Справа № 214/5832/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 листопада 2015 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомініч С.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Соколовської Т.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до державного підприємства «Придніпровська залізниця» відокремлений структурний підрозділ «Вагонне депо Мудрьона» про поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позов до ДП «Придніпровська залізниця» відокремлений структурний підрозділ «Вагонне депо Мудрьона» про поновлення на роботі. В позові просить суд поновити його на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду експериментального цеху відокремленого структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позовних вимог, вказав, що з 18.08.2000 він працював у відповідача. 02.07.2015 наказом № 218/ос від 02.07.2015 його було звільнено з посади слюсаря-ремонтника 5 розряду експериментального цеху па підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Вказане звільнення з посади слюсаря-ремонтника 5 розряду експериментального цеху вважає необґрунтованим, таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, грубо порушує вимоги трудового законодавства, його права та охоронювані законом інтереси з таких підстав.

Згідно чинного законодавства передбачено пятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. На підприємствах з безперервно діючим виробничим процесом, в транспортних підприємствах, а також на окремих виробничих дільницях підприємств, де неможливо встановити нормальну тривалість робочого часу для робочої зміни, відповідно до ст. 61 КЗпП України, застосовується підсумований облік робочого часу. Такий порядок передбачає ведення обліку тривалості робочого часу по одному з варіантів: за добу, тиждень, місяць, квартал, півріччя або рік. У такий спосіб ведеться облік робочого часу для працівників, які працюють по 12 або 24 год. (сторожова охорона, працівники транспорту та інші). Такі працівники, як правило, працюють за попередньо складеними графіками виходу на роботу.

На підприємстві відповідача застосовуються два різновиди робочого часу: змінами та з п'ятиденним робочим тижнем. При роботі змінами початок та закінчення роботи встановлено у першу зміну з 8 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., у другу зміну з 20 год. 00 хв. до 8 год. 00 хв.

При роботі з п'ятиденним робочим тижнем початок та закінчення роботи встановлено з 8 год. 00 хв. до 16 год. 45 хв.

З графіком роботи змінами у червні 2015 року він був ознайомлений 25.06.2015 і до цього часу працював за усною вказівкою керівництва підприємства виходячи з потреб виробничого процесу. 17.06.2015 приступив до роботи о 8 год. 00 хв., відпрацювавши 8 годин за графіком при роботі з п'ятиденним робочим тижнем, що фактично підтверджує сам відповідач в наказі про звільнення вказуючи про його відсутність на роботі починаючи з 16 год. 30 хв. Залишив позивач робоче місце приблизно о 17 год. 05 хв., попередивши при цьому в.о. майстра з ремонту устаткування ОСОБА_3 про необхідність негайного звернення за медичною допомогою у зв'язку з гострим зубним болем.

Таким чином, ніякого прогулу він не здійснював, а обставини його звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України були створені відповідачем штучно з метою його примусового звільнення з роботи на незаконних підставах. Таку поведінку відповідача він повязує з неприязним особистим ставленням до нього начальника депо ОСОБА_4

Окремо вважає за необхідне зазначити про порушення вимог законодавства при оформленні документів на звільнення та розгляду самого питання про застосування до нього дисциплінарного стягнення. Обставини здійснення ним прогулу викладені у доповідній записці в.о. майстра з ремонту устаткування ОСОБА_3 не відповідають дійсності, жодного документу на підтвердження прогулу (акт, складений безпосереднім керівником працівника і рапорт (доповідна записка) керівнику підприємства, табель обліку робочого часу та виходу на роботу з відміткою про відсутність працівника, тощо) йому для ознайомлення надано не було, його пояснення до уваги не брались, засідання профкому було проведене формально, здокументами наданими профкому для розгляду подання керівника підприємства його також не ознайомлювали, його обґрунтовані заперечення до уваги не брались.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, що містить зміст позовної заяви.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала, просила в позові відмовити в повному обсязі, з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. (а.с. 33-35) та додаткових поясненнях до заперечень, долучених до матеріалів справи (а.с. 117-122).

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_2, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 232 Кодексу законів про працю України, безпосередньо в районних міських судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997, кожний при вирішенні питання про його цивільні права і обов'язки має право на відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом. Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями при звільненні з роботи з боку працедавців - власників та керівників господарських товариств, підприємств, установ, організацій.

Статтею 43 Конституції України проголошено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та закріплено гарантії реалізації права на працю, що включає право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.

Судом встановлено, що Наказом № 486 від 18.08.2000 ОСОБА_1 прийнято на роботу з 18.08.2000 на пункт технічного обслуговування вагонів Кривий Ріг-Головний майстром (а.с. 17). Потім він переводився на інші посади на підприємстві відповідача (а.с. 17).

Згідно з наказом начальника ВСП «Вагонне депо Мудрьона» від 09.02.2015 за № 108, за особистою згодою позивача ОСОБА_1 та по узгодженню з профспілковим комітетом депо з 12 лютого 2015 року був встановлений графік роботи по дві робочі зміни тривалістю 11,0 годин кожна з перервою на обід 1,0 година і відпочинком дві наступні за робочими змінами (режим 57) з відповідною оплатою праці згідно чинного законодавства. З назначеним наказом позивач ОСОБА_1 був ознайомлений під власноручний підпис на зворотному боці наказу з проставленою датою ознайомлення (а.с. 36, 37). Будь-яких інших змін щодо режиму роботи відносно позивача адміністрацією депо не встановлювалися.

25 червня 2015 року на підставі доповідної записки виконувача обов'язків майстра дільниці з ремонту устаткування, по узгодженню з профспілковим комітетом депо та за особистою згодою (письмовою заявою) ОСОБА_1 йому змінений графік роботи на пятиденний робочий тиждень з відповідною оплатою праці згідно чинного законодавства з 25.06.2015 (а.с. 164, 165, 166).

Відповідно до графіків роботи працівників дільниці з ремонту устаткування (експериментальний цех) «Вагонного депо Мудрьона» на січень, лютий, березень, квітень, травень червень 2015 року ОСОБА_1М працював у зміну (а.с. 38, 39, 40, 41, 42, 43)

Згідно з правилами внутрішнього трудового розпорядку працівників відокремленого структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» державного підприємства «Придніпровська залізниця» затвердженими конференцією трудового колективу 19 березня 2015 року встановлено різновид робочого часу в тому числі змінами. На дільниці з ремонту устаткування, слюсар ремонтник працює в зміну з 8.00 год. до 20.00 год. перерва з 12.00 до 13.00 год. 1 зміна та з 20.00 год. до 08.00 год. перерва з 24.00 до 01.00 год. 2 зміна (а.с. 44-56).

Актом ВСП «Вагонне депо Мудрьона» складеним о 16 год. 30 хв. від 17.06.2015 за підписом в.о. головного механіка, пом. начальника з кадрових питань, розподілювача робіт, при перевірці стану дотримання працівниками депо трудової дисципліни виявлена відсутність на робочому місці і на території підприємства слюсаря ремонтника експериментального цеху ОСОБА_1 о 16 год. 30 хв. (робоча зміна з 08.00 до 20.00) (а.с. 57).

Актом від 17.06.2015 о 19 год. 50 хв. за підписом в.о. майстра вагоноскладальної дільниці, майстра, слюсаря-ремонтника зафіксована відсутність на робочому місці слюсаря-ремонтника експериментального цеху ОСОБА_1 який 17.06.2015 в свою робочу зміну був відсутній на робочому місці та на території підприємства з 16 год. 30 хв. до 20.00 год. (а.с. 58).

Відповідно до доповідної записки в.о. в.м. ОСОБА_3 від 18.06.2015 наданої на імя начальника депо ОСОБА_4 встановлено, що позивач 17.06.2015 з 16 год. 30 хв. не перебував на робочому місці та на території підприємства, про відлучення його з роботи не повідомляв. 18.06.2015 позивач написав пояснення, в яких зазначив, що причина його відсутності: відвідування стоматолога з гострим зубним болем; однак надав документ без печатки та штампу, написаний на папері від руки, в медичний пункт на підприємстві позивач не звертався. (а.с. 59).

Відповідно до пояснювальної ОСОБА_6, яка є банщицею на підприємстві, вона впустила 17.06.2015 в баню ОСОБА_1 о 16.00 год., а вийшов він з бані о 16 год. 20 хв. (а.с. 60).

Згідно пояснювальної ОСОБА_1 він 17.06.2015 о 17.00 год. пішов з території підприємства в стоматологічний кабінет, майстра не попереджав (а.с. 61).

30.06.2015 за №1114 голові профспілкового комітету ВСП «Вагонне депо Мудрьона» ДП «Придніпровська залізниця» було надано подання на надання згоди на звільнення слюсаря-ремонтника ОСОБА_1 за пунктом 4 ст. 40 КЗпП України (за прогул) (а.с. 63).

Відповідно до витягу з протоколу засідання профспілкового комітету ВСП «Вагонне депо Мудрьона» від 02.07.2015 № Пр.-28 прийнято рішення про надання згоди адміністрації на звільнення ОСОБА_1 по п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин (а.с. 64-66).

Наказом від 02.07.2015 № 16/ДС про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни прогул, слюсаря-ремонтника експериментального цеху дільниці з ремонту устаткування ОСОБА_1 згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України звільнити 02.07.2015, про що виданий відповідний наказ (розпорядження) № 218/ос від 02.07.2015 (а.с. 68, 69).

Згідно протоколу від 30.06.2015 оперативної наради при начальнику депо м. Кривий Ріг вирішено звільнити слюсаря-ремонтника експериментального цеху дільниці з ремонту устаткування ОСОБА_1 за скоєне ним порушення трудової дисципліни на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 70-72).

З наказом від 02.07.2015 №16/ДС «про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 ознайомлений, від особистого підпису про ознайомлення відмовився, отримати копію відмовився, з наказом від 02.07.2015 № 218/ос також був ознайомлений, від особистого підпису про ознайомлення відмовився, отримати копію відмовився, про що були складені відповідні акти (а.с. 73, 74).

Згідно п. 3.6 посадової інструкції начальника відокремленого структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» ОСОБА_4, затвердженої в.о. начальника залізниці по рухомому складу і матеріально-технічному постачанню, погодженої начальником служби вагонного господарства, начальник депо має право здійснювати прийом, призначення та звільнення працівників з роботи згідно КЗпП України (а.с. 91-96).

Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 у Постанові №9 від 06.11.1992, суди повинні виходити з того, що передбаченим нормою ч. 4 ст. 40 КЗпП України прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Крім того, згідно пункту 22 Постанови № 9 від 06.11.1992, судам необхідно зясувати, в чому конкретно виявилося порушення, яке стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 4 ст. 40 КЗпП; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 1471, 148, 149 КЗпП правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Оскільки звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення, то при розірванні трудового договору необхідно враховувати правила, передбачені для накладення дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків, що проявились в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер.

Дисциплінарне стягнення передбачений в нормативно-правовому акті захід примусового впливу, що застосовується органом, якому надано право прийняття на роботу даного працівника відповідно до його компетенції, за вчинений дисциплінарний проступок. Слід мати на увазі, що власник підприємства чи уповноважений власником орган не вправі змінювати на свій власний розсуд заходи дисциплінарного стягнення.

Право застосування дисциплінарного стягнення надається тому органу, який здійснює право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Слово «орган» у частині першій статті 1471 КЗпП України застосовується у тому ж значенні, що і в статті 29 Цивільного кодексу України, де йдеться про органи юридичної особи, які частіше за все є одноособовими. Це означає, що керівник підприємства завжди має право застосовувати стягнення, оскільки його право приймати на роботу закріплене безпосередньо у статті 16 Закону України «Про підприємства в Україні». Особа, яка виконує обовязки керівника підприємства в силу наказу про це, користується правом прийняття працівників, отже, згідно з частиною першою статті 1471 КЗпП України має право застосовувати стягнення. До керівників підприємства стягнення вправі застосовувати той орган, який відповідно до статуту приймає керівника на роботу.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом (якому надано право прийняття на роботу) безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Стаття 116 цього Кодексу зобов'язує власника або уповноважений ним орган провести виплату належних працівнику сум в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, належні працівнику суми мають бути виплаченими не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 просить суд поновити його на роботі, як незаконно звільненого, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу. Мотивує свої вимоги порушенням відповідачем трудового законодавства при безпідставному звільненні з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України («прогул без поважних причин»), оскільки на думку ОСОБА_1 він відпрацював свою робочу зміну з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00хв. за пятиденним робочим тижнем і не повинен був працювати в зміні з 08.00 год. до 20.00.

Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_3 показав, що 17.06.2015 головний механік ОСОБА_7 повідомив його, що ОСОБА_1 відсутній на робочому місці о 16 год. 15 хв. Він чекав до кінця робочого дня, проте ОСОБА_1 не зявився, тому о 20.00 год. склав акт. ОСОБА_1 працював по графіку з 8.00 до 20.00. ОСОБА_3 особисто дзвонив до ОСОБА_1, але той не відповідав на дзвінки. Це був другий день його зміни, він повинен був бути на роботі до 20.00 год., але його не було. ОСОБА_1 не говорив, що йому треба відвідати лікаря. ОСОБА_8 встановлено, що ОСОБА_1 не було на робочому місці та на території підприємства. 31.10.2014 на час відпустки був змінений графік роботи ОСОБА_1 по 2 дні з 8.00 до 20.00. З 12.01.2015 працював пять днів на тиждень до 16 год. 45 хв. ОСОБА_3 писав рапорт про відсутність ОСОБА_1 на роботі, брав участь у складанні документів (рапорт). Приймав участь в оформленні документів про прогул на роботі.

Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_9 показав, що він інженер з організації та нормування праці на підприємстві, яке є відповідачем у даній справі. Стверджував, що 17.06.2015 о 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 не було на робочому місці, але його графік роботи складається з 11 годин: з 08.00 год. до 20.00 год., 2 робочі зміни та 2 вихідні.

Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_4 показав, що ОСОБА_1 приніс 18.06.2015 довідку від стоматолога, що був у нього на прийомі 17.06.2015. ОСОБА_4 особисто телефонував до стоматолога, який відповів, що на прийомі 17.06.2015 ОСОБА_1 не було. Про те, що ОСОБА_1 з 16 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. немає на робочому місці повідомив по телефону ОСОБА_3, також вказав, що банщиця о 16.00 год. до 16.20 год. впускала ОСОБА_1 в баню. ОСОБА_1 не в перший раз здійснює прогул, порушує трудову дисципліну. Графік роботи 17.06.2015 було узгоджено з позивачем з 08.00 до 20.00 по 2 дні робочих і два дні вихідних, до цього дня він так і працював. Є заява, що він не заперечує працювати з 08.00 до 20.00, тобто за таким графіком.

Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_7 показав, що він в.о. головного інженера з 20.08.2015, до цього часу був головним механіком. О 16 год. 10 хв. виявили відсутність ОСОБА_1, а о 16 год. 30 хв. склав акт особисто. Таке порушення було не вперше, ще 25.06.2015 після обіднього часу він зустрів ОСОБА_1 біля іншого цеху, про що склав акт про відсутність о 13 год. 08 хв. на робочому місці, адже обід до 12.45. Про порушення 17.06.2015 ОСОБА_3 повідомив о 16.00-16.10. На телефонні дзвінки позивач не відповідав, в інструментальному відділі на робочому місці його не було, склали акт.

Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_8 показав, що він голова профкому. 18.06.2015 дізнався про факт вчиненого порушення ОСОБА_1 Були зміни у розпорядженні від 19.03.2015, але самі графіки не затверджені. Відомо, що ОСОБА_1 періодично порушує встановлену дисципліну, складалися акти, робили йому й усні зауваження.

Суд, надавши оцінку показанням свідків, за відсутності даних про зацікавленість свідків щодо наслідків розгляду справи, приймає до уваги факти, зазначені свідками щодо відсутності порушення з боку адміністрації підприємства в частині дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку в частині встановлення робочого графіку змінами: 1 зміна з 08.00 години до 20.00 години, 2 зміна з 20.00 години до 08.00 години, із визначенням часу обідньої перерви. Крім того, графіком визначено робочий час для деяких працівників з 08.00 до 16.45 з обідньою перервою з 12.00 до 12.45. Також судом враховано визнання зазначеними свідками факту порушення позивачем трудової дисципліни в частині відсутності на робочому місці відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку та діючого трудового законодавства, про що, відповідно, свідчать ОСОБА_5, доповідна записка, пояснювальні записки долучені до матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги доводи сторони позивача, щодо порушення його прав з боку відповідача, заперечення представника відповідача, надавши оцінку показанням свідків, суд не вбачає підстав для поновлення звільненого позивача на посаді слюсаря-ремонтника 5 розряду експериментального цеху відокремленого структурного підрозділу «Вагонне депо Мудрьона» державного підприємства «Придніпровська залізниця», та, відповідно, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виходячи з наступного.

Структурний підрозділ ДП «Придніпровська залізниця» Вагонне депо Мудрьона є за характером виробництва та умовами роботи безперервно діючим. Згідно статті 52 КЗпП України на підприємстві застосовується пятиденний та шестиденний робочий тиждень, який встановлений спільно з виборним органом первинної профспілкової організації з урахуванням специфіки роботи, думки трудового колективу, що відображається в Колективному договорі «Вагонного депо «Мудрьона», який приймається на конференції трудового колективу та погоджується з виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради.

Оскільки, ВСП «Вагонному депо «Мудрьона» щомісячно службою вагонного господарства Державного підприємства «Придніпровська залізниця» доводиться план деповського ремонту вагонів та щодобове завдання випуску вагонів, тому на структурному підрозділі за умовами виробництва не може бути додержана встановлена для працівників щоденна або щотижнева тривалість робочого часу. Таким чином, на підставі статті 61 КЗпГІ України на підприємстві застосовується підсумований облік робочого часу.

Положенням про робочий час і час відпочинку працівників залізничного транспорту і метрополітенів передбачається можливість встановлення режиму підсумованого обліку робочого часу із застосуванням місячного облікового періоду. На ВСП «Вагоне депо «Мудрьона» встановлено підсумований облік робочого часу.

Відповідно до статті 57 КЗпП України час початку і закінчення щоденної роботи (зміни) в ВСП «Вагонне депо «Мудрьона» визначені в правилах внутрішнього трудового розпорядку, які внесені в колективний договір підприємства. Дані правила розміщені на дільницях підприємства на видному місці згідно вимог типових правил внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до статті 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний: 1) роз'яснити працівникові його права і обов'язки 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором.

Так, позивач ОСОБА_1 при прийнятті на роботу в ВСП «Вагонне депо «Мудрьона» був ознайомлений з колективним договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, про що свідчить його власноручний підпис в особистій картці.

Графіки змінності в ВСП «Вагонне депо «Мудрьона» розробляються на наступний рік на підставі встановленої Міністерством інфраструктури України норми тривалості робочого часу на рік. Розраховані Міністерством інфраструктури України норми тривалості робочого часу поширюються на всі режими праці і відпочинку. Так як всі плани: фінансові, плани обсягів робіт та ін. розробляються та доводяться підприємствам на календарний рік, який починається з 01 січня та закінчується 31 грудня, так і норми тривалості робочого часу доводяться підприємствам в листопаді місяці поточного року на наступний рік.

На 2015 рік графіки роботи (змінності) для працівників депо згідно доведеної вагонному депо вказівки Придніпровської залізниці від 03.11.2014 року № В.о. Н-21/1131 про встановлення норми часу на 2015 рік та, керуючись наказом Міністерства транспорту України від 10.03.1994 р. № 40-Ц (який є діючим) Про введення в дію особливостей регулювання робочого часу і часу відпочинку окремих категорій працівників, безпосередньо повязаних із забезпеченням безпеки руху поїздів і обслуговуванням пасажирів на залізницях і метрополітенах України, складені, узгоджені на засіданні профспілкового комітету 28.11.2014, затверджені начальником депо та оголошені працівникам депо за 1 місяць до їх введення.

Крім того, витяги з графіку робіт працівників на кожний квартал за місяць до початку кварталу розміщуються на всіх дільницях депо в доступному та зручному для огляду місці, де на початку кожної зміни проводиться працівникам дільниці інструктаж майстром та планується робота на зміну.

Цими графіками передбачені режими робіт, які відповідають режимам ОСОБА_10 (автоматизованої системи бухгалтерського обліку).

Доказом того, що позивачу ОСОБА_1 був відомий його режим роботи є наказ № 108 начальника ВСП «Вагонне депо «Мудрьона» від 09.02.2015 про зміну графіка роботи ОСОБА_1, за його особистою згодою та по узгодженню з профспілковим комітетом депо, був встановлений графік роботи по дві робочі зміни тривалістю 11 годин кожна з перервою на обід 1 година і відпочинком дві наступні за робочими (режим 57) з відповідною оплатою праці згідно чинного законодавства з 12 лютого 2015 року. З цим наказом ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис на зворотному боці наказу з проставленням дати. Починаючи з моменту вказаного в наказі, а саме з 12.02.2015. Ще одним доказом того, що ОСОБА_1 працював за таким режимом роботи, свідчать табелі обліку робочого часу працівників дільниці з ремонту устаткування. Крім того, позивачу ОСОБА_1 була нарахована доплата за роботу у вечірні години з 18.00 до 20.00 згідно режиму його роботи, про що свідчать листки розрахунку заробітної плати.

Крім того, власноручні підписи у персональних графіках роботи за березень, квітень та травень місяці поточного року також свідчать про обізнаність позивача щодо встановленого йому режиму роботи. Персональні графіки, зокрема на червень 2015 року, розміщувались на дільниці, де працював позивач ОСОБА_1 у доступному та зручному для огляду місці за три дні до початку червня місяця. В цей період, а саме: з 18.05.2015 по 04.06.25015 ОСОБА_1 вже знаходився у щорічній відпустці. Після закінчення відпустки 05.06.2015 позивач ОСОБА_1 вийшов на роботу в свою зміну та продовжував працювати за встановленим, вищезазначеним наказом, режимом роботи (режим 57) до дати порушення трудової дисципліни. Будь-яких інших змін, щодо режиму його роботи адміністрацією не встановлювалося. Крім цього ОСОБА_1 до безпосереднього його керівника та до адміністрації щодо зясування питань його режиму роботи не звертався. Тому підстав для закінчення роботи в 16.30 год. 17.06.2015 у ОСОБА_1 не було.

Представником відповідача надано докази, що позивач ОСОБА_1 за період роботи в депо неодноразово порушував свої посадові та трудові обов'язки, про що свідчать накази про накладання на нього дисциплінарних стягнень у вигляді догани та позбавлявся премії за основні результати господарської діяльності, а саме: накази в.о. начальника депо ОСОБА_11 від 30.05.2008 № 43; від 30.08.2008 № 69; від 28.11.2008. № 75; в.о. начальника депо ОСОБА_12 від 22.12.2009 № 104; від 30.06.2010 № 38 та наказ начальника депо ОСОБА_11 від 31.05.2012 № 381 про позбавлення премії ОСОБА_1 за невиконання наказів майстра 03, 04 та 10.04.2012, що характеризує ОСОБА_1, як недисциплінованого працівника (а.с. 134-135, 136, 137, 138-140, 141, 142-144, 146, 147, 148-149, 150, 151, 152-154, 155-156, 157, 158-163, 164).

Суд бере до уваги, що дисциплінарні стягнення на позивача ОСОБА_1 накладалися в різні періоди роботи та різними керівниками ВСП «Вагонне депо «Мудрьона». Цей факт свідчить про необґрунтоване посилання позивача ОСОБА_1 у позовній заяві щодо неприязного ставлення до нього начальника депо ОСОБА_4

Крім того, суд вислухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, дослідивши письмові матеріали, оцінивши всі докази в сукупності та кожен окремо, дійшов висновку, що ОСОБА_1 17.06.2015 повинен був працювати за графіком у першу зміну з 08.00 год. до 20.00 год., тому незаконно залишив своє робоче місце та територію підприємства о 16. год. 30 хв., чим здійснив прогул.

Суд критично відноситься до пояснень позивача ОСОБА_1, що він 17.06.2015 попереджав свого керівника, що йому потрібно звернутися до стоматолога з гострим зубним болем, оскільки його пояснення спростовуються наявною в матеріалах справи на а.с. 61 завіреною належним чином копією пояснювальної ОСОБА_1, написаною власноручно, в якій зазначено, що «він пішов з території підприємства не попередивши про це майстра».

Крім того, факт залишення робочого місця позивачем ОСОБА_1 підтверджується крім інших доказів, також поясненнями банщиці ОСОБА_6, яка 17.06.2015 о 16.00 год. впустила його до бані (а.с. 60).

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги факти, які містять матеріали справи, підтверджені показами свідків, суд визнає правомірними дії відповідача в частині винесення Наказу про звільнення позивача з роботи на підставі ч. 4 ст. 40 КЗпП України, оскільки зазначений вид дисциплінарного стягнення, як право роботодавця, було застосовано відповідачем за прогул без поважних причин, що не спростовано позивачем в судовому засіданні.

Так, відповідно до ОСОБА_5, доповідної записки, пояснювальних, долучених до матеріалів справи встановлено факт порушення позивачем трудової дисципліни в частині відсутності 17.06.2015 з 16 год. 30 хв. до 20 год. 00 хв. на робочому місці відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку та діючого трудового законодавства, фактичні обставини якого підтверджено свідками в судовому засіданні, крім того, позивачем не надано доказів поважності причини його відсутності на робочому місці у зазначений період часу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені порушення трудової дисципліни позивачем, могли бути підставою реалізації відповідачем свого права на застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення за прогул без поважних причин за ч. 4 ст. 40 КЗпП України, яке було застосовано відповідачем в межах встановленого законом строку.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Проаналізувавши зібрані у справі докази у їх сукупності, наведені сторонами доводи та заперечення з приводу предмету позову, суд вважає, що відповідачем не порушено жодних прав, законних інтересів позивача та вимог чинного законодавства України, а тому правові підстави позивача, наведені на обґрунтування позовних вимог, суд вважає безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, яке регулює трудові відносини, що виникли між сторонами у справі.

Керуючись ст. ст. 36, 38-40, 147, 148, 232, 235, 2371 Кодексу законів про працю України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року, ст. ст. 10, 11, 57, 58, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до державного підприємства «Придніпровська залізниця» відокремлений структурний підрозділ «Вагонне депо Мудрьона», про поновлення на роботі відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя Хомініч С.В.

Повний текст рішення складено 23.11.2015.