Справа № 450/65/15 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/3832/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

при секретарі: Гацій І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПП "СП "Юстиція", ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області про визнання прилюдних торгів недійсними, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», ВДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області про визнання прилюдних торгів, які відбулися 31.05.2012 року з продажу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду оскаржив представник позивача, який в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті заявлених позовних вимог.

Апелянт вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недоведеність позовних вимог, зокрема факту про розміщення оголошення після закінчення встановлених законодавством строків, оскільки згідно витягу із інформаційного сайту ДТ «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України таке оголошення було розміщено за №422609 29.03.2012 року о 09.39 хв.. Крім того, на думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що оголошення про проведення прилюдних торгів повинно бути розміщено в друкованих засобах масової інформації, оскільки згідно п.3.5. Тимчасового положення про проведення прилюдних торгів така інформація може бути опублікована на відповідному сайті Міністерства юстиції України. З аналогічних підстав, апелянт вважає необґрунтованим висновок суду про недоведеність обставин щодо порушення строку подання оголошення після переоцінки майна, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку, що таке інформація оприлюднена 27.04.2012 року є лише інформацією про повідомлення. Проте, такий висновок суду є, на думку представника позивача помилковим, оскільки згідно листа №662 від 11.05.2012 року таке оголошення було опубліковано на сайті за №429753 від 11.05.2012 року о 11 год. 10 хв., тобто після спливу 7-ми денного строку з моменту переоцінки майна. Крім того, зазначає, що судом помилково зроблено висновок про наявність повної інформації про об'єкт торгів в розміщеному оголошенні в засобах масової інформації. Також, вважає, що судом не враховано недоліків проведення оцінки такого майна, зазначених позивачем, а відтак вважає, що проведення таких торгів слід визнати недійсним.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно норм, закріплених у ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 ст.61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 23 листопада 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, у відповідності до якого банк надав ОСОБА_2 кредит в сумі 52000,00 доларів США. В забезпечення зазначеного грошового зобов'язання між банком та ТзОВ «Ж.О.М.Б.» 23 листопада 2006 року було укладено договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно - будівлю магазину загальною площею 90 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору та повернення кредиту, 04 червня 2009 року Пустомитівський районний суд Львівської області видано судовий наказ про стягнення заборгованості солідарно з боржника та майнового поручителя в сумі 313978,69 грн.. А в подальшому ВДВС Пустомитівського районного управління юстиції відкрито провадження з виконання судового наказу. Майно, яке знаходилось в іпотеці 17 червня 2012 року було реалізовано в результаті проведення прилюдних торгів, які проводило ПП «СП «Юстиція».

Не погоджуючись з результатами торгів ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПП «СП «Юстиція», ВДВС Пустомитівського РУЮ про визнання правочину недійсним. При цьому, просив визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, який був укладений в результаті проведення прилюдних торгів.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 листопада 2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалюючи вищезазначене рішення як суд першої інстанції так і суд апеляційної інстанції прийшли до висновку, що оспорюваний правочин був укладений з дотриманням вимог, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року.

Подавши новий позов про визнання прилюдних торгів з реалізації спірного майна недійсними, позивач покликається на порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Як зазначалося вище, дані обставини досліджувалися судом при розгляді справи про визнання правочину недійсним і у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Проведення прилюдних торгів та складення за результатами їх проведення відповідних документів є фактичним оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Відмовляючи в задоволенні позову про визнання недійсними суд першої інстанції вірно виходив з того, що позивач не представив суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог.

Судом вірно встановлено фактичні обставини справи, доводи апеляційної скарги таких висновків суду не спростовують, а тому колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено на підставі правильно застосованих норм матеріального права з дотриманням процесуальних норм. Відтак колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 квітня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: М.Я.Богонюк

Судді: О.М.Ванівський

С.А.Шашкіна