Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У.№337/5106/14-ц
Провадження № 22-ц/778/3099/15 Головуючий у 1-й інстанції: Гнатик Г.Є.
Суддя-доповідач: Сапун О.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Пільщик Л.В.,

суддів: Краснокутської О.М.

Сапун О.А.,

при секретарі: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2015 року по справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2013 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначало, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.01.2008 року ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 1 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 31.07.2013 року має заборгованість у сумі 29 535 грн. 30 коп., з яких: заборгованість за кредитом -14 979 грн. 50 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 9 915 грн. 26 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 2 996 грн.; штраф (фіксована частина) - 250 грн.; штраф (процентна складова) -1 394 грн. 54 коп. - штраф, яку позивач просив стягнути з відповідача. Також просив стягнути витрати по сплаті судового збору.

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2013 року позов було задоволено ( а. с. 37 ).

12 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, яка задоволена ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01 грудня 2014 року. Заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 жовтня 2013 року скасовано, справа призначена до розгляду в загальному порядку ( а. с. 45-56,65 ).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 29 535 грн. 30 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 14 979 грн. 50 коп., з заборгованості по процентам за користування кредитом - 9 915 грн. 26 коп., з заборгованості по комісії за користування кредитом - 2 996 грн., з штрафу (фіксована частина) - 250 грн., з штрафу (процентна складова) - 1 394 грн. 54 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 295 грн. 35 коп.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 в особі представника - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, допущені порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволення позову.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення представника апелянта, заперечення представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, суд правильно встановив, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" є кредитором, а ОСОБА_2 - боржником, і обґрунтовано визнав, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, які регулюються статтями 526,530,1054 ЦК України. Доводи апеляційної скарги про недоведеність укладення кредитного договору є неприйнятними.

Згідно з частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно статті 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків ( частина 1 статті 626 ЦК України ).

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до пункту 1.27 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Згідно з п.п. 15.2,15.3 статті 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" платіжна картка є власністю емітента і надається ним клієнту відповідно до умов договору.

Згідно пункту 1.1 Умов і правил надання банківських послуг належним чином заповнена заява підписується клієнтом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" і таким чином клієнт виражає свою згоду, що заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг і Тарифами являє собою укладений договір про надання банківських послуг.

Відповідно до пункту 3.1 Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту карткові рахунки, видає карти, їх вид і строк дії визначений у заяві, в пам'ятці клієнта, підписанням яких клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначена у розділі заяви "відмітки банку" ( а. с. 9-10 ).

На підтвердження умов укладеного кредитного договору банк надав заяву, Умови і правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою ( а. с. 8-12 ).

Судом встановлено, що банк відкрив ОСОБА_2 картковий рахунок і видав кредитну картку "Універсальна" номер НОМЕР_1 з кредитним лімітом у розмірі 1 800,00 грн. зі сплатою за користування кредитом 3 % на місяць на суму залишку заборгованості (а. с. 8-11,68).

Отримавши картки та пін-код до них, відповідачка почала користуватися коштами. Факт здійснення операцій, а саме: зняття кредитних коштів, погашення кредиту підтверджується рухом коштів, та не оспорюється відповідачкою. В подальшому кредитний ліміт неодноразово збільшувався ( а. с. 84-96 ).

Відповідно до вимог статті 11, частин 1,2 статті 207 ЦК України зазначені обставини свідчать, що між сторонами виникли кредитні правовідносини і кредитний договір вважається таким, що вчинений у письмовій формі на умовах, передбачених в заяві, підписаній сторонами, та Умовах і правилах надання банківських послуг.

За статтями 1048,1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статей 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.

Висновок про наявність невиконаних зобов'язань по поверненню кредиту, а також про розмір боргу по тілу кредиту у сумі 14 979 грн. 50 коп., по процентам за користування кредитом у сумі 9 915 грн. 26 коп., штрафу (фіксована частина) - 250 грн. є обґрунтованим та підтверджується розрахунком та рухом коштів на рахунку відповідачки ( а. с. 5-7,84-96).

Однак, стягуючи комісію у сумі 2 996 грн., штраф ( процентну складову ) у сумі 1 394 грн. 54 коп., суд не врахував, що банк не обґрунтував нарахування комісії та не надав докази, що умовами договору передбачено сплата комісії та її розмір.

На підтвердження умов укладення кредитного договору банк долучив до матеріалів справи заяву позичальника, Умови і правила надання банківських послуг, будь-які інші документи щодо умов кредитування відповідачки банк не надав.

Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентам за його використання, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

В Умовах та правилах надання банківських послуг розмір комісії не передбачений, а в заяві позичальника зазначено, що базова процентна ставка за кредитним лімітом складає 3% на місяць на залишок заборгованості, а в графі "щомісячна комісія" проставлений прочерк ( а. с. 8 зворот ).

Відповідно до частини 1 статті 60, частини 3 статті 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Доказування не може ґрунтуватися на припущенні.

Отже, позивач всупереч вимогам статей 10,60 ЦПК України, які зобов'язують його на засадах змагальності доводити свої позовні вимоги переконливими, належними та припустимими доказами, у підтвердження умов договору про сплату комісії та її розмір доказів не надав.

У п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по всім грошовим зобов'язанням, передбаченим договором, більш ніж на 120 днів позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

На підставі п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг відповідачка повинна сплатити фіксовану частину штрафу та 5 % від 24 894 грн. 76 коп., що складає 1 244 грн. 74 коп.

З врахуванням передбаченого п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг порядку погашення кредиту, а також останнього платежу щодо погашення, який було здійснено 20 жовтня 2011 року у розмірі 284 грн. 05 коп., доводи про пропуск позовної давності є неприйнятними ( а. с. 6 ).

З огляду на викладене, рішення суду на підставі п. 4 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_2 комісії в розмірі 2 996 грн. скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення про відмову у позові.

В частині стягнення з ОСОБА_2 штрафу у сумі 1 394 грн. 54 коп. змінити, зменшити суму штрафу до 1 244 грн. 74 коп.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: