Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 242/284/15-ц
Провадження № 22-ц/778/3724/15
Головуючий у 1-й інстанції: Моцний О.С.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Панкеєва О.В.

Трофимової Д.А.

При секретарі: Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до Селидівської біржі нерухомості, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, Орган опіки та піклування Селидівської міської ради, про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним, зазначили, що позивачі та заявлені треті особи є родичами, які разом зі своєю матір'ю ОСОБА_8 проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, що була надана батькові позивача ОСОБА_9 за ордером. Тривалий час квартира не була приватизована, а тільки після смерті матері ОСОБА_6 провела приватизацію вказаної квартири в порушення вимог Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та отримала свідоцтво про право власності на житло. Вважають, що під час приватизації ОСОБА_6 не повідомила відповідача, що в спірній квартири проживає сім'я позивачів, а тому відповідач, видавши їй свідоцтво про право власності, порушив права позивачів на житло.

На підставі вищезазначеного позивачі просили суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, за яким квартира передана у власність ОСОБА_6.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 16 квітня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просять його скасувати та ухвалити нове про задоволення їх позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд обгрунтовно вважав, що приватизація спірної квартири, щодо якої видано свідоцтво, проведена відповідно до встановленої законодавстом процедури.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі ордеру № 1925. виданого 12.06.1979 року виконкомом міської ради м. Селидове, квартира за адресою: АДРЕСА_1 надавалася батькам позивача: ОСОБА_10, ОСОБА_8 та йому, ОСОБА_3 / а.с. 16-17 /. ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 / а.с.21, 22/. ОСОБА_6( дошлюбне призвище ОСОБА_6) є рідною донькою померлих ОСОБА_10 та ОСОБА_8./ а.с.20 /.

Позивач ОСОБА_3 11.11.2011 року уклав шлюб з ОСОБА_11, яка прийняла призвище ОСОБА_6, від якого у них народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_5 / а.с.9,19 /.

З довідок ОСББ"Союз-1 м. Селидове" б/н від 28.05.2015 року та Селидівського БТІ № 255 від 29.05.2015 року слідує, що: - ОСОБА_4 та її і позивача донька, ОСОБА_5, мешкали з дня їх народження в квартирі АДРЕСА_2, де також з 2012 року проживає ОСОБА_3; - квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить ОСОБА_11 в розмірі 1/2 частини на підставі свідоцтва про право власності на житло(розпорядження Селидівської біржи нерухомості від 26.05.2005 року № 1608) та в розмірі 1/2 частини(нотаріально посвідчене свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.11.2006 року НОМЕР_1).

За заявою ОСОБА_6, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1, рішенням виконкому Селидівської міськради № 128 від 25.07.2012 року у зв"язку зі смертю матері останньої - ОСОБА_8 вирішено переоформити особистий рахунок на вказану квартиру на ОСОБА_6 / а.с. 84 /.

Згідно ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду", п.. п. 4, 17, 19 Положення про порядок передачі квартир(будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян № 396 від 16.12.2009 року передача займаних квартир здійснюється у приватну(спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім"ї, які постійно мешкають у цих квартирах. У тому числі тимчасово відустніх, за якими зберігається право на житло, з обов"яковом визначення уповноваженого власника. При цьому громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім"ї квартиру повинен звернутися до органу приватизації із відповідною заявою та надати довідку про склад сім"ї та займані приміщення, у якій вказуються члені сім"ї наймача, які зареєстровані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло.

23.11.2012 року Селидівською біржою нерухомості на підставі договору з Селидівською міськрадою про надання послуг з приватизації житла від 05.10.2000 року та Закону України Про приватизацію державного житлового фонду" видано свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 про належність ОСОБА_6 та її сину ОСОБА_7 на приватній власності із частками 1/2 кожному із них.

Наведені обставини доводять, що позивач ОСОБА_3 на час видачі вищевказаного свідоцтва не був зарестованим за адресою: АДРЕСА_1 та проживав із складом своєї сім"ї: дружиною ОСОБА_4 та їх спільною неповнолітньою донько ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3.

Тому не мається підстав вважати про незаконністьприватизації квартири за адресою: АДРЕСА_1, щодо якої видано свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_2 на квартиру про належність ОСОБА_6 та її сину ОСОБА_7 на приватній власності вказаної квартири із частками 1/2 кожному із них.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач проживав на час видачі свідоцтва про право власності на житло у спірній квартирі з посиланням на акти про таке проживання за та про непроживання там ОСОБА_6 неможливо прийняти до уваги, бо вони спростовуються довідками житлових органів, до компетенції яких віднесено встановлення цього факту та якими встановлено, що позивач іх своєю сім"єю проживав на час видачі оскаржувального свідоцтва про право власності на житло саме за адресою АДРЕСА_3. При цьому квітанції про сплату ОСОБА_3 житлово- комунальних послуг у 2013-2014 році за адресою АДРЕСА_1 та укладення ним договору про виконання робіт щодо монтажу домофонного обладнання адресою АДРЕСА_1 від 30.12.2013 року не свідчать про проживанням ним за цією адресою саме на час видачі оскражувального свідоцтва, тобто у період листопада 2012 року.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 квітня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: