АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/3778/15 Головуючий 1-ої інстанції - Єрьоміна О.В.
Справа: № 634/159/13-ц Доповідач - Івах А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Івах А.П.,

суддів - Пшенічної Л.В., Хорошевського О.М.

при секретарі - Курносовій К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сахновщинського районного суду Харківської області від 03 квітня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Сахновщинського районного управління юстиції Харківської області про зміну способу та порядку виконання рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 10 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 19 липня 2015 року змінено, розділено спільне майно подружжя з визнанням права власності на нього.

03 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду.

В обґрунтування доводів заяви посилається на те, що при виконанні рішення апеляційного суду Харківської області державним виконавцем було складено акт про відсутність певного майна, яке підлягає передачі за рішенням суду їй, у зв'язку з чим відсутня можливість виконати у такий спосіб вказане рішення суду.

Ухвалою ухвалу Сахновщинського районного суду Харківської області від 03 квітня 2015 року у прийнятті заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій порушує питання про її скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що ухвала є незаконною, необґрунтовано, постановлена з грубим порушенням судом норм процесуального права.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного:

Наявні матеріали справи свідчать, що на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 10жовтня 2013 року було розділено майно подружжя та в порядку його розподілу за ОСОБА_1 було визнано право власності на конкретне майно, з визначенням його вартості.

15 жовтня 2014 року ОСОБА_1 зверталася до суду першої інстанції з заявою про зміну способу виконання та порядку виконання рішення суду в частині передачі їй у власність присудженого за рішенням апеляційного суду Харківської області майна (а.с.247-249 т.с.1) з посиланням на його відсутність за місцем проживання боржника ОСОБА_2, про що державним виконавцем було складено акт.

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 11 листопада 2014 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовлено.

Відповідно до ухвали судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 08 грудня 2014 року (а.с.16-18 т.с.1) ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

24 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до апеляційного суду - суду ухвалившего рішення по суті позовних вимог від 10 жовтня 2013 року з проханням роз'яснити резолютивну частину вказаного рішення в частині його виконання, а саме роз'яснити подальші дії у зв'язку з відсутністю присудженого майна.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду відмовлено, про що свідчить ухвала судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 05 лютого 2015 року (а.с.44 т.с.1), в якій зазначено, що відсутність майна - підстава для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України.

З посиланням на конкретні обставини, що склалися, 03 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду апеляційної інстанції з посиланням на дійсні обставини, що склалися на цей час.

Відмовляючи ОСОБА_1 у прийнятті заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив із того, що питання за аналогічною заявою судом вирішувалося, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 було відмовлено, ухвала суду є чинною, а тому суд вважав, що у даному випадку є тотожність заяв, що означає, що вони мають однаковий предмет, підставу і суб'єктний склад.

При цьому суд керувався положеннями п.2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України.

З висновком суду погодитися не можна, оскільки дійшов він його в порушення норм процесуального права та порядку, встановленого для вирішення вказаного питання.

Положення п.2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України передбачають відмову у відкритті провадження у справі при наявності такого, що набрало законної сили, рішення чи ухвали суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладення мирової угоди сторін у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав.

Отже, норма вказаного процесуального закону судом застосована безпідставно, питання про зміну способу та порядку виконання рішення не підпадає під дію п.2 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, ухвала суду першої інстанції від 11 листопада 2014 року не є приюдиційним рішенням, оскільки не вирішувалося питання щодо позовних вимог в порядку ст. 11 ЦПК України щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Конституцією України (ч. 5 ст. 124) закріплено те, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Виконання рішення суду є невід'ємною частиною права на справедливий суд, а правильне застосування судами процесуального законодавства, пов'язаного з виконанням судових рішень, є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина.

Відповідно до п. 9 ст. 8 ЦПК України забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

На зазначене суд належної уваги не звернув.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції передчасно вирішив питання щодо відмови у прийнятті заяви ОСОБА_1, без урахування дійсних обставин справи, в порушення порядку, встановленого для його вирішення.

За вимогами п. 3 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню в порядку п. 3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 314, 315, 317 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Сахновщинського районного суду Харківської області від 03 квітня 2015 року скасувати, питання направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий -

Судді -