АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5207/15 Справа № 203/3352/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Калиновський А.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого Калиновського А.Б.

Суддів Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.

При секретарі Видюковій Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким повністю задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Згідно ст.1054 ЦК України, обов'язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.

Судом встановлено, що 22.08.2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (після зміни найменування ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_2 було укладено кредитно-заставний договір №DNP0AN02004247, відповідно до умов п.2.1 якого банк зобовязався надати позичальникові кредит в розмірі та на умовах, встановлених у цьому договорі, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору.

Пунктами 2.2,17.9 кредитного договору передбачено, що для забезпечення повного і своєчасного виконання позичальником зобовязань за договором, позичальник надає банку в заставу транспортний засіб Daewoo Matiz д/н НОМЕР_1.

Згідно п.п.17.1.1-17.1.6 кредитного договору загальний розмір кредиту становить 10813,57 доларів США. Частина кредиту в розмірі 9934,92 долари США надається з метою придбання позичальником автомобіля; частина кредиту в розмірі 519,35 доларів США з метою оплати перших страхових платежів за договорами страхування на перший рік дії кредиту; частина кредиту в розмірі 7,38 доларів США з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі; частина кредиту в сумі 298,05 доларів США з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту; частина кредиту в сумі 53,87 доларів США з метою оплати вартості поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Дата погашення кредиту 21.08.2015 року. Процента ставка 15% річних.

Пунктом 17.1.7 кредитного договору передбачено, що з метою виконання зобовязань за п.3.4 договору позичальнику відкривається кредитна лінія в розмірі 3635,48 доларів США для сплати чергових страхових платежів.

Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження факту видачі кредитних коштів банком було надано рахунок-фактуру від 21.08.2008 року про перерахування коштів в сумі 47070 грн. за придбаний ОСОБА_2 автомобіль.

Факт видачі кредитних коштів в зазначеному розмірі, а також 298,05 доларів США, як винагороди за надання фінансового інструменту, не заперечувала і відповідачка в судовому засіданні.

Згідно листа банку від 28.10.2012 року на звернення ОСОБА_2 вбачається, що після укладення кредитного договору банком було збільшено щомісячний платіж через автоматичне включення в графік сум перестраховки.

Відмовляючи ПАТ КБ "ПриватБанк" у задоволенні позовних вимог, суд правильно виходив з того, що позивачем не доведено належними доказами факт видачі грошових коштів у визначеному в кредитному договорі розмірі, обґрунтованості наданого до позову розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідності останнього умовам кредитного договору та наявності непогашеної заборгованості.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідачем були укладені договори страхування, на виконання зобовязань за якими Банком було надано кредитні кошти та цей факт відображено у розрахунку заборгованості, так як самостійно відповідач страхові платежі не сплачував не можуть бути прийняті до уваги, оскільки банком не надано доказів щодо відкриття відповідачці кредитної лінії відповідно до умов п.17.1.7 кредитного договору, сплати банком чергових страхових платежів та, відповідно, обґрунтованості включення вказаних сум згідно п.3.4 кредитного договору до щомісячних платежів.

Разом з тим, в частині виконання банком своїх обовязків щодо здійснення інших платежів, передбачених, як складові кредиту та зазначені в п.17.1.3, відповідачка заперечувала та позивачем у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України будь-яких належних доказів щодо сплати банком вказаних сум не надано.

Крім того, з наданих ОСОБА_2 документів вбачається, що остання починаючи з 2010 року самостійно укладала договори страхування заставного транспортного засобу та здійснювала відповідні платежі за ними.

Таким чином, вирішуючи спір, суд дотримався принципу змагальності сторін у цивільному судочинстві, передбаченого ст. 10 ЦПК України.

Рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: