АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2645/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4
секретарОСОБА_5

за участю:

представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 ОСОБА_6 на заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2009 року по справі за позовом Кредитної спілки «Країна Позик» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення суми боргу та пені,

в с т а н о в и л а :

13 серпня 2009 року КС «Країна Позик» звернулась в суд з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення суми боргу та пені, мотивуючи свої вимоги тим, що 20 червня 2007 року між КС «Країна Позик» та ОСОБА_7 було укладено договір № С421, за умовами якого кредитна спілка надала їй кредит в розмірі 3500 грн. терміном до 20 червня 2008 року зі сплатою відсотків в розмірах та строки, визначені умовами цього договору.

З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 20.06.2007 року між КС «Країна Позик» та ОСОБА_8 було укладено договір поруки № С421П, за умовами якого остання зобовязалась відповідати перед кредитором за виконання позичальником умов кредитного договору.

У звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, утворилась заборгованість в розмірі 16 917,60 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачів солідарно.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2009 року позов задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Кредитної спілки «Країна Позик» борг за кредитним договором 16 917,60 грн., судовий збір за подачу позову до суду в сумі 169,17 грн., витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн., а всього 17116 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про перегляд заочного рішення у справі.

Не погоджуючись з рішенням суду від 17 грудня 2009 року, представник ОСОБА_7 ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на його невідповідність нормам матеріального і процесуального права, просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення у повному обсязі не відповідає.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачкою ОСОБА_7 не були виконані зобовязання за кредитним договором № С421, укладеним з КС «Країна Позик» 20.06.2007 року, а тому сума заборгованості підлягає стягненню з боржника та поручителя ОСОБА_8 в повному обсязі в солідарному порядку.

Однак, даний висновок не повністю відповідає нормам матеріального права.

Встановлено, що 20 червня 2007 року між КС "Країна Позик" та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір № С421, за умовами якого кредитна спілка надала останній кредит в розмірі 3500 грн. терміном до 20 червня 2008 року зі сплатою відсотків в розмірі 0,1644 % за кожен календарний день фактичного користування кредитом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитна спілка «Країна Позик» свої зобов'язання за кредитним договором виконала, надала позичальнику в тимчасове користування на умовах строковості, зворотності, цільового його використання, платності та забезпеченості кошти в сумі 3500 грн.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.526 ЦК України, , зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 3.5 кредитного договору при порушенні строків сплати кредиту та (або) відсотків більше ніж на три дні, процентна ставка, вказана п. 3.1 подвоюється до моменту повного погашення простроченої заборгованості та сплачується пеня в розмірі 0,25 % за добу від прострочення суми користування кредитом.

Відповідачка ОСОБА_7 зобовязання по кредитному договору належним чином не виконувала, а тому утворилася заборгованість. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачкою було здійснено один платіж 03.12.2007 року на погашення пені та відсотків за користування кредитом (а.с. 22). Станом на 17.08.2009 року згідно розрахунку заборгованість зі сплати кредиту складає 16917,60 грн., в тому числі: 3500 грн. заборгованість по тілу кредиту; 8622,80 грн. заборгованість по відсоткам за користування коштами; 4794,80 грн. - пеня.

Згідно п. 7.2. кредитного договору Кредитна спілка має право достроково стягнути кредит повністю та відсотки за весь термін фактичного користування кредитом, пеню в розмірі 0,25 % за добу від простроченої суми користування кредитом, а також звернути стягнення на майно позичальника, у разі спливу місячного терміну після утворення позичальником простроченої заборгованості.

20 червня 2007 року між КС «Країна Позик» та ОСОБА_8 було укладено договір поруки № С421п, за умовами якого остання зобовязалась відповідати перед кредитором за зобовязаннями ОСОБА_7, що витікають із кредитного договору № С421 від 20.06.2007 року.

Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Тому враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором, що складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3500 грн.; заборгованості по відсоткам за користування коштами в розмірі 8622,80 грн. та погоджується з розрахунком заборгованості позивача за кредитним договором в частині нарахування заборгованості по тілу кредиту та відсоткам за користування коштами, наданим позивачем (а.с.16,25).

Колегія судів відхиляє твердження апелянта про неправильність розрахунків проведених позивачем, оскільки апелянтом не наводяться свої розрахунки по заборгованості.

Разом з тим, судом першої інстанції помилково стягнуто з відповідачів пеню, нараховану позивачем за період з 20.08.2007 року по 17.08.2009 року в розмірі 4794,80 грн., оскільки, відповідно до ст. 258 ЦК України пеня стягується за один рік. Позивачем же предявлено вимогу про стягнення пені за два роки, що суперечить вимогам закону.

Тому, відповідно до нарахування заборгованості по пені, наданого позивачем (а.с.25), колегія суддів приходить до висновку, що розмір заборгованості за рік становить 3701,24 грн. (4794,80-1093,55=3701,24).

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.

Підстави для стягнення пені з відповідачів передбаченні п.п.3.1, 3.5, 7.2 кредитного договору.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішення суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а тому колегія суддів з врахуванням того, що нарахований розмір пені 3701,24 грн. значно перевищує розмір збитків, з врахуванням матеріального і сімейного стану відповідачів, що має істотне значення, зменшує розмір пені, яка підлягає до стягнення з відповідачів до 3500 грн.

Колегія суддів відхиляє вимогу апелянта про застосування строку позовної давності щодо вимог про стягнення з відповідачів пені, оскільки дана вимога повинна бути заявлена стороною до ухвалення судового рішення. Встановлено, що такої вимоги до ухвалення рішення судом першої інстанції відповідачами не заявлено.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції помилково солідарно стягнуто з відповідачів судові витрати, оскільки чинним законодавством не передбачено такий порядок їх стягнення.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на порушення судом ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо несправедливих умов кредитного договору, оскільки відповідачка із позовом про визнання кредитного договору недійсним не зверталась, тому умови кредитного договору не є предметом розгляду даної цивільної справи про стягнення заборгованості за ним.

З огляду на викладене, оскільки судом ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє частково, заочне рішення суду першої інстанції змінює в частині стягнення пені та судових витрат. Стягує солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь КС «Країна Позик» борг за кредитним договором станом на 17.08.2009 року в сумі 15622,80 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3500 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 8622,80 грн. та пені в розмірі 3500 грн. Стягує з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь КС «Країна Позик» судові витрати в сумі 199,17 грн.- по 99,59 грн. з кожної. В решті рішення суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 грудня 2009 року у справі за позовом Кредитної спілки «Країна Позик» до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення суми боргу та пені змінити в частині стягнення пені та судових витрат.

Стягнути солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Кредитної спілки «Країна Позик» борг за кредитним договором № С421 від 20.06.2007 року станом на 17.08.2009 року в сумі 15622,80 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3500 грн.; заборгованості по процентам в розмірі 8622,80 грн. та пені в розмірі 3500 грн.

Стягнути з ОСОБА_7, ОСОБА_8 на користь Кредитної спілки «Країна Позик» судові витрати в сумі 199,17 грн. - по 99 гривень 59 коп. з кожної.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :