АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5935/15 Справа № 176/761/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Волчек Н. Ю. Доповідач - Прозорова М.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року

09 червня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді: Прозорової М.Л.,

суддів: Максюти Ж.І., Макарова М.О.,

при секретарі: Самокиша О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року про повернення як неподаної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29.04.2015 року, в якій просить її скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с.16-17).

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 22.04.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовної заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу (а.с.3-5).

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк не більше п'яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме: всупереч ст. 106 СК України позивач не зазначає в позові чи вирішувалось з відповідачем питання про розірвання шлюбу у спрощеному порядку, позасудовому порядку, і з яких воно не вирішено, а також в матеріалах справи відсутні дані про повну адресу відповідача в порушення вимог п.2 ч.2 ст. 119 ЦПК України (а.с.10).

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29.04.2015 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с.13).

Повертаючи як неподану позовну заяву ОСОБА_2 на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України, суддя виходив з того, що у визначений ухвалою суду термін, недоліки позовної заяви позивачем усунуто не було.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, зважаючи на наступне.

Відповідно до положень ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Згідно ч.2 ст. 121 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 119,120 ЦПК України, не сплатить суми судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Питання про характер правовідносин, належність та допустимість доказів суд повинен вирішувати у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України.

Крім зазначеного, питання про наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права суд повинен вирішувати під час розгляду справи, а уточнення позовних вимог суд може вирішити під час попереднього судового засідання відповідно до ст. 130 ЦПК України, зокрема з'ясовує, які докази подані чи подаються на попередньому судовому засіданні кожною стороною для обґрунтування своїх доводів чи заперечень щодо невизнання обставин, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про витребування доказів.

Твердження суду в ухвалі про те, що у встановлений судом строк позивач недоліки позовної заяви не усунув є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, 27.04.2015 року подала до суду заяву, в якій зокрема зазначала, що точна адреса проживання відповідача їй невідома, оскільки він є громадянином Ізраїлю та в даний час на території України не знаходиться і не проживає, а тому посилалася на п.10 ст. 110 ЦПК України, вказавши останнє їй відоме місце проживання відповідача адресу, де вона сама проживає та зареєстрована, а саме: вул. Горького, буд.30, м. Жовті Води, Дніпропетровська область, тобто адреса, за якою сторони проживали однією сім'єю до моменту від'їзду відповідача за кордон (а.с.12).

Відповідно до п.10 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред'являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Таким чином, суд першої інстанції помилково не застосував вказану норму до спірних правовідносин, позбавивши позивача права на судовий захист своїх прав та законних інтересів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви у суду не було.

При наявних порушеннях процесуального права, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог п.3 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303,307,312,315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2015 року про повернення як неподаної позовної заяви - скасувати та направити питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Головуючий:

Судді: