Справа № 509/985/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року Овідіопольський райсуд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Овідіополь, Одеської області цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5

про визнання договору доручення недійсним та зобовязати вчинити певні дії, суд, -

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2014 року до Овідіопольського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання недійсними договору доручення, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 15 квітня 2011 року, та виданої на його підставі довіреності (нотаріальний бланк серії ВРК №624843), виданої 15 квітня 2011 року ОСОБА_3, як довірителем, на імя ОСОБА_7, як повіреній, на право продажу належного йому обєкту нерухомого майна будинку для однієї сімї з примикаючою земельною ділянкою, розташованого за адресою: вул. Марія Фортуни, 45, Лльорет де Мар, 1730 (Іспанія) та зобовязання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 виключити з Єдиного реєстру довіреностей запис під № 379 про посвідчення Довіреності (нотаріальний бланк серії ВРК № 624843), видану ОСОБА_3, як довірителем, 15 квітня 2011 року на імя ОСОБА_7, як повіреній, на право продажу належного йому обєкту нерухомого майна будинку для однієї сімї з земельною ділянкою, розташованою за адресою: вул. Марія Фортуни, 45, Лльорет де Мар, 1730 (Іспанія). В своїх позовних вимогах позивач зазначив, що під час шлюбу відповідачка ОСОБА_4 уклала договір купівлі продажу нерухомого майна на підставі нотаріально посвідченої довіреності, яку позивач розглядає як договір доручення, у звязку з тим, що відповідачка діяла не в інтересах позивача.

Під час судового засідання представник позивача підтримав свої позовні вимоги. Представник відповідача ОСОБА_7 позовні вимоги не визнав.

Відповідач приватний нотаріус до суду не зявилась, але направила лист, з якого вбачається, що вона позовні вимоги щодо зобовязання вчиняти певні дії є безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав:

Згідно зі ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобовязується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки довірителя.

Згідно до ст. 203 ч.1,3 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ст. 207 ч.2 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених ЦК України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У відповідності до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Так, судом встановлено, що під час шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було придбане нерухоме майно, яке в подальшому 30 травня 2011 року відповідачка ОСОБА_4 здійснила відчуження вищевказаного нерухомого майна на підставі довіреності. В ході судового розгляду та сторонами не оскаржується, що дійсно 15 квітня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, по місцю реєстрації свого робочого місця була здійсненна нотаріальна дія у вигляді посвідчення довіреності згідно якої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 уповноважує ОСОБА_7 продати обєкт нерухомого майна (а.с.9). Дана довіреність була використана по призначенню, що підтверджується зверненням до компетентних установ та здійснення безпосередньо угодою відчуження нерухомого майна (а.с.9,44-72). Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що між сторонами фактично був укладений договір доручення, згідно якого ОСОБА_4 зобовязується вчинити від імені та за рахунок другої сторони ОСОБА_3 певні юридичні дії, тобто між сторонами був укладений правочин у письмовій формі. Даний правочин вчинений з порушенням діючого законодавства, що знайшло своє підтвердження під час перевірки компетентними установами МЮ України (а.с.26,27,85-89), правочин не може суперечить актам цивільного законодавства, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним, з урахуванням того, що даний договір був укладений з грубими порушеннями, суд вважає що відповідно до ст.203, 215 ЦК України договір є недійсним.

Позивач просить зобовязати приватного нотаріуса виключити є Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів вищевказану довіреність. Згідно листа Міністерства юстиції України від 08.08.2014 року перевіркою, проведеною Головним управлінням юстиції у м. Києві за дорученням Міністерства юстиції, встановлено, що будь-яких правочинів від імені і на імя ОСОБА_3, а також від імені або на імя ОСОБА_7 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 не посвідчувалося, а спеціальний бланк нотаріальних документів серії ВРК № 624843 нею не отримувався та не використовувався.(а.с. 26-27)

Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів нотаріальний бланк серії ВРК № 624843 21 квітня 2011 року був отриманий приватним нотаріусом ОСОБА_8, Кіровоградська область. (а.с. 23).

Вищевказане підтверджується листом Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 17.042014 року (а.с. 85-87), листом приватного нотаріуса Знамянського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_8 від 12 серпня 2013 року (а.с.89), листом приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 28.05.2014 року (а.с. 22).

СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області проводить досудове слідство по кримінальному провадженню № 0000106 за зверненням ОСОБА_3 за фактом підроблення довіреності серії ВРК № 624843 не встановленою особою, на підставі якої ОСОБА_7 продала будинок в Іспанії, чим спричинила ОСОБА_3 матеріальну шкоду, яке було порушене за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу в межах заявлених в них вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи з матеріалів справи та обставин які встановлені під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що вищевказана довіреність від 15.04.2011 року існує, була виконана на спеціальному бланку та посвідчена печаткою приватного нотаріуса ОСОБА_5, а тому відповідно до ст. 5 Закону України «Про нотаріат», суд приходить до висновку про необхідність зобовязати відповідача виключити є Єдиного реєстру довіреностей згідно порядку передбаченого нормативними документами.

Позивач не просить стягнути судові витрати, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214 ЦПК України, ст.ст. 203,207, 237 244, 1000 ЦК України, ст. 5 Закону України «Про нотаріат», -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору доручення недійсним та зобовязати вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати недійсним договір доручення, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 від 15 квітня 2011 року та видану на його підставі довіреності, нотаріальний бланк серія ВРК № 624843, видану ОСОБА_3, як довірителем, 15 квітня 2011 року на імя ОСОБА_7, як повіреній.

Зобовязати Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 виключити є Єдиного реєстру запис під № 379 про посвідчення Довіреності бланк серія ВРК № 624843, видану ОСОБА_3 як довірителем 15 квітня 2011 року на імя ОСОБА_7, як повіреній.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги до Овідіопольського райсуду Одеської області протягом 10 днів з оголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_9