overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

24.02.2015 року Франківський районний суд м. Львова в складі :

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.

при секретарі Гимон І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

в с т а н о в и в:

Сторони зареєстрували шлюб 23 березня 2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_1, актовий запис за № 568. У шлюбі народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що на протязі останніх трьох років сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до припинення шлюбних відносин. Сторони мають протилежні погляди на шлюб, сім'ю. В сім'ї постійно виникають конфлікти. Відповідач не турбується про сім'ю. Сторони протягом одного року не підтримують подружні відносини. Позивачка не має наміру миритись. Просить шлюб розірвати, так як він носить формальний характер та примирення неможливе.

У судове засідання позивачка не з'явилась, надіслала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити.

У судове засідання відповідач не з'явився, не повідомив про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя стало неможливим та суперечить їх інтересам, примирення неможливе.

Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них.

Згідно ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір 244,00 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,169,174,197 ч.2, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.104-105, 112 Сімейного кодексу України , суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 23 березня 2006 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, актовий запис за № 568.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Франківського відділу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 244,00 грн. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Дзеньдзюра С.М.
Комінтернівський районний суд м. Харкова
СУДОВИЙ НАКАЗ
Провадження № 2-н/641/2132/2015 Справа № 641/5958/15-ц
Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Боговський Д.Є., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання в сумі 1097,82 грн. з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІІН НОМЕР_1.
Встановлено, що в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004, п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999, боржники не сплачують в повному обсязі за надані послуги з газопостачання, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.06.2012 по 01.06.2015 в сумі 966,14 грн., нараховані інфляційні - 119,46 грн., 3 % річних - 12,22 грн.
Згідно положень ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Керуючись ст.ст. 96, 102, 103, 104 ЦПК України, ст.ст. 64, 67, 68, 162 ЖК України, -
Суддя - Д.Є. Боговський
Згідно зі ст. 105 ЦПК України боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.
Відповідно до ст.. 106 ЦПК України у разі ненадходження від боржника заяви про скасування судового наказу протягом трьох днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Судовий наказ набув чинності "___" ________________ 2015 року
Дата видачі судового наказу "___" ________________ 2015 року
Суддя: Д. Є. Боговський
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконанняПовне найменування установи у якій знаходився судовий наказ на виконанняЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до ВДВС чи стягувачевіПідстави поверення судового наказуПідпис керівника установи (з прикладанням печатки)
Інші відмітки __________________________________________________________________________
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Строк пред'явлення виконавчого листа до виконання 1 (один) рік.
ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 2-н/753/613/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Каліушко Ф.А., розглянувши матеріали заяви Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 6 345,46 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, то суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року встановлено, що наявність спору про право встановлюється якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» заявлено до стягнення 6 345,46 грн., в тому числі заборгованість яка утворилась станом на вересень 2010 року.

Статтею 257 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Враховуючи, що заявник звернувся до суду з вимогою про стягнення з боржника грошових коштів за період більший ніж встановлено ст. 257 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність спору про право, а тому вимога в цій частині не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Беручи до уваги те, що частина заявлених вимог у заяві про видачу судового наказу не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, а заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. 257 ЦК України, ст. 96, п. 2 ч. 3 та ч. 5 ст. 100, ст. 101 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Добробут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Роз'яснити заявникові, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: КАЛІУШКО Ф.А.
Провадження №2/761/6133/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Макаренко І.О.

при секретарі: Нечипорук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

встановив:

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини та не сплачує аліменти на утримання сина.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що надає матеріальну допомогу дитині та бажає надавати її надалі, вважає, що рішення суду з цього приводу не потрібне, однак доказів на підтвердження надання матеріальної допомоги дитині суду не надав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, є батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що відповідач не надає позивачці кошти на утримання неповнолітньої дитини, яка потребує щоденного догляду та утримання, а тому суд, вважає за доцільне стягнути з відповідача на корить позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із заявою і до повноліття дитини з урахуванням розміру його місячного доходу.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача у доход держави підлягає стягненню судові витрати.

Оскільки рішення постановляється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судових витрат, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184, Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 81, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1), мешканця АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_2) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28 травня 2015 року і до повноліття ОСОБА_3, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_1), на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя:
27.04.2015Провадження № 2/331/927/15
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

27.04.2015 року Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст 119-120 ЦПК України, підсудна та підвідомча суду. Підстав для залишення позовної заяви без руху чи повернення позовної заяви немає.

Відкрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя на 03 червня 2015 року 09.20 годин.

Надіслати сторонам по справі для відома копію позовною заяви із копіями доданих до неї документів та запропонувати подати у строк до 03 червня 2015 року письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються, якщо такі є.

Роз»яснити сторонам у справі наступні вимоги цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч. ч. 2,3 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви замінити предмет або підставу позову, а відповідач пред»явити зустрічний позов. Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду, в даному випадку, до початку розгляду справи по суті.

Докази, які подано з порушенням вказаних строків без поважних причин, не будуть прийняті судом, відповідно до ч.2 ст. 131 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України клопотання про витребування доказів має бути подано до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України сторони, в даному випадку, до початку розгляду справи по суті, зобовязані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм завершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Згідно ч.2 ст. 136 ЦПК України заява про виклик свідка має бути подана до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

В судове засідання викликати сторони по справі .

При собі сторонам по справі в обовязковому порядку мати документи, що посвідчують особу, а представникам додатково належним чином завірену довіреність або доручення.

Копію даної ухвали для відома направити всім учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, в іншій її частині ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ М.В. Антоненко
27.04.2015Провадження № 2/331/932/15
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

27.04.2015 року Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В., перевіривши відповідність позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява подана з додержанням вимог ст.ст 119-120 ЦПК України, підсудна та підвідомча суду. Підстав для залишення позовної заяви без руху чи повернення позовної заяви немає.

Відкрити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Призначити справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя на 10 червня 2015 року 09.40 годин.

Надіслати сторонам по справі для відома копію позовною заяви із копіями доданих до неї документів та запропонувати подати у строк до 10 червня 2015 року письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються, якщо такі є.

Роз»яснити сторонам у справі наступні вимоги цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч. ч. 2,3 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви замінити предмет або підставу позову, а відповідач пред»явити зустрічний позов. Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду, в даному випадку, до початку розгляду справи по суті.

Докази, які подано з порушенням вказаних строків без поважних причин, не будуть прийняті судом, відповідно до ч.2 ст. 131 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України клопотання про витребування доказів має бути подано до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України сторони, в даному випадку, до початку розгляду справи по суті, зобовязані повідомити суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм завершені судові провадження, що стосуються предмету спору.

Згідно ч.2 ст. 136 ЦПК України заява про виклик свідка має бути подана до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

В судове засідання викликати сторони по справі .

При собі сторонам по справі в обовязковому порядку мати документи, що посвідчують особу, а представникам додатково належним чином завірену довіреність або доручення.

Копію даної ухвали для відома направити всім учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, в іншій її частині ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ М.В. Антоненко
Справа № 2/489/259/2015
У Х В А Л А

29 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У судовому засіданні у справі 29.05.2015 року відповідач та його представник підтримали подане представником відповідача до суду клопотання та просили призначити у даній справі судову почеркознавчу експертизу, посилаючись на те, що незважаючи на підпис відповідачем кредитного договору, готівкові кредитні кошти за договором видані не йому, а іншій особі.

Представник позивача в судовому засіданні посилалася на те, що у справі достатньо доказів, які спростовують ці доводи, при вирішенні даного клопотання покладалася на розсуд суду.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі судом встановлене наступне.

В силу ст..58 ЦПК України докази мають бути належними. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст..204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він визнаний судом недійсним.

За змістом ч. 3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як вбачається з матеріалів справи на розгляді у Ленінському районному суді м.Миколаєва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ІМЕКСБАНК» про визнання недійсним кредитного договору саме з заявлених представником в клопотанні підстав.

Таким чином, доводи відповідача про те, що кошти він не отримував та відповідні докази про це можуть бути надані відповідачем саме у вказаній цивільній справі, предметом розгляду якої і є встановлення вказаних відповідачем обставин, оскільки позов про визнання договору недійсним є окремим предметом судового розгляду.

Оскільки питання щодо отримання коштів є самостійним предметом заявленого позову, підстави для призначення почеркознавчої експертизи у даній справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 143, 144, 168, 202, 203, 209 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.А. Спінчевська
Справа № 2/489/358/2015
У Х В А Л А

29 травня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться справа за позовом публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У судовому засіданні у справі 29.05.2015 року відповідач та його представник підтримали подане представником відповідача до суду клопотання та просили призначити у даній справі судову почеркознавчу експертизу, посилаючись на те, що незважаючи на підпис відповідачем кредитного договору, готівкові кредитні кошти за договором видані не йому, а іншій особі.

Представник позивача в судовому засіданні посилалася на те, що у справі достатньо доказів, які спростовують ці доводи, при вирішенні даного клопотання покладалася на розсуд суду.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі судом встановлене наступне.

В силу ст..58 ЦПК України докази мають бути належними. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст..204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він визнаний судом недійсним.

За змістом ч. 3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як вбачається з матеріалів справи на розгляді у Ленінському районному суді м.Миколаєва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «ІМЕКСБАНК» про визнання недійсним кредитного договору саме з заявлених представником в клопотанні підстав.

Таким чином, доводи відповідача про те, що кошти він не отримував та відповідні докази про це можуть бути надані відповідачем саме у вказаній цивільній справі, предметом розгляду якої і є встановлення вказаних відповідачем обставин, оскільки позов про визнання договору недійсним є окремим предметом судового розгляду.

Оскільки питання щодо отримання коштів є самостійним предметом заявленого позову, підстави для призначення почеркознавчої експертизи у даній справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 143, 144, 168, 202, 203, 209 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.А. Спінчевська