справа № 165/973/15-ц
провадження №2/165/342/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі Харук Ю.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

предтавника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

третя особа на стороні відповідача

без самостійних вимог ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог ОСОБА_5, Управління ДАІ УМВС у Волинській області, про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, та скасування зняття з обліку та державної реєстрації транспортного засобу, -

встановив:

16.04.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особа без самостійних вимог ОСОБА_5, Управління ДАІ УМВС у Волинській області, про визнання права власності та витребування майна з чужого володіння.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 серпня 1972 року між позивачем та ОСОБА_6 було укладено шлюб. Під час шлюбу в 1983 році ними було придбано автомобіль ВАЗ 21051, 1983 року випуску, реєстраційний номер А6698ВН, номер кузова НОМЕР_1. 29 червня 2014 року ОСОБА_6 помер. До спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка позивача, окрім іншого спільно нажитого майна, входить даний автомобіль, що є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач є спадкоємцем за законом, іншими спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину після ОСОБА_6 є його дочки від першого шлюбу: ОСОБА_7 та ОСОБА_8. За життя ОСОБА_6, з відома позивача, 01.10.2009 року видав нотаріально посвідчену довіреність №1-2853 на право розпорядження належним йому на праві спільної сумісної власності автомобілем на імя своєї онуки ОСОБА_9 та її чоловіка ОСОБА_5. До моменту смерті ОСОБА_6 автомобіль знаходився у ОСОБА_3, що є також онуком покійного ОСОБА_6 Позивач зазначає, що при оформлені спадщини після смерті чоловіка, їй стало відомо, що даний належний спадкоємцю і їй, як дружині останнього, транспортний засіб 31 січня 2015 року було знято з обліку і зареєстровано на нового власника відповідача ОСОБА_3 Зняття транспортного засобу з обліку було проведено ОСОБА_5, діючим на підставі довіреності №1-2853 від 01.10.2009 року, яка втратила чинність в зв'язку із смертю довірителя. Вказує, що відповідач навмисно приховав цей факт, достовірно знаючи про смерть близької людини, а лише переслідував мету заволодіння спірним автомобілем, що підлягає включенню до спадкової маси. В звязку з порушенням її права на спадкування, ОСОБА_1, звернулася за захистом до суду.

Оскільки спірний автомобіль був придбаний спадкодавцем ОСОБА_6 в 1983 році, тобто в шлюбі з позивачем, тому, відповідно до вимог ст. 22 КпШС, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, вказаний транспортний засіб належить позивачу на праві спільної сумісної власності подружжя. В звязку з наведеним, просить витребувати від ОСОБА_3 автомобіль марки ВАЗ 21051, визнати за нею право власності на ? частину зазначеного автомобіля, та скасувати зняття з обліку та державну реєстрацію автомобіля ВАЗ 21051, 1983 року випуску, реєстраційний номер А6698ВН, номер кузова НОМЕР_1, проведені 31 січня 2015 року Нововолинським Центром ДАІ 0703 у Волинській області.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали з підстав наведених у позові, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, мотивуючи тим, що 01.10.2009 року чоловік позивача ОСОБА_6 відчужив транспортний засіб, а з метою економії коштів, належним чином купівлю продаж не оформив, обмежившись видачею довіреності, що посвідчена нотаріально. Вважають, що 01.10.2009 року власник розпорядився належним йому майном, за життя не ставив питання про повернення йому транспортного засобу, а тому відповідач вважав, що вказаний автомобіль належить йому на праві власності і не може бути витребуваний судом.

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_5 в суді не заперечив, що 31 січня 2015 року він особисто, маючи на руках довіреність від імені покійного діда своєї дружини, а також техпаспорт на спірний автомобіль, виданий на імя довірителя, знаючи, що власник ОСОБА_6 29 червня 2014 року помер, звернувся до центру ДАІ 0703 в місті Нововолинську і на підставі вказаних документів, а також довідки рахунка, що видана цього ж числа на підставі техпаспорта на імя покійного ОСОБА_6, зняв з реєстраційного обліку автомобіль ВАЗ 21051 р.н. А6698ВН, з метою його відчуження на користь брата дружини та внука ОСОБА_6, ОСОБА_10 За заявою останнього, спірний автомобіль був зареєстрований за відповідачем. Вважає, що діяв правомірно, оскільки мав такі повноваження згідно довіреності від 01.10.2009 року виданої ОСОБА_6. Про те, що довіритель помер, він у центрі ДАІ не повідомляв, і не вважав за потрібне це робити, оскільки цього питання в центрі ДАІ у нього ніхто не зясовував.

Представник третьої особи УДАІ УМВС України в Волинській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

06 серпня 1972 року укладено шлюб між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5)

29 червня 2014 року чоловік позивача ОСОБА_6 помер, про що 02.07.2014 року видано свідоцтво про смерть (а.с.5 зворот.)

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина, і позивач, як дружина спадкодавця, є спадкоємцем першої черги за законом.

Відповідно до повідомлення начальника Центру ДАІ 0703 від 24.02.2015 року (а.с.6) на громадянина ОСОБА_6 був зареєстрований транспортний засіб ВАЗ 21051, 1983 року випуску, державний номерний знак А6698ВН, номер кузова НОМЕР_1. Як зазначено у вказаному повідомленні 31.01.2015 року даний автомобіль перереєстровано на нового власника гр. ОСОБА_3, що є відповідачем у справі.

Як встановлено в судовому засіданні, 01 жовтня 2009 року ОСОБА_6 видав довіреність, якою від свого імені уповноважив ОСОБА_5 та ОСОБА_9, що приходиться йому онукою, вчиняти від його імені будь-які не заборонені законом, правочини щодо розпорядження (продати, обміняти, здавати в оренду) належним йому автомобілем марки «ВАЗ 21051» 1983 року випуску, державний номер А6698ВН.

31.01.2015 року за вище вказаною довіреністю, у центрі ДАІ 0703, спірний автомобіль було знято з обліку на підставі довідки-рахунку серії ВІА №974622, виданої на імя відповідача, згідно технічного паспорту транспортного засобу серії АЛ № 087718 зареєстрованого на ОСОБА_6 (а.с.49-51) .

31.01.2015 року даний автомобіль перереєстровано на нового власника ОСОБА_3, що підтверджено повідомленнями центру ДАІ 0703, (а.с.6) та Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області (а.с.49, 52).

Відповідно до висновку про вартість майна від 12.05.2015 року (а.с.37), ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21051, 1983 року випуску, реєстраційний номер А6698ВН, становить 30261 грн.

Беручи до уваги наведені вище встановлені судом дослідженими доказами, фактичні обставини справи, аналізуючи правову природу здійснення повноважень за довіреністю від імені власника, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст.237, ч.1,ч.3 ст.244, п.6 ч.1 ст.248 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана, або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність.

Таким чином, на момент здійснення 31 січня 2015 року операції по перереєстрації транспортного засобу марки ВАЗ 21051, 1983 року випуску, державний номер А6698ВН на ОСОБА_3, довіреність видана від імені власника транспортного засобу ОСОБА_6 втратила свою дію в звязку із смертю довірителя, а тому представництво уповноважних власником осіб на вчинення дій з розпорядження належним йому майном, зокрема спірним автомобілем за довіреністю від 01.10.2009 року, припинилося.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦПК України).

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою зокрема довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Таким чином, враховуючи, що на час відчуження автомобіля, довіритель ОСОБА_6 помер, його воля не була направлена на вчинення правочину, оскільки видана ним 01.10.2009 року довіреність припинила дію, то підлягає скасуванню зняття з обліку та державна реєстрація автомобіля марки ВАЗ-21051, 1983 року випуску, державний номер А6698ВН, номер кузова НОМЕР_1, проведена 31 січня 2015 року Центром ДАІ 0703 за ОСОБА_3

З огляду на встановлені обставини, суд не може взяти до уваги твердження свідків сторони відповідача ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_12 стосовно відчуження ОСОБА_6 01.10.2009 року спірного транспортного засобу, оскільки видача довіреності від імені власника на вчинення будь яких не заборонених законом дій стосовно належного йому майна, не породжує права власності уповноважених власником осіб, на належне йому майно.

ОСОБА_1 у позові вказує, що транспортний засіб, який є предметом спору, є спільним майном подружжя, а тому підлягає включенню до спадкового майна після смерті її чоловіка ОСОБА_6

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (ч. 1 ст. 388 ЦК України).

Як зазначено у ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Проаналізувавши надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи наведені вище норми матеріального і процесуального законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що частина спірного автомобіля, який входить до складу спадщини померлого співвласника ОСОБА_6, належить його дружині ОСОБА_1 та вибув з володіння поза її волею, а тому підлягає витребуванню на її користь з незаконного володіння ОСОБА_3

При цьому, суд вважає за необхідне, скасувати зняття з обліку та державну реєстрацію автомобіля марки ВАЗ 21051, 1983 року випуску, державний номер А6698ВН, номер кузова НОМЕР_1 за ОСОБА_3, проведені 31 січня 2015 року Нововолинським Центром ДАІ 0703 у Волинській області.

Відповідно до ст. 1296, ч. 1 ст. 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Отже, оформлення права на спадщину здійснюється шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, за видачею якого має право звернутися позивач, враховуючи те, що спірний автомобіль витребуваний на її користь з чужого незаконного володіння відповідача, то на думку суду, питання про видачу свідоцтва про право на спадщину вирішується нотаріусом, а тому в частині визнання права власності на відповідну частину автомобіля за позивачем, слід відмовити.

Понесені позивачем по первісному позову документально підтверджені судові витрати відповідно до правил ст.88 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

До стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає 302 (триста дві) гривні сплаченого судового збору. (а.с.1,69).

При вирішенні питання про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу, суд не бере до уваги долучену позивачем квитанцію до прибуткового касового ордера, яка не містить всіх необхідних реквізитів (а.с.11), що не може слугувати підставою до а стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 202, 203, 215, 237, 244, 248 ЦК України- суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати зняття з обліку та державну реєстрацію автомобіля марки ВАЗ 21051, 1983 року випуску, державний номер А6698ВН, номер кузова НОМЕР_1 за ОСОБА_3, проведені 31 січня 2015 року Нововолинським Центром ДАІ 0703 у Волинській області.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 автомобіль марки ВАЗ 21051, 1983 року випуску, державний номер А6698ВН, номер кузова НОМЕР_1, та передати його ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 302 (триста дві) гривні сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук