АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Корчевного Г.В., Слободянюк С.В.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року позивач звернувся із позовом до відповідачів, уточнивши який зазначив, що 26 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 62/П/76/2007-840, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 173 803.61 доларів США строком до 26 листопада 2032 року, зі сплатою 12.49 % річних за користування кредитом.

26 листопада 2007 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки за яким ОСОБА_2 поручилася перед Банком солідарно відповідати за виконання зобов'язання ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_1 не виконує зобов'язань за кредитним договором, тому, позивач просив стягнути на свою користь із відповідачів солідарно 332 426.23 доларів США, що за курсом НБ України становить 6 989 529.42 грн. заборгованості станом на 08 червня 2015 року, з яких: 166 857.03 доларів США, що становить 3 508 303.54 грн., 113349.38 доларів США, що становить 2 383 262.07 грн. заборгованість за процентами, 52 219.82 доларів США, що становить 1 097 963.80 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання. Крім того, просив стягнути з кожного з відповідачів по 1720,50 грн. судового збору. (т. 1 а.с.1-5 т.2 а.с. 55-58)

Відповідачі проти позову заперечували і просили відмовити в їх задоволенні. ОСОБА_2 звернулась із зустрічним позовом уточнивши який просила визнати поруку припиненою на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України. На обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 26 травня 2010 року Банк заявляв вимоги до суду про дострокове повернення кредиту та згодом такий позов був залишений без розгляду, а 18 травня 2012 року Банк вимагав достроково повернути кредитні кошти, проте не пред'явив вимог до поручителя протягом встановленого шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання, а тому, договір поруки припинив свою дію.

Відповідач ОСОБА_1 зазначив, що підпис, який міститься на електрографічній копії заяви на видачу готівки від 26.11.2007 року № 590, яка є в матеріалах справи виконаний не ним, а іншою особою, тому вважав, що Банком не доведено факту надання кредитних коштів ОСОБА_1 у заявленому розмірі. Посилання Банку на знищення оригіналу заявки на видачу готівки у 2013 році через сплив строку зберігання, вважав безпідставними, з підстав наведених у ст.ст. 220, 470 Переліку документів із зазначенням строків зберігання, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 08.12.2004 року № 601, що такі документи можуть бути знищені після погашення позики. Тому з посиланням на частину 3 ст. 545 ЦК України, вважав, що відсутність у Банку оригіналу заявки на видачу готівки свідчить про виконання боржником свого зобов'язання. (т. 1 а.с. 132-134, 222-224 т. 2 а.с. 1-5)

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2015 року позов ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором у розмірі 332 426,23 доларів США, що за курсом Національного банку України становить 7 296 755,75 грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» судовий збір у розмірі 1720,50 грн., а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» судовий збір у розмірі 1720,50 грн., зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «Комерційний банк «Надра», третя особа ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим залишено без задоволення. (т.2 а.с.72-78)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просив скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Банку в повному обсязі та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 На обґрунтування скарги зазначив, що суд не врахував обставин і доказів якими обґрунтовані заперечення проти первісного позову, обставин і доказів якими обґрунтований зустрічний позов і дійшов помилкового висновку по справі. (т. 2 а.с. 85-91)

В судовому засіданні ОСОБА_1, діючи у т.ч. як представник ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 підтримали скаргу і просили її задовольнити, представник Банку Цвєтков В.М. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (т. 2 а.с. 115)

Зважаючи на вимоги ч.ч. 3, 5 ст. 76, ст. 77, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідні роз'ясненнями містяться і в п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 (із змінами в редакції Постанови від 07.02.2014 р. N 7) «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Судом встановлено, що 26 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 62/П/76/2007-840, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 173 803.61 доларів США строком до 26 листопада 2032 року, зі сплатою 12.49 % річних за користування кредитом.

Пунктом 1.2 Договору сторонами зазначене цільове використання кредиту - проведення розрахунків по договору купівлі-продажу № 1389 від 26.11.2007 року, що укладений між Позичальником та Продавцем, згідно якого Позичальник придбає у власність нерухоме майно (квартиру), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.(т. 1 а.с. 6-10)

За розділом 3 кредитного Договору, сторони визначили, що Позичальник сплачує Банку передбачені п.п. 1.3.1, 3.3.1 цього Договору платежі безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок шляхом сплати платежу у валюті кредиту. Позичальник вносить чергові платежі по кредиту щомісячно, у сумі 578 доларів США починаючи з 12 місяця 2007 року, до 10 числа поточного місяця, згідно з графіком погашення наданому в Додатку № 1 до цього Договору. Порушення цих зобов'язань має наслідком застосування до Позичальника штрафних санкцій передбачених цим Договором.

Згідно пункту 3.4 цього Договору сторони визначили порядок приймання виконання за цим Договором, згідно якого Банк приймає: прострочені відсотки за користування кредитом, відсотки за користування кредитними коштами, пені та штрафи, прострочена сума кредиту, сума кредиту.

За меморіальним валютним ордером № 590 від 26 листопада 2007 року, заявою на видачу готівки № 590 від 26 листопада 2007 року Банк надав ОСОБА_1 170 395.70 доларів США, що складало еквівалент 860 498.29 грн. (т.1 а.с.20-21)

26 листопада 2007 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки за яким ОСОБА_2 поручилася перед Банком солідарно відповідати за виконання зобов'язання ОСОБА_1.(т. 1 а.с. 11-12)

Цих обставин, підписання договорів кредиту і поруки, придбання квартири АДРЕСА_1 за кредитні гроші, часткове отримання у кредит грошей сторони не заперечували.

Колегія суддів перевірила заперечення ОСОБА_1 щодо неотримання ним кредитних коштів та відхилила їх зважаючи на наступне.

Зазначаючи про неможливість надати оригінал заяви на видачу готівки № 590 від 26.11.2007 року Банк посилався на знищення касових документів за строком зберігання 5 років, який встановлений для зберігання касових документів та позабалансових ордерів з додатком за емісійно-касовими операціями, а також за операціями з банківськими металами, пластиковими картками, дорогоцінними металами (у виробах та брухті) та дорогоцінним камінням, відповідно до ст. 303 Переліку, затвердженого Постановою Правління НБ України від 08.12.2004 року № 601.

Крім того, такі пояснення Банку підтверджуються доданими до матеріалів справи належно завіреними копіями наказу директора відділення № 10 від 08.01.2013 року, копією Акту від 17.01.2013 року про знищення документів.(т. 1 а.с. 193-198)

Оскільки оригінал заявки на видачу готівки знищений, колегія суддів погодилась з висновком районного суду про відсутність підстав призначати судову почеркознавчу експертизу за електрографічною копією.

Посилання ОСОБА_1 на положення ст.ст. 220, 470 вищевказаного Переліку, що такі документи, як заява на видачу готівки, можуть бути знищені після погашення позики, не можуть бути визнані підставою для його звільнення від зобов'язання за укладеним ним Договором.

ОСОБА_2 заявила про припинення поруки з підстав ч. 4 ст. 559 ЦК України.

За п. 5.3 укладеного між Банком та ОСОБА_2 договору поруки визначено, що договір поруки припиняється у випадку належного виконання Боржником Кредитного договору, а також з інших підстав, передбачених законодавством України.

Зі змісту договору поруки вбачається, що строк її припинення не встановлено, тому, згідно з вимогами вищезазначених норм матеріального права, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково не пред'явить вимоги до поручителя.

Оскільки позичальник ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору, 26 травня 2010 року Банк скористався правом дострокової вимоги повернення кредиту (п.п. 4.2.4 кредитного Договору) і спрямував до Шевченківського районного суду міста Києва позовну заяву в якій заявив вимогу до ОСОБА_1, ОСОБА_2 достроково погасити кредитну заборгованість повністю та по цій заяві судом було відкрито провадження. (т. 1 а.с. 143-147)

Зазначаючи про вказані обставини відповідачі посилались на те, що в подальшому позовну заяву Банку від 26 травня 2010 року було залишено судом без розгляду. Цих доводів представник Банку у цьому провадженні не заперечував і не спростовував.

Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання й був зобов'язаний пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від цієї дати.

Таким чином, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 09 вересня 2015 року у справі № 6-933цс15, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

В подальшому Банк заявив вимогу дострокового повернення кредиту звернувшись 18 травня 2012 року із письмовою заявою до боржника, вказана вимога доставлена боржнику 24 травня 2012 року.(т. 1 а.с. 146-147)

Тому право заявити вимогу до поручителя ОСОБА_2 Банк набув 24 травня 2012 року і шестимісячний строк сплив 24 листопада 2012 року.

За таких обставин та зважаючи на вищевикладені вимоги законодавства, колегія суддів дійшла висновку про задоволення зустрічного позову і припинення поруки ОСОБА_2 з підстав ч. 4 ст. 559 ЦК України, та відсутності підстав солідарної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ОСОБА_1 не виконує зобов'язань за кредитним договором № 62/П/76/2007-840 від 26 листопада 2007 року, має заборгованість, його обов'язок погасити таку заборгованість у розмірі 332 426.23 доларів США, що за курсом НБ України (21.95 грн. за 1 долар США) станом на 15 вересня 2015 року становить 7 296 755.75 грн., з яких: 166 857.03 доларів США, що становить 3 662 511.80 грн., 113349.38 доларів США, що становить 2 488 018.80 грн. заборгованість за процентами, 52 219.82 доларів США, що становить 1 146 225 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання, розрахунки такої заборгованості наведені позивачем валюті кредиту і зазначені в оскаржуваному рішенні районного суду в гривні на час ухвалення рішення про стягнення заборгованості, передбачені і відповідають змісту укладеного між Банком і ОСОБА_1 кредитного договору. Стягнення пені має бути в національній валюті України - гривні.(т. 1 а.с. 6-10)

Заяв про застосування положень частини 4 ст. 267 ЦК України до щомісячних платежів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заявляли і подані ними до районного суду заяви та заперечення таких доводів не містять.

Не надано відповідачами власних розрахунків такої або доказів її погашення.

Наведені розрахунки обґрунтовані наявними у справі доказами, в межах заявлених позовних вимог, враховано період порушення боржником умов договору, і сплату ним коштів на виконання договору і часткове погашення заборгованості, розрахунок пені виконаний в межах річного строку.

На підставі ст. 88 ЦПК України із відповідача ОСОБА_1 на користь Банку підлягають стягненню сплачені останнім 3441 грн. судового збору.(т. 1 а.с. 19)

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 15 вересня 2015 року скасувати в частині солідарного стягнення із ОСОБА_2 кредитної заборгованості та часткового стягнення судового збору і відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, у зв'язку з чим резолютивну частину викласти в наступній редакції.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» () задовольнити частково і стягнути на його користь із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) заборгованість за кредитним договором від 26 листопада 2007 року № 62/П/76/2007-840 в сумі 332 426 (триста тридцять дві тисячі чотириста двадцять шість) доларів 23 центів США, що за курсом Національного Банку України становить 7 296 755 (сім мільйонів двісті дев'яносто шість тисяч сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 75 коп., з яких:

- 166 857(сто шістдесят шість тисяч вісімсот п'ятдесят сім) доларів 03 центи США, що становить 3 662 511 (три мільйони шістсот шістдесят дві тисячі п'ятсот одинадцять) грн. 80 коп. заборгованості за кредитом;

- 113 349(сто тринадцять тисяч триста сорок дев'ять) доларів 38 центів США, що становить 2 488 018 (два мільйони чотириста вісімдесят вісім тисяч вісімнадцять) грн. 80 коп. заборгованість за процентами;

- 1 146 225 (один мільйон сто сорок шість тисяч двісті двадцять п'ять) грн. пені за прострочення виконання зобов'язання.

В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» - відмовити.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» () із ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) 3 441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. судового збору.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа ОСОБА_1 задовольнити, визнати припиненою поруку за укладеним нею договором поруки від 26 листопада 2007 року.

Рішення набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

Г.В.Корчевний

С.В.Слободянюк

Справа № 22-ц/796/14854/2015

Унікальний номер 758/6971/13-ц

Головуючий у першій інстанції - Шаховніна М.О.

Доповідач Левенець Б.Б.