АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/ 4501 /2015 Головуючий у І інстанції Ключник А.С.
Доповідач Котула Л.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року в справі за позовом Комунального підприємства "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа, Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про виселення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року КП"Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа, Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про виселення.

Зазначало, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться у їх господарському віданні .

Згідно ордеру 033487 від 06 квітня 1979 року кімната АДРЕСА_1 була надана у користування ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Починаючи з 2000 року оплата за житлово-комунальні послуги не надходила і на 28 лютого 2014 року заборгованість складає 6 183, 91 грн..

У зв'язку з чим, 25 листопада 2013 року та 24 січня 2014 року працівники позивача намагалися з'ясувати , хто мешкає в кімнаті АДРЕСА_1, але потрапити в кімнату їм не вдалося , оскільки в загальному коридорі на 3 кімнати встановлено металеві двері, які їм ніхто не відкрив.

При цьому працівники КП"Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва" неодноразово зверталися з вимогою до відповідачів про звільнення самовільно зайнятого жилого приміщення, проте відповідачі на ці вимоги не реагують та надалі проживають в кімнаті НОМЕР_1.

Посилаючись на те, що спірне жиле приміщення відповідачі в добровільному порядку не звільнили й займають його неправомірно, просило виселити їх з цього приміщення .

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року позов КП"Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа, Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про виселення задоволено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та закрити провадження в справі, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідачів , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, представника позивача , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши надані в суді апеляційної інстанції докази , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Положенням ч. 3 ст. 116 ЖК Української РСР передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того , що відповідачі без законних на те підстав проживають в кімнаті АДРЕСА_1 а тому підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення.

Проте з такими висновком суду погодитися не можна , оскільки судом неповно з'ясовані обставини , що мають значення для справи , що відповідно до п.1 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою до скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Судом встановлено, що згідно розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.02.2011 року №106 "Про закріплення майна, що передане до сфери управління Святошинської в м. Києві державної адміністрації " відповідно до рішення Київської міської ради від 28.10.2010 № 183/4995 " Про окремі питання організації управління районами в м. Києві " та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради ( Київській міській державній адміністрації) від 10.12.2010 року № 1112 " Про питання організації управління районами в м. Києві " закріплено на праві господарського відання без права розпорядження за комунальним підприємством майно, що передане до сфери управління Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, згідно з додатками 1-14( а.с. 4).

На підставі ордеру Виконавчого комітету Київського міського № 033487 від 06 квітня 1979 року, який виданий відповідно до рішення виконкому Ленінградської райради від 12 березня 1979 року № 294 ОСОБА_5 по місцю роботи було надано у користування жилу площу, яка складається з однієї кімнати площею 8, 8 кв.м., що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Відповідачі проживають в квартирі АДРЕСА_1 .

З письмової заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення випливає, що після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 звертався до Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації щодо надання йому ізольованої кімнати НОМЕР_2 в комунальній квартирі , яка звільнилася , оскільки він з сім'єю перебуває на квартирному обліку.

Проте йому було відмовлено з тих підстав , що належні йому та членам його сім'ї кімнати в цій комунальній квартирі приватизовані , але запевняли , що це питання було вирішено.

На підтвердження зазначеного ОСОБА_1 надав копію відповіді Святошинської районної державної адміністрації від 08 листопада 2012 року ( а.с. 58).

У судовому засіданні апеляційного суду м. Києва відповідачі стверджували , що приписи, на які посилається позивач щодо звільнення кімнати, вони не отримували. Кімната, з якої просить їх виселити позивач є вільною.

Для перевірки цих доводів відповідачів , колегією суддів було оголошено перерву та запропоновано представнику позивача перевірити зазначену обставину.

04 червня 2015 року членами комісії у складі : майстра технічної дільниці ОСОБА_7, майстрів технічної дільниці ОСОБА_6 , ОСОБА_8 був складений акт про те , що кімната АДРЕСА_1.

За таких обставин, рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову , оскільки позивачем не доведені ті обставини , на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,316 ЦПК України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити Комунальному підприємству " Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва " у задоволені позову до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа, Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація про виселення.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді: