ЄУН № 337/1389/15-ц
Провадження №2/337/805/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Сидорової М.В

при секретарі - Стафорової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, третя особа: Восьма запорізька державна нотаріальна контора, про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом. У цій же справі в червні 2015 року до початку розгляду справи по суті, до суду звернувся ОСОБА_1 з зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, який був обєднаний в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.06.2015р. первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, третя особа: Восьма запорізька державна нотаріальна контора, про прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом, було залишено без розгляду за заявою позивача. Розгляд зустрічного позову було продовжено.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_5 свої позовні вимоги обґрунтовує наступним.

15 листопада 2013 року померла його дружина - ОСОБА_6. Заповіту ОСОБА_6 не залишила.

Спадкоємцями першої черги за законом після її смерті є він (як її чоловік) та двоє спільних дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також мати померлої ОСОБА_6 ОСОБА_4.

Батько ОСОБА_6 ОСОБА_7 помер у 1986 році.

Під час перебування у шлюбі з ОСОБА_6 вони за договором купівлі - продажу придбали квартиру АДРЕСА_1, яка є обєктом спільної сумісної власності подружжя, хоча оформлена на ОСОБА_6 Домовленості про відступлення від принципу рівності часток подружжям не було, в звязку з чим вважає, що його та дружини частки в квартирі є рівними.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина не у вигляді квартири в цілому, а у вигляді ? частки.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовились від її прийняття спадщини, що оформили відповідними заявами

Мати ОСОБА_6 ОСОБА_4 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, в порядку, визначеному ч.3 ст. 1268 ЦК України, також спадщину після смерті доньки не приймала, оскільки ОСОБА_6 на момент смерті була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і разом з нею інших осіб зареєстровано не було.

Позивач прийняв спадщину в порядку, визначеному ст.1269 ЦК України, оскільки після смерті дружини протягом визначеного ст. 1270 ЦК України строку звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори. Спадкова справа заведена приватним нотаріусом ОСОБА_8

Таким чином вказує, що він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6

Отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса він не маю можливості, оскільки спадкова справа знаходиться на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією. Приватний нотаріус ОСОБА_8, яка на теперішній час здійснює діяльність у м. Боярка Київської області видати свідоцтво про право на спадщину не може.

Таким чином єдиним способом захисту його права є звернення до суду із позовною заявою про визнання права власності.

На підставі викладеного просить визнати за ним право власності на квартиру № 16 (шістнадцять) в будинку №6 (шість) по вулиці Будьонного у місті Запоріжжі, з яких:

на 1/2 частку як на частку у спільному майні подружжя, на 1/2 частку в порядку спадкування за законом після смерті дружини - ОСОБА_6 28.05.1968р.н., яка померла 15.11.2013 року.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи подав через канцелярію суду письмову заяву в якій просить розглянути його позов у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, до початку розгляду справи кожним відповідачем суду надані письмові заяви, в яких вони просять розглядати справу у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та прийняти рішення на підставі наданих сторонами доказів.

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню через наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та Антонова (до укладання шлюбу - ОСОБА_4) ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 13 грудня 1986 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу, яке міститься в матеріалах справи. (а.с.29).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 мають дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується відповідними свідоцтва про народження (а.с.13-14).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 (до укладання шлюбу - ОСОБА_4) О.Є. її батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с. 118).

Судом також встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 20.08.2011р. між ОСОБА_10 та ОСОБА_6, та посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11, зареєстрованого у реєстрі за №37, ОСОБА_6, в період перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1, придбала квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 69,07 кв.м., житловою площею 46,4 кв.м. (а.с.18-21).

Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_6 16.08.2011р. Орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав за №30983062 від 16.08.2011р. (а.с.24).

Згідно п.1.5 договору купівлі-продажу квартири від 20.08.2011р., покупець ОСОБА_6 стверджує той факт, що її чоловік ОСОБА_1, дав згоду на купівлю за спільні кошти вищезазначеної квартири, що підтверджується його заявою, справжність підпису на якій засвідчено ОСОБА_11, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 12.08.2011р. за реєстровим № 36 (а.с.19).

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності зі ст. 70 ч.1 СК України, у випадку поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини й чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Приймаючи до уваги, що спірна квартира була придбана в період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_6, суд приходить до висновку, що квартира АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю подружжя та виходячи з положень діючого законодавства, вони мають рівні частки в спірній квартирі, оскільки інший розмір ними добровільно не визначався, шлюбний договір не укладався.

15 листопада 2013 року ОСОБА_6 померла (копія свідоцтва про смерть а.с.28).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи зі змісту ч.ч. 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, яка йому належить з часу відкриття спадщини, незалежно від часу її прийняття при умові, що він не заявив про відмову від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Заповіту ОСОБА_6 не залишила.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 є її чоловік ОСОБА_1, діти ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також мати померлої ОСОБА_6 ОСОБА_4

Батько ОСОБА_6 - ОСОБА_7 помер 08.02.1986 р., що підтверджено копією свідоцтва про смерть, що міститься в матеріалах справи (а.с.119).

20.12.2013р. ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Керченського міського нотаріального округу ОСОБА_8, з заявою про прийняття спадщини після смерті його дружини ОСОБА_6, що померла 15.11.2013р. Заява зареєстрована приватним нотаріусом Керченського міського нотаріального округу ОСОБА_8 20.12.2013р. за №176, заведена спадкова справа №54/2013 (а.с.120).

Згідно повідомлення Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори від 05.05.2015р. за №942/01-16 та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №40141157 від 15.04.2015р. та №40306377 від 05.05.2015р., після смерті ОСОБА_6, 20.12.2013р. за номером 54/2013 приватним нотаріусом Керчінського міського нотаріального округу ОСОБА_8 було заведено спадкову справу. Інших даних, а саме: про коло спадкоємців, склад спадкового майна, вимоги кредиторів, наявність заповіту, чи є спадкоємцями малолітні або неповнолітні та інше Восьма Запорізька державна нотаріальна контора надати не може, оскільки вищезазначеною інформацією володіє нотаріус або нотаріальна контора якою було заведено спадкову справу (а.с.75-79).

На запит суду про надання копії спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_6, приватний нотаріус ОСОБА_8 своїм листом від 26.05.2015р. за №28/01-16 повідомила суду, що 02.04.2014р. нею була припинена приватна нотаріальна діяльність у Керченському міському нотаріальному окрузі (Наказ Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим №84/04 від 02.04.2014р.). Документи нотаріального діловодства і архів приватного нотаріуса є власністю держави, в звязку з чим, всі документи, в тому числі і спадкові справи, нею були передані до Державного нотаріального архіву Автономної Республіки Крим, який існував на той час та підпорядкувався Міністерству юстиції України (акт приймання-передавання документів до державного нотаріального архіву №04 від 15.04.2014р.).

22 вересня 2014 року на окупованій території Автономної Республіки Крим окупаційною владою було створено на основі захоплених документів Державного нотаріального архіву АР Крим, які є власністю держави Україна, так заний «Архив Нотариальной палаты Республики Крым».

Згідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сухопутна територія Автономної республіки Крим та місто Севастополь визначаються тимчасово окупованою територією.

Згідно ст. 9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, ще передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, орані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Таким чином до визволення АРК від окупації витребувати будь-які документи з Державного нотаріального архіву АРК не можливо, оскільки будь-який акт (рішення, документ), виданий органом та/або особами, передбаченими частиною 2 ст. 9 вищевказаного Закону, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Також приватний нотаріус ОСОБА_8 повідомила, що на даний час вона зареєстрована як приватний нотаріус по Києво-Святошинському районному нотаріальному округу Київської області. Щодо відомостей про документи, яка містила заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_6, може повідомити лише, що з заявою про прийняття спадщини звертався її чоловік, а діти від спадку відмовились.

Згідно заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, засвідчених приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_12 09.12.2013р. та зареєстрованих в реєстрі за №3037 та №3038 відповідно, копії яких містяться в матеріалах справи, діти ОСОБА_6 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадщини, залишеної після смерті ОСОБА_6 на користь іншого спадкоємця за законом чоловіка померлої ОСОБА_1 (а.с. 121,123).

Згідно повідомлень приватного нотаріуса Керченського міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 09.01.2014р. за вих. №5/02-14 та 6/02/14, адресованих ОСОБА_2 та ОСОБА_3, їх заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла 15.11.2013р., отримані 09.01.2014р., вхідні №14/02-14 та №15/02-14, зареєстровані в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №2 та №3 від 09.01.2014р. та долучені до спадкової справи №54/2013р. (копії повідомлень містяться в матеріалах цивільної справи а.с. 122,124).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі викладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що квартира АДРЕСА_2, загальною площею 69,07 кв.м., житловою площею 46,4 кв.м. належить позивачу ОСОБА_1 та спадкодавцю ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності оскільки була придбана ними у період шлюбу, таким чином при визначенні частки квартири, яка є спадковим майном, суд керуючись нормами ЦК України та СК України про рівність часток подружжя у праві спільної сумісної власності, прийшов до висновку, що ОСОБА_6 належить по 1/2 частина вказаної квартири, та саме така частка, яка належала ОСОБА_6 і є спадковим майном після її смерті.

ОСОБА_1, будучі спадкоємцем першої черги, реалізував своє право на прийняття спадщини за законом після своєї померлої дружини, шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк та не здійснював відмову від прийняття спадщини, діти спадкодавця ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадщини, мати спадкодавця ОСОБА_4 спадщину не приймала, однак у зв'язку з тим, що отримати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 можливості немає із-за відсутності доступу нотаріусів, нотаріальних контор та державних органів до спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 по незалежним від нього причинам (тимчасова окупація АРК), іншим шляхом оформити право власності він не може, суд вважає можливим задовольнити його позовні вимоги та визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаної квартири, як на частку спільного майна подружжя, та 1/2 частину вказаної квартири, як на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_6.

Керуючись ст.ст.60,70 СК України, ст. ст. 384, 393, 1223, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3, в тому числі: на 1/2 частину квартири як на частку у спільному майні подружжя та на 1/2 частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 15.11.2013 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.В.Сидорова