Справа № 353/44/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1140/2015
Головуючий у 1 інстанції Луковкіна У. Ю.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Яковин М.Я.

з участю: представника ТзОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш»

Труфана М.М.,

позивача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4, представника ВАТ «Автоливмаш» Міровського В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ТзОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш», державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» про зобов'язання вчинити дії, за апеляційними скаргами директора ТзОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш» Зуба А.Г. та представника Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною Приходька Я.М. на рішення Тлумацького районного суду від 15 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Тлумацького районного суду від 15 квітня 2015 року задоволено позов ОСОБА_3 до ТзОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш», державної компанії з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» про зобов'язання вчинити дії.

Зобов'язано ТзОВ Машинобудівний завод «Автоливмаш» та державну компанію з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» надати ОСОБА_3 довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній згідно додатку №5 до «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМУ від 05.07.2006 року №920, з зазначенням періоду роботи, що зараховується до спеціального стажу; професії; характеру виконуваної роботи; розділу, підрозділу, пункту, найменування списку або його номеру до якого включається цей період роботи; первинних документів за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка за період з 01.02.1980 року по 08.06.1987 року.

На дане рішення директор ТзОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш» Зуб А.Г. та представник Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною Приходько Я.М. подали апеляційні скарги, в яких посилаються на неповне з'ясування судом обставин справи, та порушення норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі директор ТзОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш» Зуб А.Г. зазначає, що суд безпідставно посилався на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 року, в якій нібито встановлено правонаступництво покупців у всіх майнових правах та зобов'язаннях цілісного майнового комплексу, без обмежень, в тому числі щодо видачі довідки про пільговий стаж. Оскільки ні ТзОВ «Куфур», ні його правонаступник ТзОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш», ні ДК з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» участі у судовому розгляді справи Львівським апеляційним адміністративним судом не брали, то така ухвала не носить для них приюдиційного характеру. Більше того, у вказаний ухвалі було зазначено лише про правонаступництво майнових зобов'язань покупців, а не визначено їх зобов'язання щодо колишніх працівників продавця.

Також апелянт зазначає, що відмова відповідача видати позивачу уточнюючу довідку грунтується на об'єктивних причинах, зокрема відсутності первинних кадрових та бухгалтерських документів за необхідний період часу у відповідача, а тому висновок суду в частині зобов'язання відповідача видати уточнюючу довідку суперечить встановленому законом порядку для видачі вказаної довідки.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції, директор ТзОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш» Зуб А.Г. просив скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представник Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною Приходько Я.М. вказує, на те, що позивач ОСОБА_3 в період з 01.02.1980 року по 08.06.1987 року мав трудові відносини з ВАТ «Автоливмаш», і виходячи з п.4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, саме відповідач повинен був у день звільнення надати позивачу трудову книжку з відповідними записами. На думку апелянта у ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною відсутні правові підстави для надання позивачу відповідної довідки.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції представник Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною Приходько Я.М. просив скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник ТзОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш» вимоги апеляційної скарги підтримав та просила про її задоволення; доводи апеляційної скарги представника Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною ним також визнано.

Позивач ОСОБА_3, його представник ОСОБА_4 та представник ВАТ «Автоливмаш» Міровський В.П., доводів апеляційних скарг не визнали, рішення суду першої інстанції вважають законним і обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, доводи представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

На підставі трудової книжки НОМЕР_1 (а.с. 12-13), наказів Івано-Франківського заводу «Автоливмаш» (а.с. 16-21) та копій архівних довідок від 22.08.2014 р., виданих Архівним відділом Івано-Франківської обласної державної адміністрації Івано-Франківської області, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач ОСОБА_3 з 01 лютого 1980 р. до 08 червня 1987 р. працював учнем слюсаря механоскладальних робіт, слюсарем механоскладальних робіт 3-го розряду, газорізальником 2-го розряду, газорізальником 3-го розряду дільниці УПУ Івано-Франківського заводу ливарних автоматичних ліній «Автоливмаш» (а.с. 5, 6).

Судом також вірно встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ВАТ «Автоливмаш» продало ДК з утилізації відходів як вторинної сировини «Укрекокомресурси» та ТзОВ «Куфур» відповідний майновий комплекс (а.с. 56-60). Згідно акту прийому-передачі від 30.09.2004 року покупцям були передані майнові активи та грошові зобов'язання цілісного майнового комплексу (а.с. 61-62).

З матеріалів справи також вбачається, що листом від 30.09.2014 р. ВАТ "Автоливмаш" на звернення позивача про видачу йому уточнюючої довідки повідомило, що у зв'язку з продажем цілісного майнового комплексу ВАТ «Автоливмаш» до покупців перейшли всі зобов'язання ВАТ «Автоливмаш», а тому за отриманням довідки для призначення пільгової пенсії необхідно звернутись до правонаступників ТзОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш» та Виробничого комплексу «Автоливмаш» (а.с. 8).

Листом від 21.10.2014 року ТзОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш» відмовив позивачу в наданні спірної довідки з тих підстав, що не вважає себе правонаступником ВАТ «Автоливмаш» (а.с. 9).

Задовольняючи позов ОСОБА_3, та зобов'язуючи відповідачів надати позивачу довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачі є правонаступниками ВАТ «Автоливмаш», який в свою чергу був правонаступником Івано-Франківського заводу ливарних автоматичних ліній «Автоливмаш», на якому працював позивач, а відтак до відповідачів в порядку правонаступництва перейшли зобов'язання щодо надання інформації позивачу.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Встановлено, що згідно з записами у трудовій книжці позивача, ОСОБА_3 працював на посадах, а отже повинен був виконувати роботи, передбачені переліком виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими та важкими умовами праці. Відповідно, виконання робіт, характерних для даних професій може давати право позивачу на отримання пільгової пенсії за списком затвердженим постановою КМУ від 11.03.1994 р. № 162.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто, уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності в трудові книжці особи відомостей про стаж роботи, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та її характер, а не право особи на пільгову пенсію. Дана довідка призначена для подальшого її надання особою, що оформлює пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які в свою чергу визначають наявність підстав і права особи на пенсію на пільгових умовах.

Крім цього, ст. 49 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Зважаючи на це, суд першої інстанції, прийшов до обгрунтованого висновку про підставність позовних вимог ОСОБА_3 про видачу уточнюючої довідки відповідачами, як власниками ( на даний час) цілісного майнового комплексу ВАТ «Автоливмаш».

Що стосується доводів апеляційної скарги директора ТзОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш» Зуба А.Г. в частині помилкового посилання суду на ч.1 ст. 61 ЦПК України та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 року то такі не приймаються судом до уваги. Так, вказаною ухвалою встановлено обставини, зокрема щодо ВАТ «Автоливмаш», правонаступниками якого є відповідачі.

Доводи апелянта, про неможливість надання уточнюючих довідок, в зв'язку з їх відсутністю відповідної інформації на підприємстві також не заслуговують на увагу, оскільки, позивачем ОСОБА_3 особисто зібрано всі необхідні документи, в тому числі і архівні довідки та в надано їх відповідачу, для виготовлення останнім уточнюючої довідки. Крім цього, відмова відповідача видати уточнюючу довідку суперечить вимогам трудового законодавства

Не заслуговують також на увагу, посилання представника Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною Приходька Я.М. в тій частині, що в період з 01.02.1980 року по 08.06.1987 року позивач мав трудові відносини з ВАТ «Автоливмаш», і саме останній повинен видавати відповідну довідку. Так, виходячи з приюдиційності встановлених ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2014 року правовідносин правонаступництва та виходячи з аналогії застосування до спірних правовідносин ч.6 ст.107 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновком суду в частині солідарної відповідальності відповідачів за надання запитуваної позивачем інформації.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу у межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судом першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни з мотивів, наведених у скарзі, немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги директора ТзОВ «Машинобудівний завод «Автоливмаш» Зуба А.Г. та представника Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною Приходька Я.М. - відхилити.

Рішення Тлумацького районного суду від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий О.Є. Меленко

Судді В.А. Девляшевський

А.Ю.Малєєв