НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/6953/15
№ 2/183/3669/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Парфьонова Д.О., за участі секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа: Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Наталія Володимирівна про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень просила визнати за нею право власності на житловий будинок НОМЕР_2 з надвірними прибудовами, розташований по АДРЕСА_1 та який в цілому складається з: житловий будинок - А, сіни - а, літня кухня - Б, сараю - В, гаражу - Г, туалету - И, сараю - Е, сараю - Д, сараю - Ж, погрібу - З, навісу - К, колодязю №1, воріт №2, хвіртки №3, огорожі №4 в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача - ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 був батько позивача - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Як спадкоємець за правом представлення, позивач для оформлення спадщини звернулася до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Наталії Володимирівни, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 позивачу було відмовлено, про що видано відповідну постанову від 15 жовтня 2015 року. Підставою відмови зазначено те, що договір купівлі-продажу, посвідчений ОСОБА_5 - секретарем виконкому Вільненської сільської ради 01 березня 1989 року за р. №17 на житловий будинок АДРЕСА_1, який за життя ОСОБА_3 не був зареєстрований в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Означена відмова перешкоджає позивачу в реалізації її спадкових прав, що змусило позивача звернутися до суду з означеним позовом.

В поданій заяві позивач просила розглядати справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог.

Відповідач, третя особа в судове засідання не з'явилися, надали заяви, згідно яких просили розглядати справу за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову.

В зв`язку з неявкою сторін фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступного.

У відповідності до договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем Вільненської сільської ради - ОСОБА_5 01 березня 1989 року за реєстровим номером №17, ОСОБА_3 набула у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 який в цілому складається з: житлового будинку жилою площею 30,8 кв.м., літньої кухні, сараю, гаражу, погрібу /а.с.9-10/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, бабуся ОСОБА_6 /а.с.39, 40/ померла /а.с.38/. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 був син померлої ОСОБА_4 /а.с.39, 40, 41/ який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.39/.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 станом на дату смерті постійно проживала із ОСОБА_6 /а.с.39/.

06 жовтня 2015 року ОСОБА_6 звернулась до Приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Ріхтер Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ріхтер Н.В. від 15 жовтня 2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 відмовлено. Підставою відмови вказано те, що вчинити нотаріальну дію - видати на ім'я заявника свідоцтва про право на спадщину, є неможливим, оскільки ОСОБА_1 надано договір купівлі-продажу, посвідчений ОСОБА_5 секретарем виконкому Вільнянської сільської ради 01 березня 1989 року за р. № 17, на житловий будинок НОМЕР_2 в АДРЕСА_1, який за життя ОСОБА_3 не зареєстрований в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Так, у відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом.

При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Як свідчать матеріали справи, позивач помер в 2001 році, тобто під час дії ЦК УРСР.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Ст.525 ЦК УРСР визначала часом відкриття спадщини день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначеній в статті 21 цього кодексу.

Згідно зі ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

У відповідності до ст.527 ЦК УРСР, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Ст.548 ЦК УРСР передбачала, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно зі ст.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як свідчать матеріали справи, договір купівлі-продажу житлового будинку засвідчено секретарем Вільненської сільської ради - ОСОБА_5 01 березня 1989 року за реєстровим номером №17. Доказів реєстрації в органах, що здійснювали державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно суду не надано. У відповідності до виписки з погосподарської книги Вільненської сільської ради, власником житлового будинку значиться ОСОБА_7 /а.с.52/, в той час, як довідкою виконавчого комітету Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області підтверджено проживання ОСОБА_3 за вказаною адресою. За таких обставин, оскільки наявні в справі документи підтверджують набуття спадкодавцем права власності на будинок, розташований в сільській місцевості 01 березня 1989 року, матеріалами справи підтверджено факт прийняття спадщини позивачем шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, є підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом за правом представлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) право власності на житловий будинок з надвірними прибудовами та спорудами, житловою площею 30,8 кв.м., загальною площею 39,0 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 та який в цілому складається з: житлового будинку - літ. А, сіней - літ. а, літньої кухні - літ. Б, сараю - літ. В, гаражу - літ. Г, вбиральні - літ. И, сараю - літ. Е, сараю - літ. Д, сараю - літ. Ж, погріб - літ. З, навісу - літ. К, колодязю №1, воріт №2, хвіртки №3, огорожі №4 в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов