Справа № 444/1635/14 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин Я.М.
Провадження № 22-ц/783/2664/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мусіна Т. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - Мусіної Т.Г.

суддів - Бермеса І.В., Савуляка Р.В.

за участі секретаря - Щербая В.П.

з участю: представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 04 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа державний виконавець відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області Березяк Володимир Романович, про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів на дитину,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, уточненим в процесі розгляду справи, до ОСОБА_2, третя особа державний виконавець відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області Березяк Володимир Романович, про стягнення неустойки (пені) за несплату аліментів на дитину, в якому просила стягнути в її користь неустойку (пеню) за несплату аліментів на дитину в розмірі 38 254,30 грн. за період з грудня 2008 року по 01.11.2014р.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем у справі, який в подальшому було розірвано 14.02.2001р. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 27.06.2000р. ухвалено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від всіх видів доходу щомісячно. Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 07.12.2008р. вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно, а рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 02.10.2009р. зменшено розмір стягуваних аліментів до 210 грн. 30 коп. Посилаючись на те, що відповідач не сплачує належним чином аліменти на утримання дитини, внаслідок чого виникла заборгованість, просила задовольнити її позов.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 04 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за несплату аліментів на дитину в розмірі 38 254 грн. 29 коп. та судовий збір в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що його вини у прострочені сплати аліментів, починаючи з кінця 2008 року немає, так як він не мав офіційного місця праці. Крім цього жодних повідомлень від державного виконавця про наявність заборгованості по сплаті аліментів до нього не надходило. Також зазначає, що до вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність строком в один рік, яку позивачка пропустила. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що сторони - бувше подружжя, шлюб між якими розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_1 від 15.04.2004р. (а.с. 8).

Сторони мають спільного сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1., який проживає разом з позивачкою і на утримання якого відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти, однак допустив заборгованість.

Згідно частин 1 та 2 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до рішення Жовківського районного суду Львівської області від 27 червня 2000 року з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили і було звернуто до виконання.

Аліменти в розмірі ? частини доходу відповідач ОСОБА_2 повинен був сплачувати до збільшення їх розміру до 400 грн. на місяць рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 07 грудня 2008 року.

Вказане рішення суду набрало законної сили і на його виконання видано виконавчий лист № 2-190/2008 (а.с. 10).

В такому розмірі аліменти відповідач був зобов'язаний сплачувати до зменшення їх розміру з 400 грн. до 210,30 грн. на місяць рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2009 року (а.с. 11).

Вказане рішення суду набрало законної сили і на його виконання видано виконавчий лист № 2-964/2009р. (а.с.12).

Встановлено, що відповідач нерегулярно та не в повному розмірі сплачував аліменти як в розмірі 400 грн., так і в розмірі 210,30 грн. у зв'язку з чим з грудня 2008 року по 01.11.2014р. виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах, складеному державним виконавцем (а.с. 96).

Розмір заборгованості за вказаний період відповідачем не оспорювавася.

Зокрема, з вказаного розрахунку вбачається, що аліменти за грудень 2008 року в розмірі 100 грн. сплачені не були у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка була частково погашена в жовтні в розмірі 39,70 грн., та у листопаді 2009р. в розмірі 60,30 грн., відтак пеня за несплату аліментів за грудень 2008р. нараховується з січня 2009р. до жовтня 2009р. на суму 100 грн., а з жовтня до листопада 2009р. на суму 60,30 грн. В січні та лютому 2009р. відповідач зовсім не сплачував аліменти в розмірі 400 грн., а також з квітня по вересень включно 2009р. не сплачував аліменти в розмірі 400 грн., яка в послідуючому була погашена.

Цим розрахунком підтверджується, що не в повному розмірі відповідачем сплачувались аліменти в розмірі 210,30 грн. (а.с. 87-88).

На підставі наявних у цій довідці даних за вказаний період позивачем правильно здійснено розрахунок неустойки (пені), який перевірено апеляційною інстанцією та встановлено, що його проведено відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у рішення Верховного Суду України від 10.06.2009р. по цивільній справ № 6-22289св08 та в постанові Верховного Суду України від 11.09.2013р. по справі № 6-81цс13, тому колегія суддів з цим розрахунком повністю погоджується.

А саме, в розрахунку пені правильно визначено розмір несплачених аліментів по кожному щомісячному платежу, правильно встановлено строк до якого щомісячне зобов'язання мало бути виконано, кількість прострочених днів та розмір нарахованої пені за кожний місяць, враховані усі здійснені відповідачем проплати.

Доказів, які в спростовували розрахунок позивача суду не надано.

Розрахунок пені, проведений відповідачем не відповідає методиці розрахунку пені у зв'язку з про строчкою сплати аліментів, зазначеного у рішення Верховного Суду України від 10.06.2009р., тому не приймається до уваги.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем пропущено річний строк позовної давності, передбачений ч.2 ст. 258 ЦК України, тому підстави для задоволення позову відсутні, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із аліментних відносин, позовна давність не застосовуються (крім випадків, передбачених ч.2 ст. 72, ч.2 ст. 129, ч.3 ст. 138, ч.3 ст. 139 Сімейного кодексу), а відтак до правовідносин, які регулюються ст. 196 СК України не поширюється дія ст. 258 ЦК України.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на дитину його вини немає, оскільки йому про заборгованість нічого не було відомо, і він не працював, є опікуном брата-інваліда, має іншу сім'ю і за матеріальним станом не може сплатити пеню, не заслуговують на увагу.

Відповідач є стороною виконавчого провадження, мав реальну можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження та розміром своєї заборгованості по аліментах, окрім того достовірно знав, що у певний період він зовсім не сплачував аліменти.

Колегією суддів встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебував на обліку в ДПІ Жовківського району як суб'єкт господарювання з 27.02.2008р. по 17.11.2010р., тобто самостійно забезпечував себе роботою, і найбільший розмір заборгованості по аліментах в сумі 1840,90 грн. виник саме за період з грудня 2008р. по грудень 2009р., коли він здійснював підприємницьку діяльність. Окрім того з долученої позивачкою до заперечення на апеляційну скаргу інформації з Державної прикордонної служби України вбачається, що відповідач ОСОБА_2 з 01.01.2009р. по 15.10.2014р. систематично щоденно у пункті пропуску Рава-Руська Жовківського району перетинав кордон України з комерційною метою та повертався в Україну, що спростовує доводи його апеляційної скарги про його незадовільний матеріальний стан.

Матеріальний стан відповідача з врахуванням його сімейного стану та утриманців було враховано рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 02.10.2009р., яким зменшено розмір аліментів до 210,30 грн.

Враховуючи, що суд першої інстанції повно і правильно встановив фактичні обставини справи, застосував закон, який поширюється на зазначені правовідносини, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які є підставами для скасування рішення суду, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 04 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий Т.Г. Мусіна

Судді: І.В. Бермес

Р.В. Савуляк