Справа № 2035/8638/2012
№ производства 2/646/45/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.15року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Благої І.С.

за участі секретарів Струк Я.М., Яловенко А.М., Шеховцової Н.В., Горчак О.М., Пафік А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визнання неукладеним договору позики,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, який був ним уточнений (т.3 а.с.110-112) та яким, з урахуванням уточнень, просить:

-стягнути з ОСОБА_2 на його користь 1 / 2 (одну другу) частину боргу в розмірі 6359836,40 грн.,

-стягнути з ОСОБА_3 на його користь 1 / 2 (одну другу) частину боргу в розмірі 6359836,40 грн.

Позов обґрунтовано тим, що 18.06.2012р. ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_1 гроші у сумі 6504000 грн., еквівалент 800'000 доларів США на момент позики (з урахуванням курсу валют, встановленого ПАТ «ОСОБА_5 ворота» за один долар США 8,13 гривень), про що був складений договір позики та видана розписка про отримання грошей в присутності свідків. Згідно з п.3 вказаного договору сума позики повинна була повернена до 18-00 годин 15.09.2012р. за адресою: м.Харків, вул.Мироносицька, 72, 7 поверх, приміщення кабінету позикодавця, розташування якого відомо позичальнику, у сумі не меншій, ніж вказано у п.1 договору у гривнях, а якщо курс продажу готівкового долару США на момент повернення позики збільшиться, то у сумі в гривні, яка має бути визначена з урахуванням такого курсу, встановленого ПАТ «ОСОБА_5 Ворота», що діє на момент повернення грошей. Проте, 20.08.2012р. позичальник помер, а його спадкоємцями у рівних частинах є відповідачі, тобто дружина померлого, ОСОБА_2, та його мати, ОСОБА_3, які подали заяви про прийняття спадщини до Восьмої харківської державної нотаріальної контори. Позивач направив спадкоємцям письмову вимогу від 17.09.2012р. про повернення боргу, але від дружини померлого позичальника отримав відповідь про відсутність у неї коштів та невизначеність складу спадкоємців. 18.09.2012р. позивач направив до 8 ХДНК претензію кредитора. Крім того, 23.01.2013р., тобто в межах шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, позивач направив на адресу ОСОБА_3 претензію, яка залишилась без реагування.

В свою чергу ОСОБА_3 звернулася з зустрічним позовом, яким просить визнати неукладеним договір позики від 18.06.2012р., датований 18 червня 2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що надана суду позивачем розписка не містить дати її складання та в ній зазначено про отримання ОСОБА_6 від позивача на виконання договору позики від 15.07.2012р., а тому ця розписка не свідчить про отримання ОСОБА_6 від позивача грошової суми за договором позики від 18.06.2012р. Таким чином, договір позики від 18.06.2012р. є неукладеним, оскільки не підтверджений розпискою позичальника про отримання грошової суми на підставі саме цієї угоди.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_7, підтримала позов, пояснивши, що вже після звернення позивача до суду з цим позовом відповідач ОСОБА_2 частково сплатила борг на загальну суму 35 тисяч доларів США. Проти зустрічного позову представник позивача заперечувала.

Представник співвідповідача ОСОБА_2, ОСОБА_8, визнала позов ОСОБА_1 та заперечувала проти зустрічного позову.

Представник співвідповідача ОСОБА_3, ОСОБА_9, заперечувала проти позову ОСОБА_1 з тих підстав, які наведені у зустрічному позові, та підтримала зустрічні позовні вимоги, пояснивши, що від відповідача ОСОБА_3, яка є матір'ю померлого ОСОБА_6, їй відомо, що остання була обізнана про справи свого сина, який не повідомляв її про те, що брав у позику грошові кошти у позивача.

Представник співвідповідача ОСОБА_3, ОСОБА_10, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не з'явилася в судове засідання, раніше подавала до суду письмові заперечення на уточнену позовну заяву, в яких зазначала про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, посилаючись на те, що стороною позивача не надано доказів на підтвердження підписання ОСОБА_6 спірного договору, недопустимість такого доказу як розписка від імені ОСОБА_6, а також те, що закон не допускає встановлювати еквівалент грошового зобов'язання за курсом комерційних банків та обмеження обсягу відповідальності спадкоємців та моменту, з якого ця відповідальність наступає, а саме, після одержання спадщини.

Представник третьої особи Восьмої ХДНК належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, не з'явився в судове засідання, подавав заяву про розгляд справи без його участі, покладаючись на розсуд суду при вирішення спору.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

18.06.2012р. між ОСОБА_1 (позикодавцем) та ОСОБА_4 (позичальником) було укладено договір позики, згідно з п.1 якого позикодавець передає, а позичальник приймає у власність 6504000 (шість мільйонів п'ятсот чотири тисячі) грн. 00 коп., що еквівалентно 800000 (вісімсот тисяч) доларів США за курсом продажу готівкового долару США, встановленим ПАТ «ОСОБА_5 ворота» станом на день укладення договору (1 долар США = 8,13 грн.). Факт одержання грошей підтверджується розпискою, складеною та підписаною позичальником в момент передачі йому суми позики.

Відповідно до п.3 договору повернення позики має бути здійснене до 18-00 годин 15.09.2012р. за адресою: м.Харків, вул.Мироносицька, 72, поверх 7, приміщення кабінету позикодавця, розташування якого відомо позичальнику. Повернення грошей повинно бути здійснено в сумі не меншій, ніж вказано у п.1 договору у гривнях. Якщо на день повернення позики курс продажу готівкового долару США, встановлений ПАТ «ОСОБА_5 ворота», збільшиться, то розмір суми у гривні, що підлягає поверненню, має бути визначено з урахуванням курсу продажу готівкового долару США, встановленого ПАТ «ОСОБА_5 ворота», що діє на момент повернення грошей (т.2 а.с.70-71).

Згідно з розпискою, підписаною ОСОБА_6, він отримав від ОСОБА_1 гроші в сумі 6504000,00 грн., що еквівалентно 800000 доларам США за курсом продажу готівкового долару США, встановленим ПАТ «ОСОБА_5 ворота» станом на день укладення договору (1 долар США = 8,13 грн.), які зобов'язується повернути ОСОБА_1 готівкою в строк до 18.00 годин 15 вересня 2012 року за адресою: м.Харків, вул.Мироносицька, 72, поверх 7, приміщення кабінету позикодавця, розташування якого йому відомо. Вказана розписка була також підписана 18.06.2012р. свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_11 (т.2 а.с.72).

Крім того, 18.06.2015р. ОСОБА_2 була підписана згода на укладення її чоловіком ОСОБА_6 договору позики зі ОСОБА_1 на суму 6504000,00 грн., що еквівалентно 800000 доларам США за курсом продажу готівкового долару США, встановленим ПАТ «ОСОБА_5 ворота» станом на день укладення договору (1 долар США = 8,13 грн.), в якому її чоловік виступає позичальником (т.1 а.с.7).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка за його згодою позивач ОСОБА_1 пояснив, що 18.06.2012р. він та ОСОБА_6, з яким його пов'язували дружні та ділові відносини, знаходячись в приміщенні його кабінету за вказаною вище адресою, уклали вищезазначений договір в присутності дружини ОСОБА_6, ОСОБА_2 На виконання умов цього договору він передав ОСОБА_6 зазначені у договорі грошові кошти, свідком чого були ОСОБА_2 та його співробітник ОСОБА_11

Допитана в судовому засіданні в якості свідка за її згоди відповідач ОСОБА_2, яка є дружиною померлого ОСОБА_6 (т.1 а.с.8), підтвердила вищевказані обставини.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні підтвердив, що бачив, як позивач у своєму кабінеті передавав грошові кошти ОСОБА_6

За результатами проведеної у справі повторної криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підписів від 07.09.2015р. №2043 експертами надано наступні висновки:

-підпис від імені ОСОБА_6, розташований у графі: «Підписи Сторін:», після слова: «ПОЗИЧАЛЬНИК» на лицевій стороні другого аркуша договору позики від 18 червня 2012р., - виконаний ОСОБА_4;

-підпис від імені ОСОБА_6, розташований в нижній частині, ліворуч від запису: «2012 року» на розписці від імені ОСОБА_6 без дати, яка починається словами: «Розписка Я, ОСОБА_6, 23.08.1962р…» та закінчується словами: «…пр..Ильича 127 кв. 43 код НОМЕР_1 2» 18 июня 2012 року /підпис/», - виконаний ОСОБА_4;

-рукописний запис: «ОСОБА_6В.», розташований в графі: «Підписи Сторін:», після слова: «Позичальник» на лицевій стороні другого аркуша договору позики від 18 червня 2012р. та рукописні записи: «ОСОБА_12 код НОМЕР_2 АДРЕСА_1», розташовані праворуч від запису: «2012 року» на розписці від імені ОСОБА_6 без дати, яка починається словами: «Розписка Я, ОСОБА_6, 23.08.1962р…» та закінчується словами: «…пр..Ильича 127 кв. 43 код НОМЕР_1 2» 18 июня 2012 року /підпис/», - виконані однією особою;

-підпис від імені ОСОБА_6, розташований у графі: «Підписи Сторін:», після слова: «ПОЗИЧАЛЬНИК» на лицевій стороні другого аркуша договору позики від 18 червня 2012р. та підпис від імені ОСОБА_6, розташований в нижній частині, ліворуч від запису: «2012 року» на розписці від імені ОСОБА_6 без дати, яка починається словами: «Розписка Я, ОСОБА_6, 23.08.1962р…» та закінчується словами: «…пр..Ильича 127 кв. 43 код НОМЕР_1 2» 18 июня 2012 року /підпис/», - виконані однією особою;

-ознак, які б свідчили про виконання підписів від імені ОСОБА_6 в договорі позики від 18 червня 2012 року в графі «Підписи сторін» в рядку «ПОЗИЧАЛЬНИК», а також у розписці без дати від імені ОСОБА_6 внизу під текстом розписки, ліворуч від запису «2012 року» в незвичайному стані (стані алкогольного сп'яніння), експертами не встановлено (т.4 а.с.49-59).

Таким чином, під час розгляду справи було встановлено факт підписання вищевказаних договору позики та розписки ОСОБА_6

Тому суд не приймає до уваги висновок судово-почеркознавчої експертизи №10394 від 15.12.2014р. (т.3 а.с.77-97), оскільки він спростовується сукупністю інших доказів у їх взаємозв'язку (показаннями позивача ОСОБА_13 та відповідача ОСОБА_2, свідка ОСОБА_11, висновком повторної експертизи)

Крім того, що стосується доводів представника відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_9, про те, вищевказана розписка не свідчить про отримання ОСОБА_6 від позивача грошової суми за договором позики від 18.06.2012р., оскільки в ній зазначено іншу дату договору позики, то з урахуванням встановлених судом обставин на підставі вищевказаних доказів, суд розцінює це як описку у тексті розписки.

20.08.2012р. ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ №367899, виданого 21.08.2012р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби ХМУЮ (т.1 а.с.7)

17.09.2012р. ОСОБА_2 як спадкоємець ОСОБА_6 отримала претензію ОСОБА_1 про сплату заборгованості за договором позики від 18.06.2012р., укладеним між позивачем та ОСОБА_6, в розмірі 6504000,00 грн., що є еквівалентом 800000,00 доларів США (т.1 а.с.9).

Крім того, 18.09.2012р. позивач направив до Восьмої харківської державної нотаріальної контори претензію кредитора на суму 6504000,00 грн. у зв'язку з відкриттям спадщини після померлого 20.08.2012р. ОСОБА_6 (т.1 а.с.10, 11).

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 20.05.2013р. у справі №640/2842/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно, яке набрало законної сили, було встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 1980 року по 27.05.2011р. (т.1 а.с.193-195).

Також вказаним судовим рішенням встановлено, що 27.05.2011р. ОСОБА_2 та ОСОБА_6 уклали шлюб, який був зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ. Після смерті ОСОБА_6 20.08.2012р. відкрилася спадщина, і у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_2 та його мати, ОСОБА_3

Проаналізувавши всі вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи були доведені ті обставини, на які позивач ОСОБА_1 посилався як на підставу своїх позовних вимог з урахуванням уточнень (т.3 а.с.110-112), а тому позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи виплачену відповідачем ОСОБА_2 частину боргу у сумі 35000 (тридцять п'ять тисяч) доларів США.

При цьому суд приймає до уваги офіційний курс валют, встановлений Національним ОСОБА_5 України на 27.01.2015р. відповідно до уточненого позову (тобто 1589,9591 грн. за 100 доларів США) (т.3 а.с.113, 114).

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено поняття зобов'язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст..524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні;сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Загальні умови виконання зобов'язання встановлені у ст.526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст.530 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України закріплено принцип обов'язковості договору для сторін.

Одним з видів зобов'язання є договір позики, за умовами якого одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками(ст.1046 ЦК України).

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з положеннями ч.1, ч.3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Наслідки порушення договору позичальником передбачені ст.1050 ЦК України: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Статтею 1216 ЦК України надано визначення спадкування як переходу прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

Статтею 1281 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Положеннями ст.1282 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Таким чином, з відповідача ОСОБА_2, яка є спадкоємцем позичальника, на користь позивача підлягає стягненню 1 / 2 (одна друга) частина боргу в еквіваленті 400000 доларів США, що за курсом НБУ на 27.01.2015р. становить 6359836,40 грн., за виключенням сплаченої нею позивачу суми у розмірі 35000 доларів США (т.3 а.с.155 зворотня сторона розписки), що за курсом НБУ на 27.01.2015р. становить 556486 грн., а всього 5803350,40 грн.

В свою чергу, з відповідача ОСОБА_3, яка є спадкоємцем позичальника, на користь позивача підлягає стягненню 1 / 2 (одна друга) частина боргу в еквіваленті 400000 доларів США, що за курсом НБУ на 27.01.2015р. становить 6359836,40 грн.

Відповідно, підстав для задоволення зустрічного позову немає.

Крім того, за правилами ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню судові витрати (суми судового збору: т.1 а.с.2, т.1 а.с.13, т.3 а.с.211) на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-11, 57-61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 (06.05.1960р.н., АДРЕСА_2, податковий номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (12.05.1960р.н., АДРЕСА_3, податковий номер НОМЕР_4) 1 / 2 (одну другу) частину боргу у розмірі 5803350 (п'ять мільйонів вісімсот три тисячі триста п'ятдесят) грн.. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (09.03.1939р.н., АДРЕСА_4, податковий номер НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (12.05.1960р.н., АДРЕСА_3, податковий номер НОМЕР_4) 1 / 2 (одну другу) частину боргу у розмірі 6359836 (шість мільйонів триста п'ятдесят дев'ять тисяч вісімсот тридцять шість) грн.. 40 коп.

В решті позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (06.05.1960р.н., АДРЕСА_2, податковий номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (12.05.1960р.н., АДРЕСА_3, податковий номер НОМЕР_4) суму судових витрат у розмірі 1573 (одна тисяча п'ятсот сімдесят три) грн..20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (09.03.1939р.н., АДРЕСА_4, податковий номер НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 (12.05.1960р.н., АДРЕСА_3, податковий номер НОМЕР_4) суму судових витрат у розмірі 1724 (одна тисяча сімсот двадцять чотири) грн..05 коп.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, Восьма Харківська державна нотаріальна контора про визнання неукладеним договору позики.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Блага І.С.