Ухвала

іменем україни

11 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Долинські об'єднані мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Долинські об'єднані мережі» на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Долинські об'єднані мережі» (далі - ТОВ «Долинські об'єднані мережі») до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, посилаючись на те, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення, проте вчасно не сплачують надані їм такі послуги товариством, у зв'язку з чим станом на 2014 рік виникла заборгованість 15 248 грн 73 коп.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 29 серпня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ТОВ «Долинські об'єднані мережі» 15 248 грн 43 коп. заборгованість за надані послуги з централізованого опалення. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 16 червня 2015 року зазначене рішення районного суду скасовано й в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Долинські об'єднані мережі» просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції, що було помилково скасовано, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду апеляційної інстанції у повній мірі не відповідає.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності при звернені до суду з даним позовом.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції повністю погодитися не можна виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, які є власниками та зареєстровані у АДРЕСА_1, також є споживачами послуг з централізованого опалення, які надає ТОВ «Долинські об'єднані мережі».

У червні 2011 року ТОВ «Долинські об'єднані мережі» звернулося до Долинського районного суду Кіровоградської області із заявою про видачу судового наказу про стягненні з відповідачів заборгованості за послуги теплопостачання за період з грудня 2007 року до 01 квітня 2011 року в розмірі 7 884 грн 08 коп., який був виданий судом 17 червня 2011року.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843297/ed_2015_09_03/pravo1/T030435.html?pravo=1> позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843308/ed_2015_09_03/pravo1/T030435.html?pravo=1> сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843305/ed_2015_09_03/pravo1/T030435.html?pravo=1> позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, на яку має право позивач.

У ч. 1 ст. 95 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1862/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> зазначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів чи витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Ураховуючи те, що судовий захист позивача на стягнення заборгованості за надані послуги може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1861/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1>, перериває перебіг строку позовної давності.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України № 6-214цс15 від 21 січня 2015 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3428/ed_2015_09_01/pravo1/T041618.html?pravo=1> є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Проте зазначені положення законодавчих актів та обставини справи, суд апеляційної інстанції на порушення вимог ст. ст. 10 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1766/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 212 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1987/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 316 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2106/ed_2014_02_23/pravo1/T041618.html?pravo=1> не врахував, доводи та заперечення сторін належним чином не перевірені, унаслідок чого не визначився з початком перебігу строку позовної давності та його перериванням й дійшов передчасного висновку щодо відмови в задоволенні позову через пропуск строку звернення до суду.

Крім того, апеляційним судом не враховано те, що без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише із наявністю про це заяви сторони.

Разом з тим, рішення по суті спору ухвалюється судом першої інстанції, а на стадії апеляційного провадження здійснюється лише перевірка законності й обґрунтованості рішення суду (ст. 303 ЦПК України), тому заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Апеляційним судом на стадії апеляційного провадження правомірно та у межах наданих повноважень застосовується позовна давність за заявою, зробленою стороною у спорі під час розгляду справи в суді першої інстанції, до ухвалення рішення по суті спору.

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом України у постановах № 6-246цс14 від 11 лютого 2015 року, №6-25цс15 від 18 березня 2015 року та №6-748цс15 від 24 червня 2015 року, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_3428/ed_2015_07_15/pravo1/T041618.html?pravo=1> є обов'язковими для судів.

Натомість матеріали даної справи не містять заяви відповідачів про застосування наслідків пропущення строку позовної давності, крім того, розгляд справи в суді першої інстанції відбувався в заочному порядку, без участі останніх, що в свою чергу унеможливлює подання ними відповідної заяви.

Отже, апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених ст. ст. 303, 304, 316 ЦПК України.

Допущене судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, згідно вимог ст. 338 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2130/ed_2013_07_04/pravo1/T041618.html?pravo=1> є підставою для скасування ухваленого судового рішення і направлення справи на новий судовий розгляд до апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Долинські об'єднані мережі» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 16 червня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко