Справа № 171/2388/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2015 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

· головуючого судді - Хоруженко Н.В.,

при секретарі - Ровній Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача, анулювання замовлення внаслідок невиконання угоди про надання правової допомоги, стягнення матеріальної шкоди, пені за прострочку виконання замовлення, стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та обґрунтовувала позовні вимоги тим, що 22.03.2013 року вона уклала з відповідачкою публічний договір побутового підряду про надання їй правової допомоги у справі про усунення від права на спадкування другого спадкоємця за правом представлення його неповнолітнього онука ОСОБА_3 Для виконання замовлення вона надала відповідачці довіреність на представництво інтересів, яка того ж дня посвідчена нотаріусом Зеленодольської держнотконтори, послуги нотаріуса вона сплатила самостійно. У коридорі відповідач на окремому аркуші паперу зробила запис про те, хто є спадкоємцями та зазначила вартість її юридичних послуг 5000 грн., розмір судового збору 600 грн., вартість експертизи 350 грн. та віддала цей лист їй. Позивач сплатила відповідачці авансом, як виконавцю побутової послуги гонорар у розмірі 5000 грн., після чого вона видала їй розрахунковий документ - перший примірних квитанції з її підписом, чим порушила п 2.2 Інструкції по використанню форм документів суворої звітності, що використовуються для оформлення замовлень та розрахунків із споживачами за побутові послуги, крім того не надала ні угоду про оформлене замовлення, ні гарантійного талону до квитанції на отриману суму коштів. На її неодноразові звернення відповідач не надала підтвердження на вчинення будь-яких дій спрямованих на виконання замовлення. Про те, що відповідач надала до суду позовну заяву їй також не відомо, позовну заяву та додатки до неї вона не отримувала. На теперішній час вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.11.13 року, у якому зазначено, що другим спадкоємцем є ОСОБА_3 Тому виконання замовлення втратило для неї інтерес, вона відмовляється від прийняття виконання відповідачкою замовлення, вимагає від неї відшкодування збитків, які нею були завдані шляхом сплати гонорару, вимагає стягнення неустойки 3 % вартості послуги за кожен день прострочення виконання замовлення, моральну шкоду 4000 грн.

Відповідачем ОСОБА_2 надано заперечення проти позову, які обґрунтовані тим, що з 29.10.03 року по 08.07.14 року нею здійснювалась юридична практика як фізичною особою-підприємцем. Будь-яких письмових договорів між нею та позивачем не укладалось. Між нею та відповідачем мали місце правовідносини щодо надання позивачу юридичних послуг. У усній формі була досягнута домовленість, що нею надаються юридичні послуги, які полягали в наданні усних консультацій з питань оформлення спадщини після смерті чоловіка, юридичних послуг які полягали у представництві інтересів позивача під час оформлення і отримання позивачем 22.03.13 року у державного нотаріуса постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, юридичних послуг, пов'язаних зі складанням (оформленням) та поданням в інтересах позивача позовної заяви про визнання права власності на квартиру. Вартість цих юридичних послуг становитиме 5000 грн.. Це не було остаточною ціною послуг, остаточний розрахунок вони домовились проводити по мірі надання юридичних послуг та в залежності від їх обсягу. В підтвердження зазначеного на її імя позивачем було надано довіреність на представництво її інтересів. Консультації усні надавались неодноразово, представництво під час вчинення нотаріальних дій 22.03.13 року вона здійснювала, позовну заяву склала та направила 13.05.13 року до Апостолівського районного суду. Отже всі взяті на себе зобов'язання вона виконала. Орієнтовно у вересні 2013 року до неї почали телефонувати та приїжджати позивач та її родичі, вимагати найскорішого вирішення справи, а на початку жовтня 2013 року позивач через свою доньку передала, що відмовляється від її послуг. Тому вона 12.10.13 року направила на адресу суду заяву про зняття повноважень як представника позивача. Вважає, що мала місце одностороння відмова позивача від послуг виконавця, доказом чого є те, що позивач скористалась своїм правом та отримала 18.11.13 року свідоцтво про право власності на спадщину відносно ? частини квартири. Після цього стало неможливим продовження надання юридичних послуг з представництва інтересів позивача. Між ними договір не укладався, претензій позивач їй не пред'являла, отже позивач зловживає правами, наданими їй законодавством про захист прав споживачів, тим більш неприйнятними є її посилання на ст.. 525, 526, 651 ЦК України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі з підстав, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити з підстав, вказаних у запереченнях проти позову.

Суд, вислухавши позивача, її представника, відповідача, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з гр.. ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.(а.с.6).

Позивач ОСОБА_1 зверталась до відповідача ОСОБА_2 за юридичною консультацією щодо усунення від спадкування іншого спадкоємця ОСОБА_5 - ОСОБА_3, що сторони не заперечують, а тому дана обставина згідно ст.. 61 ЦК України не підлягає доказуванню.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Зеленодольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, однак постановою нотаріуса від 22.03.13 року у вчиненні вказаної нотаріальної дії відмовлено з причини наявності іншого спадкоємця на майно померлого. (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 уповноважила відповідача ОСОБА_2 представляти її інтереси в усіх судах з правами сторони та в органах державної влади, установах, та організаціях усіх форм власності, що підтверджується нотаріально-посвідченою довіреністю від 22.03.2013 року.(а.с.9).

22.03.2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 5000 грн. за юридичні послуги, що підтверджується квитанцією (а.с.10).

08.07.14 року ФОП ОСОБА_2 припинила підприємницьку діяльність (а.с.39-41).

30.07.14 року позивач зверталась до відповідача з претензією, на що 19.08.14 року отримала відповідь відповідача щодо відсутності угоди про правову допомогу, а досягнення згоди щодо надання юридичних послуг, які були в повному обсязі надані.(а.с.16).

Також встановлено, що відповідач надсилала на адресу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області позовну заяву з додатками за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності, яка надійшла до Апостолівського районного суду 22.10.13 року.

23.10.13 року до Апостолівського районного суду надійшла заява представника ОСОБА_2 про припинення її повноважень як представника позивач ОСОБА_1 у зв'язку з чим 24.10.13 року винесено ухвалу про повернення позову позивачу, яку сторони не оскаржили.

18.11.13 року позивач ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом щодо ? частини квартири (а.с.12).

Згідно ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами.

Суд, оцінивши вказані докази у їх сукупності, приходить до висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та підстава позову зазначена позивачем - укладення договору побутового підряду між сторонами не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, згідно ст.. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ст.. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Тобто предметом даного договору є виконання певної роботи, призначеною для задоволення побутових та інших особистих потреб.

Закон «про захист прав споживачів» розрізняє визначення роботи та послуги, так згідно п. 21 ч. 1 ст. 1 ЗУ про захист прав споживачів» робота - це діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 сказаного закону, послуга - цедіяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб;

Суд вважає, що наданими сторонам доказами підтверджено, що між сторонами досягнуто згоди щодо надання послуг, а не здійснення роботи.

Позовних вимог про визнання договору укладеним та на яких умовах позивач не пред'являла.

Наданий позивачем лист формату А-4 на якому містяться записи не є документом, на вказана дата його складання, та не визначені істотні умови договору побутового підряду.

Тому, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшов факт укладення між сторонами договору побутового підряду, а тому в задоволенні позову з цих підстав слід відмовити.

Це не позбавляє позивача звернутись до суду з позовом до відповідача з інших підстав - з позовом про стягання різниці вартості наданих послуг, виходячи з тих обставин які визнані відповідачем у судовому засіданні або ж з позовом про стягнення безпідставно отриманих коштів.

Оскільки в позові слід відмовити, не підлягають стягненню судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 214, 215, 218, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:Н. В. Хоруженко