наданим в суді апеляційної інстанції квитанціям наступні суми: 21 квітня 2015 року 7000,00 грн. та 26 травня 2015 року 7000,00 грн. Залишок суми заборгованості склав 11000,00 грн.

Таким чином вважати, що у ОСОБА_1 змінилися обставини, що утруднюють виконання рішення, підстав немає.

Виходячи з наведеного та вимог закону судова колегія вважає, що ухвала суду є законною та обгрунтованою, постановлена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для її скасування або зміни немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.313, п.4 ч.1.ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії