У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 7 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії та усунути перешкоди у користуванні,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії та усунути перешкоди у користуванні.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 7 травня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 7 травня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що між сторонами існує спір щодо володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у їх власності, а саме: сторони не погоджуються з тим, як відновлено межові знаки між належними їм земельними ділянками, й без вирішення такого спору неможливо вирішити спір щодо усунути перешкод у користуванні шляхом пересаджування ОСОБА_3 виноградної лози на відстань 1 м від межі зі ОСОБА_2, що було рекомендовано актом роботи комісії селищної ради по використанню землі, екології та спірних питаннях від 19 лютого 2014 року.

Вказаний вище акт комісії від 19 лютого 2014 року суди обґрунтовано не прийняли до уваги як належний та допустимий доказ відповідно до вимог ст. ст. 58, 59 ЦПК України, оскільки такий акт не затверджено Вишківською селищною радою.

Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, сторонам, які беруть участь у справі, роз'яснено вимоги ст. ст. 10, 143 ЦПК України щодо можливості призначення судової земельно-технічної експертизи для вирішення спору, який виник між сторонами, однак сторони від призначення експертизи відмовились.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії та усунути перешкоди у користуванні.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк