У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

12 червня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

при секретарі Смоляк А.К.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2014 р. за позовом відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2014 р. задоволено позов відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 12 311,80 копійок.

26 травня 2015 р. надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, в якій він просить суд скасувати вищезазначене заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку з тих підстав, що він не знав, що в суді відбувається розгляд справи, судових повісток не отримував. Також судом не було досліджено акт № 198 від 24 липня 2012 р. проведення експертизи лічильника електроенергії.

У судовому засіданні відповідач підтримав доводи заяви та просив заяву задовольнити.

Позивач у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, зазначивши, що відповідач був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи, а наданий ним акт не стосується даної справи, оскільки вже досліджувався в іншій цивільній справі з приводу стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 грудня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя в заочному порядку була розглянута цивільна справа за позовом відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 12 311,80 копійок, внаслідок чого з відповідача було стягнуто зазначену вище суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Із заочного рішення суду вбачається, що справа розглядалася за відсутності відповідача.

У судовому засіданні встановлено, що копію заочного рішення суду відповідач отримав 22 грудня 2014 р. Проте, 23 грудня 2014 р. позивач звернувся із заявою про перегляд заочного рішення, яка ухвалою суду від 24 грудня 2014 р. була залишена без руху із наданням строку для усунення недоліків. Оскільки відповідач недоліки заяви не усунув, ухвалою суду від 9 лютого 2015 р. заява була повернута відповідачу. Зазначена ухвала була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією, однак конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» та «за зазначеною адресою не проживає». 20 травня 2015 р. відповідач знов звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Оскільки відповідач не отримав своєчасно копію зазначеної ухвали, суд доходить висновку, що ним не було пропущено встановленого законодавством строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Як випливає з положень ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання і не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність обставин, що підтверджують: 1) поважні причини неможливості явки відповідача в судове засідання та повідомлення їх суду; 2) наявність у відповідача доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому, обовязковою є наявність обох цих умов.

На зазначену обставину також звернуто увагу в Узагальненні практики ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах від 1 травня 2007 р. Зокрема, Верховний Суд України зазначив, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин i докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачу було надіслано рекомендованою корепонденцією судову повістку на судове засідання, яке було призначене на 4 грудня 2014р.. однак, конверт повернувся на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Судову повістку на судове засідання на 15 грудня 2014 р. відповідач отримав 19 грудня 2014 р., тобто із запізненням. Як повідомив відповідач у судовому засіданні, він знав, що в суді розглядається справа, однак не знаходився у даний час у місці свого проживання. При цьому, не надав суду доказів, підтверджуючих поважні причини неможливості його явки у судове засідання.

Крім того, у заяві про скасування заочного рішення ОСОБА_2 також посилався на докази, які, на його думку, мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема, на акт № 198 від 24 липня 2012 р. проведення експертизи лічильника електроенергії. Як встановлено у судовому засіданні, зазначений акт стосується інших правовідносин, які вже були предметом судового розгляду у іншій цивільній справі.

Так, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2013 р. відмовлено у задоволенні позовних вимог відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж до ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22 травня 2013 р. вказане рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Зазначеним рішенням суду від 21 березня 2013 р., зокрема, було встановлено, що вина у втручанні відповідача в роботу розрахункового засобу обліку електроенергії, та пошкодження пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку, є недоведеною, як встановлено судом, а саме актом № 198 про проведення експертизи лічильника електроенергії від 24 липня 2012 р. упаковка лічильника та пломба № 1155514 не були пошкоджені.

Отже, акт, на який посилається відповідач, був досліджений судом та йому була надана належна оцінка у іншій цивільній справі з приводу стягнення вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією.

В даній цивільній справі ставиться питання щодо стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. Даний спір не пов'язаний зі спором, який було розглянуто судом у 2013 році. За таких обставин, суд вважає, що акт № 198 від 24 липня 2012 р., на який посилається відповідач в обґрунтування вимог своєї заяви про скасування заочного рішення, не є доказом, який має істотне значення для вирішення справи.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2014 р. залишити без задоволення.

На підставі частини четвертої статті 231 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 грудня 2014 р. може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення даної ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 12 червня 2015 р.

Повний текст ухвали виготовлено 15 червня 2015 р.

Суддя А.В. Шалагінова