Справа № 202/8421/15-ц
Провадження № 2/202/4977/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 листопада 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Фісун К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.

В позовній заяві позивач посилався на те, що 27 січня 2001 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 41. В шлюбі народилися дві доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя у них не склалося, оскільки в ході спільного проживання виявилося, що у нього з відповідачкою несумісність характерів, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку з чим шлюбні стосунки між ними були фактично припинені, з 2013 року вони не проживають однією родиною. Примирення між ними та збереження шлюбу неможливе. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з відповідачкою. Позивач вказав, що на утримання дітей після розірвання шлюбу буде надавати матеріальну допомогу. Просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2.

У судове засідання позивач не зявився, відповідно до заяви від 23.11.2015 року просив справу розглядати за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Відповідач в судове засідання не зявилася. Відповідно до заяви від 23.11.2015 року не заперечувала обставини, викладені у позовній заяві. Просила шлюб розірвати.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що між сторонами 27 січня 2001 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 41, був зареєстрований шлюб. В шлюбі народилися дві доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судом встановлено, що з 2013 року сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, примирення між ними неможливе. Спори щодо місця проживання дітей та розділу майна відсутні.

Причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачкою взаєморозуміння і довіри, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, втрата почуттів взаємної любові та поваги.

При постановленні рішення, суд враховує те, що сторони наполягали на розірванні шлюбу, сімейно-шлюбні відносини припинені, а тому приходить до висновку про те, що сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може.

Керуючись ст. ст. 104, 110 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3, 7, 10, 11, 15, 57, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Новікова) ОСОБА_5, зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 27.01.2001 року, актовий запис № 41, які мають малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати.

Прізвище ОСОБА_2 після розірвання шлюбу не змінювати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Л.П. Слюсар