Справа №299/2538/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді: Бисага Т.Ю.

суддів: Дроботя В.В., Власов С.О.,

при секретарі: Чучка Н.В.,

за участю - ОСОБА_1, та його представника ОСОБА_2, представника ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" - Жила Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про виселення та зняття з реєстраційного обліку, третя особа: Орган опіки та піклування Виноградівської РДА,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України" звернулось до суду з вказаним позовом, який мотивують тим, що 04 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі Філії - Закарпатське обласне управління ВАТ "Державний ощадний банк України та фізичною особою - ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 80407, згідно з яким позивач надав відповідачу суму кредиту у розмірі 250 000,00 гривень.

У зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, банк звернувся із позовом до суду про стягнення з боржника ОСОБА_4 заборгованості за кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме житлового будинку з надвірними спорудами за АДРЕСА_1 та земельної ділянки 0,2500 га.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 04.11.2013 року позов банку було в цій частині задоволено.

В подальшому Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2014 року позовні вимоги про виселення та зняття з реєстраційного обліку було задоволено частково.

Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з житлового будинку АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з кожного по 121,80 грн. судових витрат на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Закарпатського обласного управління ПАТ "Державний ощадний банк України".

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник відповідача ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу на рішення, якою просив скасувати рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2014 року, мотивуючи апеляційну скаргу тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, порушив норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні, колегія приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, вступило в законну силу.

Відповідно до статті 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передане в іпотеку житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Так, 30.05.2014 року відповідачам були надіслані вимоги про звільнення житлового приміщення, які вручені останнім під розписку 05.06.2014 року. (а.с. 27,28,30).

Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання вимоги про добровільне звільнення житлового приміщення.

Згідно даних реєстраційного обліку в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Якщо мешканці не звільняють будинок у встановлений законом строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством.

Доводи викладені в апеляційній скарзі належними та допустимими доказами не доведені, що у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2014 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді