АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2374/15 Справа № 199/9647/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Руденко В. В. Доповідач - Кочкова Н.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої: судді Кочкової Н.О.,

Суддів: Григорченка Е.І., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря: Левцунова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, - за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 24 листопада 1973 року, вони мають повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року шлюб розірвано. За час спільного життя вона перенесла 3 операції, після останнього оперативного втручання в 2005 році отримала інвалідність. До 2009 року відповідач підтримував її як морально, так і матеріально, з 1 лютого 2009 року вони припинили шлюбні стосунки. Вона мешкає одна, ніде не працює, є пенсіонером та інвалідом III групи; єдиним її доходом є пенсія за віком в розмірі 1064 грн. 99 коп., вартість комунальних послуг - 742 грн. 22 коп. щомісячно. Крім того, їй необхідно купувати ліки. Посилаючись на те, що відповідач після 40 років спільного життя не надає їй матеріальної допомоги та не цікавиться її життям, позивач просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку(доходу) щомісячно з дня подачі позову, та стягнути витрати на юридичну допомогу у сумі 1100 грн. (а.с.1-3)

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 46).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилалась на те, що рішення суду не відповідає вимогам закону, принципам розумності та справедливості, просить частково скасувати рішення суду і стягнути з відповідача на її користь аліменти у сумі 500 грн. щомісячно, а також витрати на юридичну допомогу (а.с. 48-49).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 1973 року, мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2014 року шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, установлений у розмірі 949 грн. (у редакції Закону України від 27.03.2014 р. N 1165-VII).

Із матеріалів справи вбачається, що позивач отримує пенсію у сумі 1064,99 грн. (а.с.75), що перевищує визначений законом прожитковий мінімум, тому суд правильно відмовив у задоволенні позову, а посилання позивача у позові і в апеляційній скарзі на наявність потреби матеріальної допомоги з боку бувшого чоловіка не є підставою для задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність стягнення аліментів у твердій грошовій сумі - протирічить закону, оскільки такі позовні вимоги у суді 1 інстанції не заявлялись, а посилання на завеликий розмір комунальних платежів і на той факт, що відповідач має більший розмір доходів, - не має правового значення для вирішення спору, оскільки не спростовує ч.4 ст. 75 СК України

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно посилався на те, що матеріальну допомогу їй повинен надавати син, хоча вона позовні вимоги до сина не заявляла, - не являється підставою для скасування рішення суду, оскільки ці доводи не спростовують вищезазначені вимоги законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і зводяться, в основному, до переоцінки доказів, але відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду 1 інстанції.

Судом 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі наданих доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ВІДХИЛИТИ.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: