Справа № 216/8461/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2015 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Філатова К.Б.

за участю :

секретаря : Бондарєва Є.С.

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 12 листопада 2005 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З серпня 2012 року шлюбні відносини були припинені, і рішенням Центрально-Міського районного суду від 1 березня 2013 року шлюб був розірваний.

Під час спільного життя з відповідачем в травні 2007 року було придбано приміщення продовольчого магазину в будинку 56 по вул. Урицького в місті Кривому Розі, вартість якого на день купівлі складала 25000 доларів США, що по курсу дорівнювалося на той час 126250 гривнам.

У 2007 році відповідач придбав автомобіль "Fiat DUCATO" - фургон маловантажний - В, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3, 2007 року випуску, ринкова вартість якого на кінець жовтня 2014 року складала 118412 гривень. У 2012 році відповідач зняв автомобіль з реєстрації і використовує його на свій розсуд.

Просить визнати спільною сумісною власністю набуті за час шлюбу приміщення продовольчого магазину та транспортний засіб, визнати за нею право власності на ? частину магазину та стягнути з відповідача ? частину вартості автомобіля у сумі 59206 гривень.

Відповідач позов не визнав, його представник в судовому засіданні пояснив, що відповідач придбав магазин за власні кошти, які отримав від продажу квартири, яка належала йому до укладення з позивачкою шлюбу, тому кошти ці належали йому на праві особистої власності і не були обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір купівлі-продажу квартири був оформлений як договір дарування, хоча фактично це був оплатний договір. Придбане відповідачем приміщення магазину використовувалося ним для зайняття підприємницькою діяльністю тому є його приватною власністю.

Придбаний в 2007 році автомобіль був придбаний під час сумісного життя, але проданий він був також під час сумісного життя з відповідачкою, коли вони ще були у шлюбі. Гроші від продажу автомобіля були використані в інтересах та на потреби родини. Просить в позові відмовити.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 12 листопада 2005 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З серпня 2012 року шлюбні відносини були припинені (вказаної обставини сторони не заперечують), і рішенням Центрально-Міського районного суду від 1 березня 2013 року шлюб був розірваний. Вказані обставини, крім згоди з ними сторін, підтверджуються свідоцтвом про народження дитини (а.с. 8), рішенням суду про розірвання шлюбу (а.с. 9),

Під час спільного життя 10 травня 2007 року відповідачем було придбано приміщення продовольчого магазину в будинку 56, прим. 10-а по вул. Урицького в місті Кривому Розі, що підтверджується договором купівлі-продажу та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 30, 31).

У 2007 році відповідач придбав автомобіль "Fiat DUCATO" - фургон маловантажний - В, двигун № НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3, 2007 року випуску (вказаної обставини сторони не заперечують).

Як вбачається із картки обліку транспортного засобу вищевказаний автомобіль був знятий з обліку для продажу в комісійному магазині 25 вересня 2012 року.

Як вбачається із копії позовної заяви, відповідач по цієї справі 9 жовтня 2012 року подав до суду позовну заяву про розірвання шлюбу з позивачкою по цієї справі, в який вказував, що шлюбні відносини на час подачі позову повністю припинені.

Таким чином відчуження автомобіля було проведено після припинення шлюбних відносин, а тому суд вважає, що посилання відповідача на те, що кошти від продажу автомобіля були витрачені на потреби сімї, ані яким чином не підтверджено.

Відповідно до висновку експерта ринкова вартість автомобіля на кінець жовтня 2014 року складала 118412 гривень. Половина вартості автомобіля складає 59206 гривень. Суд вважає, що позивачка має право отримати половину вартості автомобіля, який був сумісною власністю дружини та чоловіка.

Як вбачається із договору дарування, відповідач 11 серпня 2006 року подарував належну йому однокімнатну квартиру ОСОБА_6 Позивачка не заперечувала проти того, що ця квартира належала відповідачеві до укладення ним з нею шлюбу і фактично була не подарована, а продана відповідачем третій особі.

Згідно договору купівлі-продажу відповідач купив приміщення продовольчого магазину, розташованого в будинку АДРЕСА_1, 10 травня 2007 року, тобто через 8 місяців після відчуження належної особисто йому квартири. Жодного доказу того, що сторони мали доходи, які були достатніми для придбання приміщення магазину і які були їх спільною сумісною власністю, суду не надано.

Тому суд вважає, що позов в частині поділу магазину не доведений і задоволенню в цій частині не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 131, 179, 212 ч. 2, 218 ЦПК України, 57, 60, 61, 65, 70, 71 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 59206 (пятдесят девять тисяч двісті шість) гривень та розходи по справі в розмірі 592 (пятсот девяноста дві) гривні 06 копійок, а всього стягнути на її користь 59798 (пятдесят девять тисяч сімсот девяноста вісім) гривень 06 копійок.

В інший частині в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу протягом 10 днів.

Головуючий суддя Філатов К.Б.