Провадження № 2/127/7880/15
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 листопада 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іщук Т.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно - спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України про скасування права власності на нерухоме майно та визнання права власності за позивачкою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ВОО Всеукраїнського фізкультурно - спортивного товариства «Колос» АПК України про скасування права власності на квартиру, яка належить відповідачеві, та визнання права власності на зазначену квартиру за позивачкою на підставі договору від 02 липня 2007 року, укладеного між сторонами.

Зазначена позовна заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК України, а тому є підстави для залишення її без руху з метою усунення недоліків.

З позовної заяви вбачається, що позивачем предявлено позов, який одночасно містить вимоги майнового та немайнового характеру. За подання до суду зазначеної позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 487,20 грн. відповідно до квитанцій №0.0.463601529.1 від 18 листопада 2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487,2 грн.). За подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (487,2 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6090 грн.).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається - дійсною вартістю нерухомого майна.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.80 ЦПК України та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Позивачкою визначено ціну позову в розмірі 35085,35 грн., що відповідно до документів доданих до позовною заяви є залишковою вартістю нерухомого майна щодо якого позивачка просить визнати право власності. Отже, позивачкою ціна позову щодо вимог майнового характеру визначена не відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, не є дійсною вартістю нерухомого майна, жодних доказів щодо дійсної вартості майна суду не надано, відсутня можливість встановлення такої ціни на день подання позову, а тому суд вважає за необхідне попередньо визначити розмір судового збору у сумі 3654,00 грн. (3 розмірів мінімальної заробітної плати).

Враховуючи наведене, позивачу слід сплатити недоплачену суму судового збору за вимоги майнового характеру.

Крім того, відповідно до п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та зазначення доказів по кожній наведеній обставині.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на договір укладений між сторонами від 02 липня 2007 року, відповідно до умов якого відповідач зобовязався в майбутньому передати у власність позивачки нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, тобто договір укладений стосовно нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. За загальними правилами встановленими цивільним законодавством України, договори вчинені щодо нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню згідно з вимогами Кодексу, зокрема укладення договорів застави, предметом якого є нерухоме майно (стаття 577); купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна (стаття 657); дарування, у тому числі пожертви, нерухомої речі (стаття 719); ренти (стаття 732) тощо.

Подана позовна заява не містить обставин щодо нотаріального посвідчення договору від 02 липня 2007 року, укладеного між сторонами щодо нерухомого майна, та зазначення доказів про такі обставини або підстав для звільнення від доказування.

Крім того, заявляючи про визнання права власності на підставі договору, не зазначає обставин виконання договору, зважаючи на консенсуальний його характер (право власності виходячи з загальних засад може виникнути в разі виконання договору).

До того ж, позивачкою предявлено вимогу про скасування права власності на квартиру, набутого відповідачем відповідно до умов договору купівлі продажу від 26 грудня 2003 року. При цьому зазначені позовні вимоги не містять обставин, які свідчать про наявність підстав для припинення права власності у відповідача на нерухоме майно та підстав переходу права власності на зазначене майно до позивачки.

Суд звертає увагу на загальні принципи та правила судового розгляду в порядку позовного цивільного судочинства, визначених ст. 11 ЦПК України щодо меж судового розгляду справ, а тому, позивачці слід визначитись із змістом предявлених майнових вимог, зокрема щодо визнання права власності на нерухоме майно. Суд звертає увагу, що визнання права власності в судовому порядку передбачений лише положеннями ст. 392 ЦК України, відповідно до якої, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно - спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України про скасування права власності на нерухоме майно та визнання права власності за позивачкою залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків не більше пяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: