УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 червня 2015 Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Вертелецькому М.О.,розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (далі - Шевченківського ВДВС ЗМУЮ) ОСОБА_2, зацікавлена особа стягувач ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 р.боржник ОСОБА_1звернулась до суду із вищезазначеною скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2014 року ВП №44399711 з виконання виконавчого листа № 2-199/2010, виданого 03.01.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя, скасувати зазначену постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги боржник зазначає, що 18.09.2014 року вона поштою отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2014 року ВП №44399711, якою головним державним виконавцем Вертюченко О.В. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-199/2010, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 03.01.2011 року та в якому зазначено "знести самовільний паркан, який знаходиться на земельній ділянці № 1 та належить ОСОБА_1В."

ОСОБА_1зазначає, що заява про примусове виконання подана 11.08.2014 року з пропущенням строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання,що ,на її думку,є підставою для задоволення даної скарги.

У судове засідання 05.06.2015 року боржник,зацікавлена особа не з'явились, про час та місце розгляду цієї справи були повідомлені належним чином ,про що у справі є розписки про вручення їм судової повітски завчасно, про причини своєї неявки суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи суду не подавали.

Державний виконавець надала письмову заяву про розгляд скарги без її участі.

При вищевикладених обставинах, суд визнав неповажними причини неявки боржника,зацікавленої особи у дане судове засідання та ухвалив розглядати справу у судовому засіданні за відсутності останніх,що узгоджується з положеннями ст.386 ЦПК України,про те,що неявка в судове засідання заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час і місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги, заяви чи подання.

Перевіривши обґрунтованість скарги матеріалами справи,з урахуванням письмово викладеної позиції державного виконавця,суд дійшов до висновку,що скарга на законі не ґрунтується та не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи суд встановив,що 03.01.2011 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист № 2-199/2010 про знесення самовільного паркану,який знаходиться на земельній ділянці № 1 та належить ОСОБА_1,боржник ОСОБА_1,стягувач ОСОБА_3,про що надана копія виконавчого листа. Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС ЗМУЮ ОСОБА_2 від 14.08.2014 року було відкрито виконавче провадження ВП №44399711 з виконання виконавчого листа № 2-199/2010, виданого 03.01.2011 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя та надано строк боржнику для його добровільного виконання до 20.08.2014 р.

Відповідно до наказу Головного управління юстиції у Запорізькій області № 774/07-11 від 26.08.2014 р.,державний виконавець Вертюченко О.В.змінила прізвище на «Пашкова».

За змістом скарги,ОСОБА_1вважає неправомірними дії державного виконавця по винесенню даної постанови та просить її скасувати з тих підстав,що заява про примусове виконання подана стягувачем 11.08.2014 року з пропущенням строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання.

В процесі розгляду скарги державний виконавець письмово виклав свою позицію про те,що доводи скарги не ґрунтуються на законі.

Зокрема,зазначила,що строк на подачу виконавчого листа стягувачем до примусового виконання не пропущений, оскільки він раніше знаходився на виконанні у виконавчій службі та був повернутий стягувачеві,про що свідчить відповідна відмітка на виконавчому листі.

Як передбачено ст.17,19 Закону України «Про виконавче провадження»,відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи,зокрема, виконавчі листи, що видаються судами;державний виконавець відкриває виконавче провадження на

підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього

Закону,за заявою стягувача або його представника про примусове

виконання рішення.

Таким чином,виданий Шевченківським районним судом м.Запоріжжя виконавчий лист є виконавчим документом,який підлягає виконанню державною виконавчою службою відповідно до вказаного Закону,виконавче провадження відкрито за заявою стягувача про примусове виконання виконавчого документа.

Згідно ст.22 цього ж Закону,виконавчий документ-виконавчий лист,виданий Шевченківським районним судом м.Запоріжжя,може бути пред'явлений до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом,цей строк обчислюється з наступного дня після набрання ним юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

За змістом ст.23 Закону,строки пред'явлення виконавчого документа до виконання

перериваються,зокрема,пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, перебіг строку поновлюється. Час,що минув

до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у

зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати

рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання

після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі

повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом

забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а

також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з

моменту закінчення дії відповідної заборони.

З наданої копії виконавчого листа з відмітками державної виконавчої служби про виконання від 08.12.2011 року та від 17.03.2014 року видно,що він пред*являвся стягувачем на примусове виконання,згідно постанови від 17.03.2014 р.був повернутий з підстав,передбачених п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»,що відповідно до ч.5 цієї ж статті не позбавляє стягувача права повторно пред*явити виконавчий документ до виконання протягом строку,встановленого ст.22 цього Закону.

Таким чином,з дня повернення виконавчого листа стягувачу з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред'явлення виконавчого документа до виконання встановлюється в один рік,без зарахування до нового строку часу,що минув

до переривання строку.

Звернувшись із заявою про примусове

виконання виконавчого листа 07.08.2014 р.в межах строку один рік з дня повернення виконавчого листа ( з 17.03.2014 р.)стягувач не пропустив строку пред*явлення виконавчого документа на примусове виконання,а дії державного виконання щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ґрунтуються на приписах Закону України «Про виконавче провадження»,підстав для визнання їх незаконними та скасування відповідної постанови по справі не встановлено.

Обставини,які скаржник визначила у скарзі як порушення її прав,не знайшли своє підтвердження,а з матеріалів справи суд встановив,що дії державного виконавця були вчинені у відповідності до Закону та не призвели до порушення будь-яких прав скаржника.

Відповідно до ст.387 ч.2 ЦПК України,якщо оскаржувані рішення,дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону,в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено,суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного вище суд встановив підстави відмовити в задоволенні скарги, оскільки оскаржувані дії державного виконавця були вчинені відповідно до закону,в межах повноважень державного виконавця, права чи свободи заявника не було порушено.

Відповідно до ст.88 ЦПК України,при відмові у задоволенні скарги судові витрати не компенсуються.

На підставі ст.383,387 ЦПК України,ст.17,19,22,23,47 Закону України «Про виконавче провадження»,суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2, зацікавлена особа стягувач ОСОБА_3 -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п*яти днів після її оголошення шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги,а особою,без участі якої було постановлено ухвалу-протягом п*яти днів від дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.А.Галущенко