Справа № 482/1567/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2014 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі : головуючого - судді Баранкевич В.О.

при секретарі - АндрусенкоВ.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представників відповідача - Левченко О.В., Деркач Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Миколаївобленерго" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ "Миколаївобленерго" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позивач посилалася на те, що вона працювала в ПАТ «Миколаївобленерго» на посаді контролера енергонагляду III групи кваліфікації групи енергоінспекції дільниці енергоінспекції №1 філії Новоодеського району.

Наказом № 1207-к від 08.08.2014 року «Про припинення трудового договору» позивача було звільнено з займаної посади за п. 7 ст. 40 КЗпП за появу на роботі у нетверезому стані 24.07.2014 року. Підставою видання такого наказу, як вбачається з самого наказу, послугувала доповідна записка в.о. директора філії ПАТ «Миколаївобленерго» Новоодеського району Обухова Є.В. від 25.07.2014 року № 01/11-2619, акт про знаходження на роботі в нетверезому стані, пояснення позивача від 25.07.2014 року та протокол засідання комісії ПАТ «Миколаївобленерго» від 08.08.2014 року.

Накладене дисциплінарне стягнення і наказ позивач вважає незаконним.

Факт очевидного знаходження позивача на роботі у нетверезому стані ніякими об'єктивними даними не підтверджено. Є тільки суб'єктивні твердження деяких робітників, що ОСОБА_1 нібито перебувала у стані сп'яніння але є і пояснення інших працівників які стверджували протилежне і зазначали, що не помітили у позивача ознак сп'яніння, наприклад це ОСОБА_6 який надавав пояснення на засіданні комісії від 08.08.2014 року, але його пояснення не взяті до уваги. Таким чином не можна брати до уваги підписаний представниками підприємства акт про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння тому, що неспеціалісти не можуть кваліфіковано і правильно оцінити стан людини.

Позивач також вказує на те, що не кожний запах алкоголю слід розцінювати як появу працівника на робочому місці в стані сп'яніння. Оскільки звільнення з роботи є крайнім заходом, власник під час застосування такого дисциплінарного стягнення повинен ураховувати ступінь тяжкості проступку і заподіяну ним шкоду (зірвано виробничий процес, допущено брак), обставини, за яких учинено проступок, попередню роботу працівника тощо чого, не було зроблено.

У разі незаконного звільнення з роботи працівник, згідно з ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Одночасно з цим повинно бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На день розгляду позову позивач перебуває у вимушеному прогулі один місяць, з 08.08.2014 року. За цей час відповідач зобов'язаний виплатити на її користь заробітну плату в сумі 4753,60 гр. (9744,97 гр. / фактична заробітна плата за останні два місяці роботи за травень та липень, червень - відпустка/: 41 день / кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи / = 237,68 грн. / розмір середньоденної заробітної плати / х 20 днів /кількість днів вимушеного прогулу/). В подальшому в цій частині позивачем було збільшено розмір позовних вимог.

У зв'язку з цим позивач просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати наказ № 1207-к від 08.08.2014 року «Про припинення трудового договору».

2. Поновити позивача на роботі на посаді контролера енергонагляду III групи кваліфікації групи енергоінспекції дільниці енергоінспекції №1 філії Новоодеського району.

3. Стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 21392 грн. 20 коп.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задовольнити. Суду пояснили, що позивач працювала в ПАТ «Миколаївобленерго» на посаді контролера енергонагляду III групи кваліфікації групи енергоінспекції дільниці енергоінспекції №1 філії Новоодеського району.

Наказом № 1207-к від 08.08.2014 року «Про припинення трудового договору» позивача було звільнено з займаної посади за п. 7 ст. 40 КЗпП за появу на роботі у нетверезому стані 24.07.2014 року. Підставою видання такого наказу, як вбачається з самого наказу, послугувала доповідна записка в.о. директора філії ПАТ «Миколаївобленерго» Новоодеського району Обухова Є.В. від 25.07.2014 року № 01/11-2619, акт про знаходження на роботі в нетверезому стані, пояснення позивача від 25.07.2014 року та протокол засідання комісії ПАТ «Миколаївобленерго» від 08.08.2014 року.

Накладене дисциплінарне стягнення і наказ позивач вважає незаконним.

Факт очевидного знаходження позивача на роботі у нетверезому стані ніякими об'єктивними даними не підтверджено. Крім того позивач вважає, що її звільнення є наслідком того, що вона неодноразово зверталася до суду з позовами до ПАТ "Миколаївобленерго" про поновлення на роботі, і вказані позови судом були задоволені. Вважає, що її звільнення є також наслідком особистих стосунків між нею та керівництвом Новоодеської філії.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі та пояснили суду, що вважають дані вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисциплін, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» - вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст. 40 КЗпП , суди повинні мати на увазі , що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, були вони відсторонені від роботи чи продовжували виконувати трудові обов'язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.»

На таку ж постанову в своєму позові посилається і Позивач по справі. Проте, Позивач навмисне приховує той факт, що вона 24.07.2014року категорично відмовилася на вимогу керівництва проїхати до медичного закладу для проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп'яніння, а весь час до закінчення робочого часу переховувалася на території філії, що підтверджується актом від 24.07.2014р. та показаннями свідків: сестри медичної ОСОБА_7, інспектором енергоінспекції ОСОБА_8, бухгалтером ОСОБА_9, інженером з охорони праці ОСОБА_10.

Тобто зі сторони власника було докладено всі зусилля для доставки працівників до районної лікарні, але ОСОБА_1 вирішила таке обстеження проігнорувати.

Позивач також замовчує той факт, що 24.07.2014року у філії, медичною сестрою філії ОСОБА_7 було проведено тест на стан алкогольного сп'яніння контролерів ОСОБА_11 та ОСОБА_1 прибором АГ-1200, що призначений для індикації парів етанолу в повітрі, що видихається. Робота індикатора основана на зміні електропровідності адсорбційно-чутливого елемента (АЧЕ) з подальшим перетворенням електричних сигналів в світлову і звукову сигналізації.

Прилад містить аналізатор закінчення забору проби, індикатор перевищення концентрації заданого рівня, індикатор готовності, індикатор напруги.

За результатами проведеного тесту на стан алкогольного сп'яніння, повністю підтвердився факт алкогольного сп'яніння Позивача так, як в результаті загорілася лампочка "алкоголь", що підтверджують свідки: контролер ОСОБА_11, інспектор ОСОБА_6., головний інженер філії ОСОБА_5, інженер з охорони праці ОСОБА_10 та сама медична сестра ОСОБА_7

Нетверезий стан працівника або стан наркотичного чи токсичного сп'яніння має бути підтверджений медичним висновком або іншими видами доказів. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Ознаками знаходження особи у стані сп'яніння є таке: запах алкоголю з рота, нестійкість пози, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. У випадку з контролером ОСОБА_1, факт її алкогольного сп'яніння був очевидним, що підтверджувався: різким запахом алкоголю з ротової порожнини, почервонінням обличчя, хитливою ходою, незвичайною балакучістю, агресивною поведінкою, що підтверджується показаннями свідків: сестри медичної ОСОБА_7, інженера з охорони праці ОСОБА_10, головного інженера філії ОСОБА_5, інспекторів філії: ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14, бухгалтера філії ОСОБА_9, секретаря-друкарки ОСОБА_15 Також, у ОСОБА_1 спостерігалося зниження самоконтролю, так як при виході з філії вона проявивши не аби яку агресію бездумно почала сваритися з головним інженером філії ОСОБА_5 та навіть застосувавши силу грубо відштовхнула останнього. Така поведінка підтверджується показаннями свідків, а саме: сторожа групи загального призначення ОСОБА_16, менеджера зі збуту електроенергії ОСОБА_17

Факт появи на роботі в стані алкогольного сп'яніння може бути підтверджено складеним у довільній формі актом, який підписується свідками. В акті повинні бути зазначені обставини за яких було виявлено правопорушення та зовнішні ознаки стану сп'яніння працівника. Такий акт працівниками філії і було складено 24.07.2014р., безпосередньо за фактом виявленого проступку.

Виявлені ознаки нетверезості бувають настільки очевидними, що піддавати працівника ще й медичному огляду немає потреби, а доза випитого не має значення для відповідальності.

У своєму позові ОСОБА_1 зауважує, що звільнення з роботи є крайнім заходом, а власник повинен був врахувати ступінь тяжкості проступку і заподіяну працівником шкоду, а також обставини, за яких було учинено проступок, попередню роботу працівника, чого на думку Позивача зроблено не було.

Проте, такі міркування позивача є хибними з огляду на наступне. 29.03.2012року на конференції трудового колективу ПАТ "Миколаївобленерго" були затверджені Правила внутрішнього трудового розпорядку ПАТ "Миколаївобленерго" (далі Правила). Дія цих Правил поширюється на всіх працівників ПАТ "Миколаївобленерго", які перебувають з підприємством в трудових відносинах, (п. 2). Згідно п. 3.1.7 Правил, - одними з основних обов'язків працівника є утримання від паління та вживання спиртних напоїв в виробничих приміщеннях та на робочих місцях, а п. 4.1.4 передбачає обов'язок роботодавця в застосуванні заходів впливу до порушників трудової дисципліни. Згідно п. 7.2 Правил, - за порушення трудової дисципліни власник застосовує наступні дисциплінарні стягнення;

а) догана;

б) звільнення.

Згідно Наказу Товариства за № 1089 від 04.10.2013р., "Про додаткові заходи, щодо запобігання нещасним випадкам на виробництві" п. 1.1 в філії організовано щоденне медичне опосвідчення для оперативного, оперативно-виробничого та виробничого персоналу. Так, 24.07.2014р., контролер ОСОБА_1 до початку робочого дня пройшла щоденне медичне опюсвідченя без зауважень. Згідно розпорядження виданого їй інспектором ОСОБА_6 та зареєстрованого в "Журналі обліку роботи за нарядами і розпорядженнями" під № 747 контролер ЕН ОСОБА_1 була призначена керівником робіт при проведенні технічної перевірки приладів обліку побутових споживачів, що живляться від ТП-460, 255, 237, а членом бригади була контролер ЕІ ОСОБА_11 Згідно п. 6.1.8 "Правил безпечної експлуатації електроустановок" (далі Правила БЕЕ) керівник робіт відповідає:

- за виконання заходів безпеки;

- чіткість і вичерпність інструктажу членів бригади;

- наявність, справність та правильність використання засобів захисту;

- організацію та безпечне виконання робіт і дотримання вимог цих Правил.

Керівнику робіт слід постійно наглядати за членами бригади, і усувати від роботи членів бригади, які порушують ці Правила БЕЕ, а також тих, які перебувають у стані алкогольного або наркотичного сп'яніння.

У відповідності до п. 4.6 Правил БЕЕ, - забороняється допуск до роботи працівників з ознаками алкогольного або наркотичного сп'яніння. Робота в діючих електроустановках, які знаходяться під напругою, є роботами підвищеної небезпеки. Робота в стані алкогольного сп'яніння вважається тяжким порушенням трудової дисципліни та є небезпечною для життя особи, яка виконує таку роботу. А в даному випадку, коли контролер ЕІ ОСОБА_1 була ще й керівником робіт, така робота була небезпечною і для життя членів бригади.

Отже, підсумовуючи все вище викладене, вбачається що власник, зробив вірний висновок та прийняв правильне рішення, щодо звільнення Позивача по справі у порядку п. 7 ст. 40 КзпП України, а тому відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено, що позивач працювала в ПАТ «Миколаївобленерго» на посаді контролера енергонагляду III групи кваліфікації групи енергоінспекції дільниці енергоінспекції №1 філії Новоодеського району.

Наказом № 1207-к від 08.08.2014 року «Про припинення трудового договору» позивача було звільнено з займаної посади за п. 7 ст. 40 КЗпП за появу на роботі у нетверезому стані 24.07.2014 року.

Даний факт був зафіксований актом, складеним 24.07.2014 року в складі комісії працівників ПАТ "Миколаївобленерго" Новоодеського району, а саме: в.о.директора філії ОСОБА_5, медичної сестри ОСОБА_7, голови профкому ОСОБА_9, інспектора ОСОБА_6., охоронника ОСОБА_16

Акт був складний при наступних обставинах. 24.07.2014 року зранку позивач ОСОБА_1, контролер ОСОБА_11 отримали від інспектора ОСОБА_6. завдання. Після цього разом з водієм ОСОБА_18 вони поїхали до с.Димівське Новоодеського району Миколаївської області виконувати роботу. Протягом робочого дня контролери ОСОБА_1 та ОСОБА_11 неодноразово зустрічалися. Разом з водієм переїжджали на інші вулиці для виконання своїх обов'язків. Вказаний факт в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_11, ОСОБА_18, ОСОБА_8 Перед виїздом на роботу ОСОБА_1 пройшла медичний огляд та була допущена медичною сестрою до виконання обов'язків, що свідок ОСОБА_7, яка працює медичною сестрою підтвердила в судовому засіданні.

Після повернення з дільниці до філії ПАТ "Миколаївобленерго" Новоодеського району приблизно о 16.00 - 16.30 год. ОСОБА_1 та ОСОБА_11 знаходилися в автомобілі разом із водієм ОСОБА_18 На територію філії вони в'їхали на автомобілі через ворота, які їм відкрив охоронник ОСОБА_16 Автомобіль зупинився біля адміністративної будівлі. Після цього контролери ОСОБА_11 та ОСОБА_1 вийшли із автомобіля і пішли до кімнати контролерів. Як в судовому засіданні показали свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_18 в автомобілі ніяких сторонніх запахів не було. ОСОБА_1 поводила себе як завжди. Після того, як ОСОБА_11 та ОСОБА_1 прийшли до кімнати контролерів до них в кімнату зайшов інспектор ОСОБА_6. В судовому засіданні ОСОБА_8 повідомив, що ніякого запаху алкоголю він не почув спочатку. Потім в кімнату зайшов в.о.директора філії ОСОБА_5, якому охоронник ОСОБА_16 повідомив про те, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп'яніння. ОСОБА_5 запитав у присутніх хто з них вживав алкогольні напої, на що всі відповіли, що не вживали. Після цього ОСОБА_5 запросив до кімнати контролерів медичну сестру ОСОБА_7, голову профкому ОСОБА_9 для проведення огляду ОСОБА_11, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 та встановлення факту вживання останніми алкогольних напоїв. Медсестра ОСОБА_7 принесла прибор АГ-1200, що призначений для індикації парів етанолу в повітрі, що видихається. Вказаний прилад медична сестра використовує для визначення стану сп'яніння працівників, яких вона допускає до роботи.

В результаті встановлення факту вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 загорілася лампочка "алкоголь", що підтверджують свідки: головний інженер філії ОСОБА_5, інженер з охорони праці ОСОБА_10 та сама медична сестра ОСОБА_7 Твердження відповідача про те, що вказаний факт підтверджує свідок ОСОБА_11 судом не може бути прийнято до уваги, так як в судовому засіданні ОСОБА_11 пояснила, що ані їй ані ОСОБА_1 результатів не було пред'явлено.

Крім того, свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказала на те, що результати вказаного тесту не є дійсними, так як вказаний прибор не сертифікований та не проходив перевірки. Вказаний прибор вона використовує для підтвердження своїх сумнівів щодо стану працівника.

Після проведення огляду ОСОБА_1 та ОСОБА_11 було запропоновано проїхати до Новоодеської ЦРЛ для підтвердження вказаних результатів, але ОСОБА_1 відмовилася і в 17.05 год. сказала, що робочий день закінчився. Це підтвердили свідки ОСОБА_10, ОСОБА_17 та інші.

Як було встановлено в судовому засіданні акт від 24.07.2014 року складався вже після проведення огляду, коли вже всі розійшлися. Тобто акт було складено не на місці. А наступного дня його вже підписували свідки.

Крім того в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 він був присутній тільки при огляді ОСОБА_1 і його ніхто не запрошував бути членом вказаної комісії, він прийшов сам, підтвердити свої підозри, які він виказав в.о.директора філії ОСОБА_5

Відповідно до п.7 ст.40 КзпП України власникові надано право розірвати з працівником трудовий договір у разі його появи на роботі в нетверезому стані, стані наркотичного або токсичного сп'яніння.

Згідно з п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» - вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п.7 ст. 40 КЗпП , суди повинні мати на увазі , що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, були вони відсторонені від роботи чи продовжували виконувати трудові обов'язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку».

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідачем не надано суду належних доказів, які підтверджують стан сп'яніння позивача на робочому місці. Факт відмови позивача від проходження медичного огляду в Новоодеській ЦРЛ не може бути підставою для звільнення та не підтверджує вживання позивачем алкогольних напоїв.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконним та скасування наказу № 1207-к від 08.08.2014 року «Про припинення трудового договору» та поновлення позивача на роботі на посаді контролера енергонагляду III групи кваліфікації групи енергоінспекції дільниці енергоінспекції №1 філії Новоодеського району підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу в сумі 21392 грн. 20 коп., то в цій частині позов підлягає частковому задоволенню.

В своїй позовній заяві позивач наводить розрахунки середнього заробітку за час вимушеного прогулу із розрахунку 4753 грн. 60 коп. за місяць, тобто це фактична заробітна плата за останні два місяця роботи. Але з таким твердженням суд не може погодитися. Так при розрахунку середнього заробітку позивачем взято до уваги виплати в травні місяці 2014 року, де вона отримала виплати за щорічну відпустку, що суперечить абзацу 2 п.4 розділу Ш Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 100 від 08.02.1995 року, згідно якого при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Згідно довідки, наданої відповідачем за № 03/2345 від 24.11.2014 року середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 становить 2867 грн. 34 коп. Станом на 29.12.2014 року, тобто на день винесення рішення, ОСОБА_1 знаходилася у вимушеному прогулі 4 місяці і 15 днів, тому суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь відповідача 13 267 грн. 89 коп. А саме, за серпень (15 робочих днів) - 2047 грн. 86 коп., вересень - 2867 грн. 34 коп., жовтень - 2867 грн. 34 коп., листопад - 2867 грн. 34 коп., грудень 2618 грн. 01 коп. (21 робочий день).

Керуючись ст.ст.10, 11, 60,179, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ПАТ "Миколаївобленерго" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати наказ № 1207-к від 08.08.2014 року "Про припинення трудового договору".

3. Поновити ОСОБА_1 на посаді контролера енергонагляду Ш групи кваліфікації групи енергоінспекції дільниці енергоінспекції № 1 філії Новоодеського району.

4. Стягнути з ПАТ "Миколаївобленерго" на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 13 267 (тринадцять тисяч двісті шістдесят сім) грн. 89 коп.

5. Стягнути з ПАТ "Миколаївобленерго" р/р 62 в МОУ АТ "Ощадбанк" МФО 326461, - 243(двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору на користь держави, рахунок № 0263, МФО 826013, , код 22030001.

6. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

7. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: