Номер провадження: 22-ц/785/9631/15
Головуючий у першій інстанції Теренчук Ж. В.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П. Сегеди С.М.

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний Банк України» в особі Одеського облуправління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 17 вересня 2015 року, -

встановила:

13 січня 2014 року Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний Банк України" в особі Одеського облуправління АТ "Ощадбанк" звернулись до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якій просять стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №958 від 23.09.2008 року станом на 06.12.2013 року в розмірі 18819,39 грн., а також в рівних частках судові витрати в розмірі 229,40 грн.

Після цього позивач двічі уточнював позовні вимоги та 08.09.2015 року подав до суду заяву про збільшення позовних вимог в останній редакції, згідно якої Банк просив суд стягнути на його користь з відповідачів солідарно заборгованість, яка станом на 25.08.2015 року склала 34944,91 грн.

Свої вимоги мотивували тим, що відповідно до кредитного договору №958 від 23.09.2008 року Банк надав відповідачу ОСОБА_2 кредит в сумі 13000 грн. з терміном остаточного погашення не пізніше 30.09.2011 року та сплатою 12,5% річних. В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 були укладені договори поруки №958, №958/1 від 23.09.2008 року, згідно з якими поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором. Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання по кредитному договору не виконувала, у зв'язку з чим виникла заборгованість боржника перед Банком станом на 25.08.2015 року у сумі 34944,91 грн. Тому просить суд змінені позовні вимоги задовольнити та стягнути на користь Банку з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у сумі 34944,91 грн. та в рівних частинах судовий збір у сумі 349,44 грн.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 17 вересня 2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний Банк України" в особі Одеського облуправління АТ "Ощадбанк" про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" заборгованість за кредитним договором №958 від 23.09.2008 року станом на 25.08.2015 року в сумі 32944,91 грн., яка складається з: простроченого основного боргу по кредиту - 11168,02 грн., прострочених процентів за користування кредитом - 10891,31 грн., простроченої комісійної винагороди за супроводження кредиту - 2436,40 грн., пені за прострочений основний борг по кредиту - 2116,87 грн., пені за прострочені проценти за користування кредитом - 4047,20 грн., суми інфляційних витрат від прострочених відсотків по кредиту - 2285,11 грн.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь позивача судовий збір у сумі 349,44 грн.

В задоволенні іншої частини позову, а також в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" на користь ОСОБА_3 витрати на проведення експертизи в розмірі 3326,40 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати в частині стягнення з неї на користь Банку заборгованості в сумі 32 944,91 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в повному обсязі Банку в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що на підставі договору від 23 вересня 2008 року відповідачка отримала у позивача кредит у сумі 13000 грн. під 12,5% річних терміном на 36 місяців, тобто до 30 вересня 2011 року.

За належне виконання умов договору відповідачкою поручилась ОСОБА_4 на підставі договору поруки від 23 вересня 2008 року.

У встановлені договором кредиту строки відповідачка кошти не повернула, тому районний суд обґрунтовано задовольнив позов у частині стягнення з неї та поручителя ОСОБА_4 суми кредиту та санкцій за прострочку виконання умов договору.

Врахувавши скрутне матеріальне становище відповідачки, суд першої інстанції на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшив розмір неустойки, оскільки він значно перевищує розмір збитків, і наявні інші обставини, що мають істотне значення.

На думку судової колегії, районним судом підставно було відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_3, оскільки у ході судового розгляду справи було встановлено, що договір поруки від 23 вересня 2008 року він не укладав.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Посилання апеляційної скарги ОСОБА_4 на те, що договір поруки вона не підписувала, не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду, оскільки доказів на їхнє підтвердження вона суду не надала.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: ст. 304, п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 17 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.П. Гайворонський

С.М. Сегеда