У х в а л а

іменем україни

13 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Коротуна В.М.,

Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредит Європа Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Канзас» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Канзас» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2013 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Кредит Європа Банк» (далі - ПАТ «Кредит Європа Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який уточнило у процесі розгляду справи, і остаточно просило стягнути солідарно з відповідачів та Товариства з обмеженою відповідальністю «Канзас» (далі - ТОВ «Канзас») на його користь заборгованість за договором про надання споживчого кредиту НОМЕР_1 у розмірі 2 111 503 грн 37 коп.

На обґрунтування позовних вимог ПАТ «Кредит Європа Банк» посилалося на те, що 12 червня 2008 між Закритим акціонерним товариством «Кредит Європа Банк» (далі - ЗАТ «Кредит Європа Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Кредит Європа Банк», та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту НОМЕР_1 у розмірі 200 тис. доларів США, з наступними змінами, внесеними додатковою угодою, якою збільшено відсотки за користування кредитом до 17 % річних.

Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ЗАТ «Кредит Європа Банк», ОСОБА_4 та ТОВ «Канзас» було укладено окремі договори поруки, за якими поручителі зобов'язались відповідати в повному обсязі за своєчасне виконання боржником усіх його зобов'язань за кредитним договором.

Позивач вказував, що позичальник ОСОБА_3 належним чином не виконувала взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку просив солідарно стягнути з відповідачів.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2013 року позовні вимоги ПАТ «Кредит Європа Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року НОМЕР_1 у розмірі 2 111 503 грн 37 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Оболонского районного суду м. Києва від 30 жовтня 2013 року заяву ПАТ «Кредит Європа Банк» про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ТОВ «Канзас» на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» заборгованість за кредитним договором від 12 червня 2008 року НОМЕР_1 у розмірі 2 111 503 грн 37 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_5, та апеляційну скаргу ТОВ «Канзас» задоволено, додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2013 року скасовано та постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ПАТ «Кредит Європа Банк» про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року апеляційну скаргу ТОВ «Канзас» задоволено частково, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2013 року в частині солідарного стягнення заборгованості та судових витрат з ТОВ «Канзас» скасовано, провадження у справі в цій частині закрито на підставі того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 жовтня 2014 року касаційну скаргу ПАТ «Кредит Європа Банк» задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 січня 2013 року змінено та викладено її в наступній редакції:

«Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ТОВ «Канзас» на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» суму заборгованості в розмірі 2 111 503 грн 37 коп. за кредитним договором від 12 червня 2008 року НОМЕР_1

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» суму заборгованості в розмірі 2 111 503 грн 37 коп. за кредитним договором від 12 червня 2008 року НОМЕР_1.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ТОВ «Канзас» на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» судові витрати в розмірі 3 219 грн.».

У касаційній скарзі ТОВ «Канзас» просить скасувати судові рішення, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення суди першої та апеляційної інстанцій виходили із доведеності заявлених позивачем вимог.

Змінюючи резолютивну частину рішення суду першої інстанції апеляційний суд указував на те, що ОСОБА_4 та ТОВ «Канзас» надали поруку на підставі окремих договір поруки, кожен із поручителів несе солідарну відповідальність із позичальником ОСОБА_3 за належне виконання останнім зобов'язань за кредитним договором, але при цьому вони (поручителі) не є солідарними боржниками один перед одним щодо виконання зобов'язань за кредитним договором. Доводи про припинення договору поруки спростовуються матеріалами справи та судовим рішення, яке набрало законної сили.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при ухваленні рішення та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Канзас» відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Дем'яносов

Судді: В.М. Коротун

С.П. Штелик