Справа № 451/803/15 Головуючий у 1 інстанції: Семенишин О.З.
Провадження № 22-ц/783/6844/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: апелянта ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 , третя особа орган опіки та піклування Радехівської районної адміністрації про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 - відмовлено.

Рішення суду оскаржили позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі, зазначають, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а обставини, які суд вважав встановленими, є недоведеними, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Рішення суду винесено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, оскільки базується на припущеннях, а тому, підлягає до скасуванню. Зокрема, вказують на те, що в позовній заяві зазначено, що всі обставини, зокрема, і підтвердження факту купівлі - продажу спірної квартири та джерела коштів, за які вказана квартира була придбана. Крім того, вказані обставини можуть бути підтверджені показами свідків. Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги розписку від 10.11.2006 року, яка підписана в присутності свідка ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_2 бере кредит і оплачує його за купівлю квартири в АДРЕСА_5 на ім'я свого сина ОСОБА_4, а ОСОБА_4 зобов'язався виплачувати суму своїй матері до 2013 року, а у випадку невиплати, куплена квартира переходить у власність матері ОСОБА_2. Також, зазначає, що всі предмети побуту, як шафи, стіл розкладний, 2 крісла, килими, а також побутова техніка, що знаходяться в спірній квартирі, були придбані за кошти позивача ОСОБА_2 Із врахуванням наведеного просить скасувати рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2015 року на ухвалити нове, яким позовні вимоги задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта та її представника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам закону, є справедливим і обґрунтованим.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про відмову у задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено тих обставин, на які вона посилалась як на підставу своїх вимог, а по розписці між позивачем та відповідачем ОСОБА_4, якою остання обґрунтовувала свої позовні вимоги не виникло жодного зобов'язання на перехід права власності на квартиру.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів виходить із наступного.

Статтею 41 Конституції України визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, відповідач ОСОБА_4 надав позивачці ОСОБА_2 розписку, згідно якої він по домовленості із матір'ю ОСОБА_2 погодили те, що вона бере кредит та сплачує його за покупку квартири в АДРЕСА_1 на його ім'я, а ОСОБА_4 зобов'язується виплачувати вказану суму своїй матері ОСОБА_2 до 2013 року. У випадку невиплати, придбана квартира переходить у власність ОСОБА_2 в чому нижче підписується ОСОБА_4 при свідкові ОСОБА_7, який був при домовленості та купівлі квартири. Розписка складена 10.11.2006 року, про що поставили свої підписи ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с.7).

Крім того, судом встановлено, що 10 жовтня 2006р. між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_8 укладено Кредитний договір №MKAWGA00000317, за умовами якого банк надав кредитні кошти на суму 25000 доларів США на споживчі цілі - ремонт квартири та 1249, 65 доларів США на сплату страхових платежів.(а.с.8-9)

Доводи апелянта про те що, вказані кошти були отримані для купівлі спірної квартири не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки вказаний кредитний договір підтверджує факт отримання кредитних коштів ОСОБА_8 для ремонту квартири, а не підтверджує факт отримання вказаних коштів позивачем для її купівлі.

Згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається із договору купівлі - продажу квартири від 16.11.2006 року, який посвідчений приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Львівської області Комарницькою Н.І., продавці ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 продали, а ОСОБА_4 придбав квартиру АДРЕСА_2, вартістю 6280 гривень (а.с.10).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.09.2014 року власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_4.(а.с.11).

В квартирі зареєстровані ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх діти ОСОБА_13, ОСОБА_14 з 12 липня 2007 року, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Радехівське міське водоканалізаційне господарство» № 4388 від 06.08.2014 року (а.с.12).

Згідно Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 20.11.2014 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано.

Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 28 січня 2015 року, яке залишено без зміни ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21.04.2015 року, визнано за ОСОБА_15 право власності на 1/2 частки у квартирі АДРЕСА_4. Вказане рішення набрало законної сили (а.с.42-44).

Згідно ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, судом першої інстанції встановлено, що в даний час співвласниками спірної квартири в рівних частках є ОСОБА_4 та його колишня дружина ОСОБА_5.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог ОСОБА_2.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції увалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із вище зазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 12 серпня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: М.Я. Богонюк

Б.М. Гриновець