Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/4245/14-ц Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 34 Доповідач Талько О. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої- судді Талько О.Б.,

суддів: Косигіної Л.М., Григорусь Н.Й.,

при секретарі Церпіцькій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 2 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2, звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що його довірителька є власником житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Маючи намір придбати у ОСОБА_2 зазначене нерухоме майно, відповідач у липні 2011 року передав їй 1000 доларів в якості авансу. В подальшому, з липня по грудень 2011 року, ОСОБА_3 проживав у зазначеному житловому приміщенні та самовільно зруйнував веранду і збудував фундамент біля будинку. Оскільки ОСОБА_2 та відповідач не дійшли згоди щодо відчуження гаража, розташованого біля цього будинку, договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки між ними не був укладений.

Внаслідок знесення веранди та зведення фундаменту відповідач спричинив ОСОБА_2 значний матеріальний збиток. Добровільно відшкодувати спричинену шкоду або ж привести житловий будинок та земельну ділянку у попередній стан він відмовляється, мотивуючи тим, що покращив житлове приміщення.

Вартість робіт щодо відновлення демонтованої веранди та розбирання фундаменту становить 18092 грн., що підтверджується дефектним актом.

З огляду на вищезазначене, ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 18092 грн. в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди та 700 грн., сплачених за виготовлення кошторисної документації.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 2 березня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, вказує, що відповідач частково відновив попередній стан житлового будинку, зібравши веранду. Проте після цих робіт будинок перебуває у аварійному стані. Окрім того, з веранди зникли двері.

При вирішенні спору суд не врахував ту обставину, що дозволу на здійснення ОСОБА_3 будівельних робіт та знесення веранди власник не надавала. Також дозволів відповідних державних органів на виконання цих робіт відповідач не одержував.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

ОСОБА_3 не визнав апеляційну скаргу, зауваживши, що дійсно мав намір купити у ОСОБА_2 зазначений житловий будинок та земельну ділянку, проте в подальшому угода не була укладена внаслідок відсутності згоди щодо її істотних умов. Сплативши ОСОБА_2 аванс у розмірі 1000 дол. США, він, за згодою останньої, проживав у цьому житловому приміщенні та за цей час зніс веранду, а також звів фундамент біля будинку. В подальшому він відновив веранду, а фундамент залишив, оскільки ОСОБА_2 не вимагала його розібрати. На даний час він за власні кошти готовий виконати ці роботи.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що після ОСОБА_3 у цьому житловому приміщенні проживали різні люди, отже, встановити факт погіршення веранди саме внаслідок дій відповідача, неможливо. Окрім того, на час знесення веранди зазначене житло перебувало у занедбаному стані, будинок старий, потребував ремонту. Веранду не руйнували, а лише демонтували, перенісши її в інше місце.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За правилами с ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватись на припущеннях

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мали намір укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, розташованих в АДРЕСА_2. Після сплати відповідачем авансу у сумі 1000 доларів США, він, з дозволу ОСОБА_2, протягом періоду з липня по грудень 2011 року проживав за вказаною адресою. В подальшому угода між сторонами не була укладена, оскільки вони не досягли згоди щодо відчуження земельної ділянки, на якій розташований гараж. Вказані обставини підтверджуються поясненнями представника позивачки та відповідача в судовому засіданні, а також змістом рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 березня 2012 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 8020 грн. авансу.

Як пояснив в судовому засіданні представник ОСОБА_2, відповідач за час проживання у даному житловому приміщенні демонтував веранду та звів фундамент біля будинку. Вказану обставину не заперечував й сам відповідач.

Звертаючись до суду з даним позовом, представник ОСОБА_2 послався на ст.ст.1213,1214 ЦК України, які передбачають повернення в натурі безпідставно набутого майна та відшкодування доходів від безпідставно набутого майна і витрат на його утримання. Зокрема, ч.1 ст.1214 ЦК України покладає на особу, яка набула майно або зберегла його без достатньої правової підстави, відповідальність за допущене нею погіршення майна. Однак, та обставина, що відповідач вселився у вказаний житловий будинок зі згоди ОСОБА_2, виключає можливість застосування положень ст.ст.1213,1214 ЦК України.

В даному випадку спірні правовідносини регулюються ст. 1166 ЦК України, яка передбачає підстави виникнення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну. Так, згідно з правилами ч.1 вказаної статті, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обгрунтовуючи розмір витрат, пов'язаних з відновленням попереднього стану веранди та розбиранням фундаменту, представник ОСОБА_2 послався на дефектний акт та зведений кошторисний розрахунок, які складені 29 січня 2015 року ПП «Будівельна фірма «Крот». Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції, дані документи містять розрахунок будівельних робіт та матеріалів, необхідних при зведенні нової конструкції з нових матеріалів. Водночас, суду не надано належних доказів, які б вказували на стан веранди та її розміри до знесення. Матеріали справи також не містять доказів стану веранди після її встановлення відповідачем.

Окрім того, суду не надано доказів щодо розмірів фундаменту, а також матеріалів, використаних при його зведенні.

За таких обставин, суд першої інстанції обгрунтовано не взяв до уваги вказаний дефектний акт та зведений кошторисний розрахунок.

Представнику ОСОБА_2 неодноразово роз'яснювалось право на звернення до суду із клопотанням про призначення у справі відповідної судової експертизи, скористатись яким він відмовився.

З огляду на вищезазначене, висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог узгоджується з матеріалами справи та грунтується на вимогах закону. Підстави для скасування чи зміни рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 209,303,307,308,315,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 2 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуюча Судді :