УХВАЛА

про залишення без руху

21 жовтня 2015 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Тарасов А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного та додаткових до нього договорів, визнання недійсним іпотечного договору, визнання недійсним договору поруки, про скасування накладеної заборони на відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси, 19.10.2015 року, звернувся позивач із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного та додаткових до нього договорів, визнання недійсним іпотечного договору, визнання недійсним договору поруки, про скасування накладеної заборони на відчуження, зазначаючи, що між відповідачем та третьою особою ОСОБА_3 були укладені кредитний та додаткові договори, в результаті введення в оману з боку відповідача. Оскільки недійсність основного зобовязання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, позивач, з вказаної підстави, просив визнати недійсними договори іпотеки та поруки.

Вказану позовну заяву належить залишити без руху, у звязку з наступними обставинами.

Всупереч ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно поданого позову, позивач не просив звільнити його від сплати судового збору, проте посилався на норми Закону України «Про захист прав споживачів», обгрунтовуючи визначення підсудності поданого позову Приморському районному суду м. Одеси.

За визначенням наданим статтею 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Разом з тим, згідно наданого іпотечного договору від 05.06.2008 року та поданого позову, позивач є іпотекодавцем, не є стороною кредитного договору, а отже не є споживачем.

Враховуючи викладене, позивач не є таким, що звільнений від сплати судового збору, на підставі ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, судовий збір сплачується в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якщо у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру окремо.

Оскільки позивач, згідно прохальної частини позову, заявив вісім окремих вимог немайнового характеру, сплаті підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень *8 = 3897 гривень 60 копійок.

Крім того, позовна заява не підписана позивачем, що є порушенням ч. 3 ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху, позивачу надається строк для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного та додаткових до нього договорів, визнання недійсним іпотечного договору, визнання недійсним договору поруки, про скасування накладеної заборони на відчуження залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви у пять днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 119, 120 ЦПК України, позовна заява буд вважається поданою в день первісного її подання до суду, та буде призначена до розгляду у судове засідання, інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ А.В. Тарасов

"21" жовтня 2015 р.