Справа № 346/8/15-ц
Провадження № 2/346/269/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області у складі головуючої - судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним догором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" звернувся з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0036/74/35548 від 26 жовтня 2005 року визначену станом на 05 листопада 2014 року у сумі 13 820,41 дол. США, що еквівалентно 186 534,24 грн., мотивуючи тим, що 26 жовтня 2005 року між АППБ Аваль, правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ ОСОБА_2 Аваль та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/0036/74/35548 за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 24 000 дол. США до 09 жовтня 2015 року під 12,5 % річних.

Кредитні кошти надано відповідачу у відповідності до умов кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку та заявою на видачу готівки від 26 жовтня 2005 року

З укладенням кредитною договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіку погашення кредиту (пункт 5.1 Кредитного договору), а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 9.1 Кредитного договору). Крім того, зобов'язався достроково погасити кредит (протягом 30 днів) на вимогу Кредитора (пункт 6.5 Кредитного договору).

Зазначає, що 10 березня 2009 року до кредитного договору укладено Додаткову угоду № 1 , якою пролонговано кредитний договір до 10 березня 2025 року

13 грудня 2010 року до кредитного договору укладено Додаткову угоду № 4 , якою сторони домовились змінити порядок погашення кредиту, у звязку з чим графік погашення викладено у новій редакції у Додатку до зазначеної угоди.

Вказує, що виконання зобовязань по вищезгаданому кредитному договору забезпечено договором поруки № 014/0036/74/35548 від 26 жовтня 2005 року укладеним між кредитором та відповідачем ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_3 припинив виконувати свої грошові зобов'язання, внаслідок чого кредитор надіслав відповідачам листи-вимоги про дострокове погашення кредиту та усунення порушень за кредитним договором. Однак, відповідачі вимоги позивача не виконали .

Заборгованість позичальника по кредитному договору станом на 05 листопада 2014 року становить 13 820,41 доларів США, що в еквіваленті становить 186 534,24 грн, а саме :

- 12 534,36 доларів США, що в еквіваленті становить 169 176,41 грн. - заборгованість за кредитом (в т.ч., прострочена заборгованість за кредитом 187,82 доларів США/екв.2 535,01 грн.);

- 629,45 доларів США/екв. 8 495,69 грн. - заборгованість за відсотками

- 656,60 доларів США/екв. 8 862,14 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків

Просить суд стягнути соладірно з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за вищезгаданим кредитним договором у сумі 13 820,41 дол. США, що еквівалентно 186 534,24 грн., та судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з"явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в попередньому судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що після укладення кредитного договору тривалий час вчасно сплачував кредит згідно графіка. Однак , у звязку з настанням фінансової кризи в Україні, що має місце на даний час, а також через виникнення певних сімейних обставин він втратив можливість вчасно сплачувати заборгованість за кредитним договором.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив посилаючись на те, що позивач невправі був надавати кредит у валюті і з настанням фінансової кризи в Україні немає можливість відповідач вчасно сплачувати заборгованість за кредитним договором, а також вважає, що сума заборгованості визначена неправильно.

Відповідач ОСОБА_4 , будучи належно повідомленою судом про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилася з невідомих для суду причин.

Враховуючи пояснення сторін та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов"язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, а якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2005 року між АППБ Аваль, правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ ОСОБА_2 Аваль та відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/0036/74/35548 за яким кредитор надав позичальнику кредит в розмірі 24 000 дол. США до 09 жовтня 2015 року під 12,5 % річних. (а.с.22-23)

Кредитні кошти надано відповідачу у відповідності до умов кредитного договор, що підтверджується випискою по рахунку та заявою на видачу готівки від 26 жовтня 2005 року(а.с.21)

З укладенням кредитною договору позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити відсотки частинами: шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіку погашення кредиту (пункт 5.1 Кредитного договору), а у разі прострочення грошового зобов'язання - сплатити пеню у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (пункт 9.1 Кредитного договору). Крім того, зобов'язався достроково погасити кредит (протягом 30 днів) на вимогу Кредитора (пункт 6.5 Кредитного договору).

Крім того, виконання зобовязань по вищезгаданому кредитному договору забезпечено договором поруки № 014/0036/74/35548 від 26 жовтня 2005 року укладеним між кредитором та відповідачем ОСОБА_4 (а.с.37-38)

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 553, ч. 1 ст. 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед

кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч.2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Відповідно до норм частини 1 статті 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відтак, припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Як роз'яснено в п. 22 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а, отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

10 березня 2009 року з метою зменшення фінансового навантаження між ПАТ ОСОБА_2 Аваль та відповідачем ОСОБА_3 до кредитного договору укладено Додаткову угоду № 1 (а.с.28-29) Як видно, згода поручителя на зміну забезпеченого зобов'язання, відсутня.

У п.п.3.3 додаткової угоди №4 до Кредитного договору, яка була укладена між ПАТ ОСОБА_2 Аваль та відповідачем ОСОБА_3 13 грудня 2010 року, зазначено , що у випадку порушення позичальником своїх зобовязань, встановлених п.п.3.1-3.2 даної угоди, розмір процентної ставки за кредитним договором підвищується на 500 базисних пунктів в порядку передбаченому цією додатковою угодою . Під терміном «базисний пункт» розуміється значення , яке дорівнює сотій частині одного процента , тобто 0,01 процента. У п.п.3.4 вказано, що процентна ставка по кредиту , передбачена п.п. 3.3 цієї угоди, підвищується в перший робочий банківський день місяця (дата зміни-1) наступного за місяцем в якому було здійснено порушення зобовязань визначених п.п.3.1-3.2 угоди. Позичальник зобовязаний сплачувати проценти відповідно до нової (підвищеної) процентної ставки, починаючи з Дати зміни-1 процентної ставки (а.с.30-31). Однак, умовами основного кредитного договору та договору поруки не передбачено збільшення процентної ставки без згоди поручителя.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення поруки у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, презюмується.

Таким чином, звернення особи до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена, на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

При цьому внесення змін до кредитного договору про зміну зобов'язання, забезпеченого порукою, зокрема збільшення процентної ставки, без згоди поручителя є підставою для визнання поруки такою, що припинена.

Порука при цьому не зберігається й у тій частині зобов'язання, яка була забезпечена порукою до зміни зобов'язання.

Про збільшення процентної ставки з 13 грудня 2010 року відповідача ОСОБА_4 не було повідомлено, матеріали справи не містять доказів згоди поручителя на нову (підвищену )

процентну ставку, отже з 13 грудня 2010 року збільшився обсяг відповідальності поручителя, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги до відповідача ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

Відповідач ОСОБА_3 припинив виконувати свої грошові зобов'язання, внаслідок чого кредитор надіслав відповідачам листи-вимоги про дострокове погашення кредиту та усунення порушень за кредитним договором.(а.с.39-40)

Оскільки відповідачем умови договору щодо погашення кредиту не виконувалися, тому банк відповідно до кредитного договору скористався правом стягнення кредиту до настання термінів, передбачених даним договором.

Відповідач зобовязання по договору належним чином не виконує, суму кредиту та нараховані проценти за користування кредитними коштами не сплачує. Згідно розрахунку заборгованості за несплаченим кредитом, нарахованими та несплаченими відсотками та пенею заборгованість відповідача ОСОБА_3 станом на 05 листопада 2014 року становить 13 820,41 доларів США, що в еквіваленті становить 186 534,24 грн, а саме : 12 534,36 доларів США, що в еквіваленті становить 169 176,41 грн. - заборгованість за кредитом (в т.ч., прострочена заборгованість за кредитом 187,82 доларів США/екв.2 535,01 грн.); 629,45 доларів США/екв. 8 495,69 грн. - заборгованість за відсотками ; 656,60 доларів США/екв. 8 862,14 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків (а.с.9-12)

Відповідно до ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений законом строк. Згідно з п.2 ст.651 та ст.1052 ЦК договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором.

Відповідачем ОСОБА_3 заявлялось клопотання про призначення бухгалтерсько-економічної експертизи, однак в судовому засіданні дане клопотання відповідач не підтримав та відмовився від нього.

Не заслуговують на увагу посилання відповідача та його представника на те, що змінились істотні умови договору, зокрема значно зріс курс долара США по відношенню до гривні, що в Україні фінансова криза, оскільки відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а також, суд вважає, що ніщо не перешкоджало позивачу отримати кредит у національній валюті.

Також, в матеріалах справи наявна заява відповідача ОСОБА_3 про реструктуризацію кредитного боргу від 06 травня 2015 року, яку суд розцінює як визнання відповідачем даного позову.

Врахувавши наведене, суд вважає доведеним той факт, що відповідачем ОСОБА_3 порушено умови кредитного договору, а тому необхідно стягнути з нього на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/0036/74/35548 від 26 жовтня 2005 року визначену станом на 05 листопада 2014 року у сумі 13 820,41 дол. США, що еквівалентно 186 534,24 грн., а у позові до відповідача ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі ст.ст.526,530,551,553,554,556,559,610-612,625,1048,1049,1050 ЦК України, ст., ст. 214-216, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2

Аваль в особі Івано-Франківської обласної дирекції (, р/р.: 29094965, МФО: 336462, адреса: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 19) заборгованість за кредитним договором № 014/0036/74/35548 від 26 жовтня 2005 року, що станом на 05 листопада 2014 року становить 13 820,41 дол. США, що еквівалентно 186 534,24 грн. з яких : 12 534,36 доларів США, що в еквіваленті становить 169 176,41 грн. - заборгованість за кредитом (в т.ч., прострочена заборгованість за кредитом 187,82 доларів США/екв.2 535,01 грн.); 629,45 доларів США/екв. 8 495,69 грн. - заборгованість за відсотками ; 656,60 доларів США/екв. 8 862,14 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту та відсотків.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль в особі Івано-Франківської обласної дирекції (, р/р.: 29094965, МФО: 336462, адреса: м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 19) судовий збір у розмірі 1865 (одна тисяча вісімсот шістдесят пять) грн.34 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, або отримання його копії.

Суддя Беркещук Б. Б.