Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2004/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

25.11.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Белінської І.М., Франко В.А.

секретаря: Постоєнко А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м Кіровограда від 7 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в особі Кіровоградської філії про стягнення страхового відшкодування та

ВСТАНОВИЛА :

17 лютого 2015 року позивач звернулася в суд до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі по тексту ПАТ «СГ «ТАС») із зазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 03.10.2013 року між нею та відповідачем укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 за НОМЕР_2, згідно з яким предметом страхування є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки DADI Shuttle, державний номер НОМЕР_1. 01.04.2014 року відповідачеві було подано документи про виникнення страхового випадку - пожежі застрахованого автомобіля в с. Черняхівка Кіровоградського району Кіровоградської області, внаслідок якої автомобіль отримав пошкодження. Листом від 12.06.2014 року ПАТ «СГ«ТАС» відмовило у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що згідно з висновком Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 15.06.2014 року №686/14-21 на застрахованому автомобілі до пожежі було встановлено газове обладнання, про що не було попереджено страховика, що є порушенням п.11.2.3. Договору, відповідно до якого страхувальник при укладенні договору зобов'язаний надати інформацію Страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, та надалі в період дії договору інформувати в письмовій формі Страховика про будь-яку зміну страхового ризику протягом 2 робочих днів з дати появи таких змін. Позивач вважала, що зазначені підстави відмови у виплаті їй страхового відшкодування є неправомірними та такими, що суперечать обставинам справи. Виконання висновку експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 15.06.2014 року № 686/14-21 було проведено на підставі невідомих фото пошкодженого автомобіля без огляду його безпосередньо. Відповідно до листа НДЕКЦ від 23.10.2014 року №8/71-23 визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки. Зазначена вимога міститься в наказі Міністерства юстиції та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 152/5/2092 зі змінами від 24.07.2009 року №1335/5/1159, п.5.1. Згідно з відповіддю, наданою їй Кіровоградським районним відділом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області від 19.08.2014 року №215/01-42 під час розслідування факту виникнення пожежі було встановлено, що найбільш вірогідною причиною пожежі є коротке замикання електромережі в моторному відсіку автомобіля. Додаткового обладнання на вищевказаному автомобілі виявлено не було. Зазначений висновок підтверджується фотоілюстраціями з місця події. Відповідно до калькуляції вартості відновлювального ремонту від 03.04.2014 року виплата страхового відшкодування становить 27958,74 грн. Просила стягнути на її користь з ПАТ «СГ «ТАС» суму страхового відшкодування в розмірі 27958,74 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м Кіровограда від 7 липня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої через порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції відповідно до ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Суд першої інстанції при ухваленні вказаного рішення відповідно до вимог ст.ст. 212-213 ЦПК України повно з'ясував всі обставини справи та надав їм належну оцінку.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується письмовими доказами по справі, що 03.10.2013 року між ПАТ «СГ «ТАС» (страховиком) та ОСОБА_2 (страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ПК/21, номер договору страхування А 0348216 (а.с.78-81). Згідно з умовами договору страховик прийняв під страховий захист майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України та пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом та застрахованим додатковим обладнанням, якщо додаткове обладнання є застрахованим згідно з ч.1 цього договору (п.7.1 договору). Частиною 1 (особливі умови страхування) застраховано транспортний засіб, а саме автомобіль марки DADI Shuttle, державний знак НОМЕР_1, строк дії договору з 04.10.2013 року до 03.10.2014 року, страхова сума складає 55550 грн. Страхування додаткового обладнання ч.1 договору страхування не містить.

Судом встановлено, що 01.04.2014 року стався страховий випадок - пожежа автомобіля, що належить позивачці, та який застрахований відповідно до вказаного вище договору добровільного страхування. У той же день ОСОБА_2 звернулася до відповідача з заявою про настання страхової події (а.с.4-7), представником страховика було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), підписаний представником страхувальника - ОСОБА_3 та представником страховика - ОСОБА_4 (а.с.75-77), та подала відповідачеві усі необхідні документи для отримання страхового відшкодування. У заяві про страховий випадок вказано перелік пошкоджень, а саме, що вогнем пошкоджено моторний відсік (а.с.6).

З акту виконаних робіт від 03.04.2014 року та квитанції до прибуткового ордеру від 8 квітня 2014 року №18, виданої СПД ОСОБА_5, убачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 27958,74 грн. (а.с.83-86).

Таким чином, позивач подав страховику усі необхідні документи для проведення виплати суми страхового відшкодування

Листом від 12 червня 2014 року за № ГО900/3656 позивача повідомлено про відмову у проведенні виплати з тих підстав, що Страхувальником порушено умови п.п.11.2.3, 8.3 (д), 15.7 договору добровільного страхування, а саме: не повідомлено Страховика протягом 2-х робочих днів з дати появи таких змін про будь-яку зміну ступеню страхового ризику, пов'язаного з переобладнанням автомобіля. При цьому на автомобілі встановлено газове обладнання (а.с.9-11).

Висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Вінницького відділення, залученого Страховиком для розслідування обставин, причин та наслідків події, що в подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок, від 05.06.2014 року № 686/14-21 виявлено встановлення до пожежі газового обладнання на автомобілі Даді д.н. НОМЕР_1. На відновленому після пожежі автомобілі Даді д.н. НОМЕР_1 встановлене газове обладнання відсутнє (а.с.97-100, 150-154).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування.

Згідно з п.2, 3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 991 ЦК України передбачено підстави для відмови від здійснення страхової виплати. Згідно з п.5, 6 ч.1 ст.991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, у тому числі у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови (ч.2, 3 ст.991 ЦК).

Відповідно до п.п. «д» п.8.3 договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 зміною ступеню страхового ризику є переобладнання застрахованого транспортного засобу (ЗТЗ) з порушенням вимог чинного законодавства України, встановлення додаткового обладнання, устаткування, яке потребує згідно з умовами чинного законодавства погодження з підрозділом МВС України та/або перереєстрації ЗТЗ в установленому порядку в ДАІ МВС України. Інше додаткове обладнання, устаткування, яке встановлено на ЗТЗ після укладення цього договору та щодо якого не укладено відповідний додатковий договір до цього договору, вважається незастрахованим.

Відповідно до п.11.2.3 страхувальник зобов'язаний при укладенні договору надати інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, та надалі, в період дії договору інформувати в письмовій формі страховика про будь-яку зміну страхового ризику протягом двох робочих днів з дати появи таких змін. У випадку збільшення ступеню страхового ризику страхувальник на вимогу страховика зобов'язаний укласти зі страховиком додатковий договір щодо перерахунку страхового тарифу та сплати додаткової страхової премії.

Пунктом 15 передбачені причини відмови у виплаті страхового відшкодування, у тому числі у разі подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування, невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків та зобов'язань, обумовлених цим договором (п.п.15.3 та 15.7 п.15 договору).

Доводами позовної заяви та апеляційної скарги було те, що висновок експерта не може бути прийнятий судом як належний доказ, оскільки він суперечить нормам чинного законодавства та матеріалам справи, даний висновок було зроблено не на підставі ухвали суду, а експерт не має ліцензії на проведення автотоварознавчої експертизи, а також те, що судом не прийнято до уваги відповідь Кіровоградського РВ УДНС України у Кіровоградській області про те, що додаткового обладнання на автомобілі виявлено не було.

Відповідно до ч.4 ст.25 Закону України «Про страхування» у разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Пунктом 11.3.4 договору добровільного страхування наземного транспорту ПК/21 передбачено, що страховик має право залучити за власний рахунок аварійного комісара, експерта тощо до розслідування обставин, причин та наслідків події, що в подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок.

Висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Вінницького відділення від 05.06.2014 року № 686/14-21 виконано на підставі замовлення ПАТ «СГ «ТАС» від 18.04.2014 року про виконання авто технічного дослідження, що не суперечить вимогам вказаного Закону та договору, у колегії суддів сумнівів не викликає з огляду на те, що експертний висновок хоч і містить назву про проведення автотоварознавчого дослідження, однак по своїй суті є дослідженням автотехнічним, виконано головним судовим експертом Вінницького відділення КНДІСЕ Базалицьким Володимиром Сергійовичем, який має вищу технічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень «Спеціаліст», експертну спеціальність 10.1 «Дослідження обставин дорожньо-транспортних пригод», 10.2 «Дослідження технічного стану ТЗ», 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження», кваліфікаційне свідоцтво №151-11. дійсне до 07.10.2014 року (на момент надання висновку дійсне), стаж експертної роботи з 1990 року, станом на час розгляду справи у Реєстрі атестованих судових експертів, який є загальнодоступною інформацією, значиться за порядковим номером 261, є фахівцем державної спеціалізованої установи Мінюсту України (а.с.171).

При дослідженні першого питання (чи в наявності на автомобілі газового обладнання) у мотивувальній частині висновку указав, що газове обладнання сучасних автомобілів включає в себе паливний балон, який кріпиться в доступних можливих місцях до кузова автомобіля, газові трубопроводи, які монтуються в захищених від механічних пошкоджень місцях кузова, блок керування подачею газу в циліндри двигуна, який у більшості випадків монтується в моторному відсіку, блок форсунок для подачі газу в циліндри двигуна, який монтується в безпосередній близькості чи на головці блока циліндра двигуна. Також зазначено, що шляхом аналізу наданих фото пошкодженого автомобіля безпосередньо після підпалу та відновленого автомобіля експертом були виявлені блоки встановленої газової апаратури на досліджуваний автомобіль після пожежі та відсутність на автомобілі газової апаратури на відновленому автомобілі.

З відповіді Кіровоградського РВ УДНС України у Кіровоградській області від 19.08.2014 року №215/01-42 «Про результати розгляду звернення» убачається, що під час розслідування факту виникнення пожежі на автомобілі позивача було встановлено, що найбільш вірогідною причиною є коротке замкнення електромережі в моторному відсіку автомобіля (а.с.15). Такий висновок узгоджується і з висновком експерта стосовно того, що блок керування подачею газу в циліндри двигуна у більшості випадків монтується в моторному відсіку автомобіля.

Сам факт невиявлення Кіровоградським РВ УДНС України у Кіровоградській області додаткового обладнання під час розслідування не свідчить про те, що такого обладнання не було.

Структурні підрозділи Державної служби з надзвичайних ситуацій у своїй роботі керуються Положенням про державну службу з надзвичайних ситуацій, затвердженим Указом Президента України від 16.01.2013 року №20/2013, п.п.3, 4 якого визначаються основні завдання ДСНС України, серед яких надання експертних висновків не міститься та не є компетенцією цієї служби.

Тому колегія суддів не може прийняти цей лист як належний доказ при визначенні причин пожежі автомобіля.

Пунктом 2 висновку експерта зазначено, що дати відповідь чи передбачене встановлення газового обладнання на досліджуваному автомобілі заводом-виробником не визнається можливим. Дана обставина повинна бути вказана у супровідній документації до автомобіля заводом-виробником з відомостями про можливість використання на автомобілі певних видів палива.

На вимогу апеляційного суду стороні позивача надати супровідну документацію до автомобіля для її огляду у судовому засіданні така документація надана не була з тих підстав, що вона у позивача відсутня.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 06.10.2015 року було задоволено клопотання сторони позивача про призначення судової автотехнічної експертизи (а.с.158).

Кіровоградським відділенням ОНДІСЕ було надано повідомлення від 21.10.2015 року №1858 про неможливість надання висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи з тих підстав, що на даний час автомобіль відновлено (а.с.160-161).

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у цих сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в межах, заявлених позивачем, та на підставі наданих сторонами доказів.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 319, 325 ЦПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м Кіровограда від 7 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: