Провадження № 2/643/650/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., при секретарі Бровкіної М.І.,

розглянувши заочно у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», треті особи: керівник Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» генеральний директор ОСОБА_2, заступник генерального директора Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» ОСОБА_3, про скасування наказу, поновлення на роботі, та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 04 листопада 2014 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», треті особи: керівник Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог, в ході судового розгляду уточнених (а.с.95-100, 169-174), позивач посилається на те, що у зв'язку з неприязним до нього відношенням з боку керівництва відповідача, в лютому 2014 року на ДП «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» було проведено внутрішній аудит, з результатами якого він ознайомлений не був, незважаючи на те, що за його результатами було нібито виявлено ряд порушень з боку позивача. Наказом в.о. Генерального директора №373 позивачеві було оголошено догану, але конкретного порушення трудової дисципліни виявлено не було - догана оголошена у зв'язку з тим, що він, нібито, погіршує морально-психологічний клімат в колективі. Наказ йому для ознайомлення не надавався. В період з 15.06.2014 року по 04.07.2014 року, а також з 07.07.2014 року по 11.07.2014 року, позивач перебував на стаціонарному лікуванні, а також знаходився на амбулаторному лікуванні в період з 18.08.2014 року по 20.08.2014 року, та в періоди з 21.08.2014 року по 25.08.2014 року, з 26.08.2014 року по 30.08.2014 року, з 31.08.2014 року по 09.09.2014 року, з 10.09.2014 року по 19.08.2014 року. В період лікування та звільнення позивача від роботи, наказом генерального директора ОСОБА_2 від 02.09.2014 року за №572 було створено комісію для проведення комплексної перевірки очолюваного ним відділу. Комісія у відсутності позивача склала акт від 04 вересня 2014 року та зафіксувала в ньому результати огляду його робочого місця, сейфу, документів та особистих речей. Крім того, в період лікування позивача було складено акт про проведення комплексної перевірки, затверджений 08 вересня 2014 року в.о. генерального директора ОСОБА_3 Цей акт позивачеві не надавався, проте в ньому зафіксовано безліч порушень, які до його посадових обов'язків та компетенції не відносяться. В перший день виходу позивача на роботу після лікування 02 жовтня 2014 року йому було запропоновано надати пояснення з приводу виявлених фіктивною перевіркою порушень, про що видано наказ в.о. генерального директора від 02.10.2014 року за №651. У відповідь на пропозицію надати пояснення позивач подав службову записку від 02.10.2014 року про вжиття заходів збереження майна та надання відомостей про зміну штатного розкладу. Після вихідних днів, в понеділок 06.10.2104 року позивача з робочого місця забрала швидка допомога у зв'язку з різким погіршенням стану здоров'я та 06.10.2014 року відкритий листок непрацездатності, який був закритий 16.10.2014 року, після чого, наступного дня відкритий новий листок непрацездатності. У цей період, а саме - 06.10.2014 року позивача було незаконно та безпідставно звільнено на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає, що його незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності 28.05.2014 року та притягнуто до дисциплінарної відповідальності звільнений 06.10.2014 року, у зв'язку з чим порушенні його права та гарантії як працівника і це призвели до значних моральних страждань, та просить суд визнати дії та наказ відповідача за № 373 з оголошення йому догани 28.05.2014 року незаконними та наказ про оголошення догани від 28.05.2014 року за № 373 скасувати; визнати дії відповідача зі звільнення позивача та наказ відповідача від 06.10.2014 року за № 149-К незаконними; визнати дії відповідача зі звільнення позивача та наказ відповідача від 10.11.2014 року за №169-К незаконними та скасувати його; зобов'язати відповідача поновити позивача на роботі на посаді начальника відділу сектору державних випробувань Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», а також відшкодувати моральну шкоду, яка полягає у втраті впевненості в завтрашньому дні, що призводить до необхідності прикладання додаткових зусиль по організації свого життя, у розмірі 3000 грн.

11 березня 2015 року до суду надійшли письмові заперечення відповідача на позовну заяву, в яких відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що за час роботи позивача на посаді начальника відділу ВПКФМВП були виявлені суттєві недоліки в його роботі та оголошені догани, копію акту перевірки вручено ОСОБА_1 02.10.2014 року під розпис, наказом № 149-К від 06.10.2014 року позивача було звільнено із займаної посади у зв'язку із систематичним невиконанням ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього правилами внутрішнього трудового розпорядку. Проте, звільнення позивача 06.10.2014 р. не відбулось, оскільки наприкінці цього ж робочого дня йому було відкрито лікарняний лист, тому наказ № 149-К від 06.10.2014 р. було скасовано та з тих самих підстав ОСОБА_1 було звільнено у день виходу на роботу після лікарняного наказом від 10.11.2014 р. № 169-К. Крім того, у зв'язку із змінами в організації праці, скороченням численності та штату працівників посаду начальника відділу ВПКФМВП з 15.12.2014 р. скорочено, про що було раніше повідомлено ОСОБА_1 під розпис, на даний час посада начальника відділу ВПКФМВП у штатному розкладі відсутня (а.с.177-180 т.1).

Представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала, про що виклала у письмовій заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, причину неявки суду не повідомив. В зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та розглядає справу за його відсутністю на підставі наявних у справі доказів.

Треті особи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно положень ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був прийнятий на роботу 11.08.1997 року до Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» за переводом, і з 10.02.2000 року працював на посаді начальника відділу сектору державних випробувань Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», що підтверджується ксерокопією трудової книжки (а.с.10-13 т.1).

28 травня 2014 року наказом в.о. Генерального директора Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» ОСОБА_3 №373 позивачу було оголошено догану в зв'язку з порушенням останнім Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства та Положення про відділ, а також погіршення морально-психологічного клімату у відділі (а.с.14 т.1).

Згідно ст. 147 КЗпП України догана, як вид дисциплінарного стягнення, застосовується за порушення трудової дисципліни.

Однак ані текст наказу, ані підстави для його винесення, вказівки, в чому саме полягало порушення позивачем трудової дисципліни, не містять.

Крім того, відповідно до ст. 149 КЗпП стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач належним чином повідомив позивача про зміст оскаржуваного наказу.

Під час хвороби позивача ОСОБА_1, що підтверджується ксерокопіями листків непрацездатності (а.с.23 т.1), відповідачем був складений акт про проведення комплексної перевірки відділу повірки, калібрування фізики-механічних засобів вимірювальної техніки та випробувань продукції (ВПКФМВП), очолюваного позивачем відділу, затверджений 08 вересня 2014 року в.о. генерального директора ОСОБА_3 (а.с.193-196 т.1). Доказів про надання зазначеного акту для ознайомлення позивачу суду не надано. Зазначені в акті порушення до посадових обов'язків, вказаних в посадовій інструкції начальника відділу (а.с.5-8 т.2) не відносяться. Матеріали справи не містять жодних розпоряджень відповідача щодо покладення на позивача цих обов'язків. Таким чином, акт не може бути підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Проте, надання письмових пояснень не є трудовим обов'язком працівника, а є його правом. Та за таких обставин ненадання пояснень з приводу допущення порушень не може бути підставою для накладання дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Наказом в.о. Генерального директора Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» ОСОБА_3 № 149-К від 06.10.2014 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади начальника відділу ВПКФМВП у зв'язку із систематичним невиконанням ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього розпорядку, посадовою інструкцією, враховуючи раніше винесену догану (а.с.55 т.2).

Доказів про ознайомлення ОСОБА_1 із зазначеним наказом матеріали справи не містять.

Наказом № 168-К від 06.11.2014 року в.о. Генерального директора Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» ОСОБА_3 наказ № 149-К від 06.10.2014 року про розірвання трудового договору з ОСОБА_1 скасовано, ОСОБА_1 поновлено на посаді 07.10.2014 року, наказ по особовому складу ДП «Харківстандартметрологія» від 23.09.2014 р. № 137-К про попередження ОСОБА_1 про наступне вивільнення його у зв'язку із скороченням посади 15.12.2014 року, вважати чинним (а.с.56 т.2).

Наказом № 169-К від 10.11.2014 року Генерального директора Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» ОСОБА_2, за виявлені суттєві недоліки в роботі начальника ВПКФМВП ОСОБА_1 згідно до Акту перевірки від 08.09.2014 року у зв'язку із систематичним невиконанням ним без поважних причин обов'язків, покладених на нього правилами внутрішнього розпорядку, враховуючи раніше винесену догану, звільнено з посади начальника відділу ВПКФМВП в перший день виходу його з лікарняного на роботу (а.с.57 т.2).

Згідно п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Докази, про систематичність невиконання працівником ОСОБА_1 без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, яке стало підставою звільнення позивача, матеріали справи не містять. А отже, звільнення позивача за ч. 3 ст. 40 КЗпП України є незаконним.

Згідно ст. 47 КЗпП України у разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення наказу видається на вимогу працівника.

Згідно ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу. В межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу позивачем не заявлені.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях через втрату впевненості, що призвело до необхідності прикладання додаткових зусиль по організації свого життя.

Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

При зверненні до суду позивач звільнений від сплати судового збору, відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд розподіляє судові витрати, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47, 140-141, 149, 150, 235, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 3, 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 10,11,60, 74, 76, 88, 169, 197 ч.2, 209, 213-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати незаконними дії Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» щодо оголошення догани ОСОБА_1.

Визнати незаконним та скасувати наказ Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» № 373 від 28.05.2014 р. про оголошення догани ОСОБА_1.

Визнати дії Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» щодо звільнення ОСОБА_1 та наказ про звільнення № 149-К від 06.10.2014 року, незаконними.

Визнати дії та наказ Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» щодо звільнення ОСОБА_1 від 10.11.2014 року за №169-К, незаконними.

Скасувати наказ Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 10.11.2014 року № 169-К про звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді начальника відділу сектору державних випробувань Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації».

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі.

Стягнути з Державного підприємства «Харківський регіональний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації», юридична адреса: м. Харків, вул. Мироносицька, 36, , п/р 1786 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, ІПН № 91, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмової заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач та особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги позивачем, якщо апеляційну скаргу не було подано, та подання письмової заяви про перегляд заочного рішення відповідачем. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ф. Погасій