печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 жовтня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Козачук К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернулося до суду з позовом про зобов'язання відповідача за власні кошти в місячний термін демонтувати самовільно влаштований опалювальний прилад (радіатор) встановлений в квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.02.2011 нежить квартира АДРЕСА_1. Вищевказаний будинок перебуває на балансі позивача. Між тим, відповідачем без відповідних дозвільних документів здійснено самовільне втручання в загальнобудинкову систему теплопостачання будинку шляхом встановлення додаткового опалювального приладу (радіатора) на балконі квартири, внаслідок чого збільшено опалювальну площу квартири, про що працівниками комунального підприємства складено відповідний акт від 26 червня 2015 року. Посилаючись на те, що працівниками комунального підприємства було виявлено, що відповідач без відповідного проекту та дозволу виконав вищевказані роботи, представник позивача просив задовольнити пред'явлені вимоги.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав пред'явлені вимоги пославшись на вищенаведені обставини.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому нормами ЦПК України порядку, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд визнав можливим проводити судове засідання за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході розгляду справи у судовому засіданні, відповідачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.02.2011 нежить квартира АДРЕСА_1.

Будинок АДРЕСА_1 знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Києва та перебуває на обслуговуванні позивача, який здійснює його обслуговування та контроль за технічним станом конструктивних елементів, інженерного та технічного обладнання, мереж систем теплопостачання, виконанням та дотриманням власниками приміщень правил експлуатації і містобудівного законодавства. Згідно з положеннями статуту на позивача покладено функції здійснення контролю за ремонтними роботами власниками приміщень по переобладнанню та переплануванню приміщень в житлових будинках.

Як встановлено в ході розгляду справи судом, 26 червня 2015 року працівниками позивача проведено обстеження приміщення кв. 193 в буд. 20 на Кловському Узвозі, яка на праві власності належить відповідачеві. За результатами проведеного обстеження, працівниками комунального підприємства зафіксовано самовільне втручання в загальнобудинкову систему теплопостачання будинку шляхом встановлення додаткового опалювального приладу (радіатора) на балконі квартири, внаслідок чого збільшено опалювальну площу квартири. Вказана обставина підтверджується наявним в матеріалах справи актом від 26.06.2015. (а.с. 10).

У зв'язку з виявленим порушенням, відповідачу направлялися припис-попередження з вимогою надати проектно-дозвільну документацію на проведення вищеобумовлених робіт по влаштуванню в квартирі додаткового опалювального приладу (радіатора) (а.с. 11). Разом з тим, вимога позивача відповідачем залишена поза увагою.

Припис-попередження з аналогічними вимогами відповідачу було направлено позивачем 08.10.2015, однак як і попередній припис відповідачем не було надано позивачу відповідних дозвільних документів.

Згідно п.п. 3.8. ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Стаття 24 ЖК УРСР України Житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і прибудинкової території.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 10 ЖК УРСР України, громадяни зобов'язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями.

Крім того, згідно п.2 ч.2 ст.21 та п.6. ч.2. ст.24 зазначеного закону, виконавець послуг, балансоутримувач, зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до ст. 152 ЖК УРСР України, переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири),що належить громадянинові на праві приватної власності, проводиться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Статтею 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного й громадського житлового фонду, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями (далі - Правила). Згідно п.4. «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкової територіями" затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 за №45 (із змінами та доповненнями) власник наймач(орендар) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Відповідно до п. 4, 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ від 24.01.2006 №45, власники квартир зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. Переобладнання і перепланування жилих і підсобних приміщень власниками квартир може проводитись лише з метою поліпшення благоустрою квартири за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян. Не допускається виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщення, підвищений шум чи вібрацію, порушують умови проживання громадян.

Пунктом 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76 передбачено, що переобладнання та перепланування жилих будинків, в жилих і нежитлових будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Підпунктом 1.4.6. Правил встановлено, що власник наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у житлового будинку приміщення, що припустив самостійне переобладнання або перепланування, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Відповідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В ході розгляду справи, відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування вимог позивача. Зокрема, відповідачем не надано проектно-дозвільної документації на встановлення додаткового приладу опалення в належній йому квартирі не надано. З чого слідує висновок, що відповідачем всупереч вимогам закону та правил виконані самовільні роботи по переплануванню та переобладнанню квартири із самовільним втручанням в діючі інженерні системи теплопостачання будинку без відповідного дозволу.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача поновити планування квартири, та такими що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати позивача в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст. ст.10, 11, 16, 60, 209, 212, 213, 224- 233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за власні кошти в місячний термін демонтувати самовільно влаштований опалювальний прилад (радіатор) встановлений в квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок 0102 ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669 ІПН 50.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя К.О. Москаленко