Справа № 351/2485/14-ц
Номер провадження №2/351/93/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2015 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Боднарука М.В.

секретаря Лакусти М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовом про встановлення права власності на будинковолодіння, який мотивують тим, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору позивачам, а також ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, належить по 1/3 частині житлового будинку по АДРЕСА_1., що підтверджується довідкою Троїцької сільської ради № 635 від 29.10.2014 року, відповідно до якої суспільна група господарства відносилась до «колгоспного двору», в якому, станом на 15.04.1991 року, були зареєстровані вищезазначені особи.

Відповідач, ОСОБА_3, хоча і був зареєстрований у спірному будинковолодінні, однак із 1986 року в даному господарстві не проживав, тобто втратив право на частку в майні колгоспного двору.

Відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином позивачам належить по 1/3 частині спірного будинковолодіння, оскільки відповідач втратив право на частку в майні колгоспного двору.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складалася з належної йому 1/3 частини даного будинковолодіння. Після його смерті спадкоємцем першої черги за законом стали позивачі та відповідач, а саме ОСОБА_1, як дружина спадкодавця, та ОСОБА_2, ОСОБА_3 як сини спадкодавця.

Після смерті спадкодавця в управління спадковим майном вступила позивачка ОСОБА_1, вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 в управління спадковим майном не вступили, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39065395 від 03.12.2014 року, сформованного державним нотаріусом Другої Снятинської державної нотаріальної контори, а тому вважаються такими, що спадщину не прийняли.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 стала співвласницею 2/3 частин спірного будинковолодіння.

Однак, в зв'язку з тим, ще на спірне будинковолодіння було втрачено правовстановлюючі документи, а тому позивачі вимушені звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивачів в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав .

Відповідач в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ст.1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї в установленому законом порядку.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17,18 Закону України "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і

збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

З довідки від 29.10.2013 р. виданої виконкомом Троїцької сільської ради слідує, що в житловому будинку в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 р. були зареєстровані і проживали ОСОБА_4, 1935 р.н., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

З свідоцтва про смерть виданого на ОСОБА_4 слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_6

З довідки від 29.11.2013 р. виданої Троїцькою сільською радою слідує, що за ОСОБА_4, 1935 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 числився житловий будинок який знаходиться по АДРЕСА_1. на день смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. Після смерті ОСОБА_4 в управління спадковим майном вступила дружина покійного ОСОБА_1, заповіт від імені ОСОБА_4 в Троїцькій сільській раді не посвідчувався. З свідоцтва про народження ОСОБА_2 слідує, що батьками останнього записано ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Отже, виходячи з вищенаведеного суд прийшов до переконання, що позивачка ОСОБА_1 набула право власності на 2/3 частини житлового будинку з відповідною

частиною господарських будівель, а позивач ОСОБА_2 - на 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, в АДРЕСА_1.

Суд на підставі встановленого та керуючись ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 17, 18 Закону України "Про власність", ст.ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться АДРЕСА_1, а за ОСОБА_2 визнати право власності на 1/3 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Снятинський районний суд. У разі відсутності сторін, під час проголошення судового рішення подається апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий : підпис

Голова Снятинського районного суду Боднарук М.В.