Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №333/1428/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Дмитрієва М.М.
Провадження №22-ц/778/6464/15 Суддя-доповідач Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Спас О.В.

Суддів Полякова О.З.

Бабак А.М.

При секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення порядку користування житловим будинком, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення порядку користування житловим будинком,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення порядку користування житловим будинком.

В обґрунтування позову зазначала, що їй та відповідачу ОСОБА_4 належить 19/50 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, а саме житловий будинок літ. Б. Таким чином, співвласникам їм належить по 19/100 частин зазначеного домоволодіння. ОСОБА_3 вказує, що мешкає з онукою та її дитиною та співмешканцем онуки в житловому будинку у м. Нікополь. Належною їй частиною домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 користуватися не може, оскільки відповідач ОСОБА_4 чинить перешкоди. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, що 19/50 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1,складаються з: житлового будинку літ. Б, житлової прибудови літ. Б-1, службової прибудови літ. 6-1, загальною площею 44,8 кв.м., жилою площею 39,0 кв.м.

Враховуючи вищевикладене просила суд встановити порядок користування 19/50 частинами домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці 970,0 кв.м., які знаходяться у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наступним чином: виділити їй житлову кімнату №2, площею 7,2 кв.м., у житловому будинку літ. Б та жилу кімнату № 8, площею 6,6 кв.м., у житловій прибудові Б-1, загальною площею 13,8 кв.м., а також комору №7, площею 0,5 кв.м., у житловій прибудові літ. Б-1; ОСОБА_4 виділити жилу кімнату №3, площею 17,6 кв.м., у житловому будинку літ. Б, а також комору №6, площею 0,5 кв.м., у житловій прибудові Б-1. Інші приміщення житлового будинку Б, житлової прибудови літ. Б-1, сарай літ. К, вбиральню літ. Ж залишити у спільному користуванні; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8, про встановлення порядку користування житловим будинком, який згодом уточнила.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 19/50 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, а саме житловий будинок літ. Б., перебуває у спільній частковій власності її та ОСОБА_3 по 19/100 частин кожній.

Враховуючи вищевикладене просила суд встановити порядок користування 19/50 частинами домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. на земельній ділянці 970,0 кв.м., які знаходяться у спільній частковій власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4., а саме: виділити їй у особисте користування кімнату №2, площею 7,2 кв.м., у житловому будинку літ. Б, кімнату №8, площею 6,6 кв.м., у житловій прибудові літ. Б-1, загальною площею 13,8 кв.м., а також комори №7, площею 0,5 кв.м., та №6, площею 0,5 кв.м., у житловій прибудові літ. Б-1; ОСОБА_3 виділити кімнату №3, площею 17,6 кв.м., у житловому будинку літ. Б; інші приміщення житлового будинку Б, житлової прибудови літ. Б-1, сарай літ. К, вбиральню літ. Ж залишити у спільному користуванні; стягнути з ОСОБА_3 на її користь судові витрати

Рішенням Комунарського районного м. Запоріжжя від 28 жовтня 2015 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про встановлення порядку користування житловим будинком - відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, про встановлення порядку користування житловим будинком відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні її позову до ОСОБА_4, ухвалити нове, яким задовольнити первісні позовні вимоги в повному обсязі. В решті рішення суду залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи згідно договору купівлі-продажу від 03.01.1996 року ОСОБА_3 належало 19/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.07.2011 року за ОСОБА_4. було визнано право власності на 19/100 частин домоволодіння з господарськими будовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_10. При цьому в мотивувальній частині рішення було зазначено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_10 придбали 19/50 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 03.01.1996 року. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 було розірвано 24.04.2007 року.

ОСОБА_10 належало 19/100 частин цього домоволодіння, на які відкрилася спадщина після його смерті. ОСОБА_4 як єдиний спадкоємець першої черги наслідує частку батька у спільному майні подружжя.

Вказане свідчить що на час розгляду справи ОСОБА_3 належить 19/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_4 також належить 19/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на прав: спільної власності (спільне майно) ст. 355 ЦК України.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю ст. 356 ЦК України.

За статтею 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У раз: неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють : користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом належить тільки 19/50 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Даних про те що спірний житловий будинок поділено в натурі згідно до часток у праві спільної сумісної власності не має.

Також не визначено порядок користування земельної ділянкою під домоволодінням.

За технічним паспортом складеним станом на 14.10.1995 року і зміни в нього вносилися тільки 14.02.1996 року співвласниками будинку зазначені також інші особи і суд першої інстанції при розгляді справи вірно визначився, що вирішення порядку користування спільним майном повинне вирішуватися із залученням усіх співвласників.

Відповідно до п.18 Постанови Верховного Суду України від 04.10.1991 року « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності « при розгляді справ про поділ будинку в натурі або встановлення порядку користування ним відповідно до належних співвласникам часток судам необхідно надавати належну оцінку:

плану будинку і земельної ділянки; висновку технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі або встановлення порядку користування ним відповідно до належних співвласникам часток, а у необхідних випадках - органів державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної і санітарної інспекції про допустимість пов'язаних з цим переобладнань; про дозвіл виконкому місцевої Ради на переобладнання і перепланування жилого будинку / у разі такої необхідності /.

Суд першої інстанції ,розглянувши справу вірно визначився ,що для визначення можливих варіантів користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 необхідна наявність спеціальних знань. Встановлення можливих варіантів користування житловим будинком можливо шляхом призначення та проведення будівельно-технічної експертизи, яка повинна призначатися за наявності підстав, за заявою сторін. Згідно до вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України надання доказів покладається на сторони.

Згідно до ч.1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про залишення без задоволення як первісного позову ОСОБА_3, так і зустрічного позову ОСОБА_4 за їх недоведеністю.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Комунарського районного м. Запоріжжя від 28 жовтня 2015 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: