Справа №635/1906/15-ц
Провадження №2/635/1377/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Березовської І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Нікішової М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківького району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 20 грудня 1991 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, в період якого, в інтересах сім'ї в вересні 2007 року уклала кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк». Грошові кошти, одержані за цим договором, фактично використала на задоволення потреб сім'ї.

В грудні 2013 року шлюбні відносини з відповідачем були припинені, з цього часу вони спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Домовленості щодо поділу спільного майна ними не досягнуто. На теперішній час ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за кредитним договором № НАХRRRX16630381 від 18 вересня 2007 року, укладеним між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» , у розмірі 14484 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь заборгованість за зобов'язанням перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № НАХRRRX16630381 від 18 вересня 2007 року, що утворилась станом на грудень 2013 року у розмірі 14484 грн. При цьому пояснила, що з 20 грудня 1991 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, в період якого, в інтересах сім'ї в вересні 2007 року уклала кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк». Грошові кошти, одержані за цим договором, були використані нею на задоволення потреб сім'ї, а саме: її лікування та лікування сина, придбання меблів, навчання сина. В грудні 2013 року шлюбні відносини з відповідачем були припинені. На теперішній час шлюб між ними розірвано. На час припинення шлюбних відносин заборгованість за кредитним договором становила 14484 грн. До теперішнього часу заборгованість за кредитним договором не погашена. Позивач вважає, що відповідач повинен в повному обсязі сплати заборгованість, що утворилась станом на грудень 2013 року, оскільки все майно, придбане за час шлюбу, залишилось у відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, при цьому зазначив, що грошові кошти, одержані за цим кредитним договором, дійсно були використані позивачкою на задоволення потреб сім'ї, проте вважає, що з нього підлягає стягненню лише половина заборгованості за кредитом, що утворилась станом на грудень 2013 року, в розмірі 7 242 грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Під майном ч. 1 ст. 190 ЦК України має на увазі окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частина 4 ст. 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Отже, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов'язки. Договір, укладений одним із подружжя, створює обов'язки для другого з подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім'ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім'ї.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого ОСОБА_2 в інтересах сім'ї уклала з ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», кредитний договір № НАХRRRX16630381 від 18 вересня 2007 року.

Станом на 31 грудня 2013 року, на час припинення спільного ведення сторонами господарства, заборгованість за вказаним договором склала 14484 грн. 15 коп.

Грошові кошти в розмірі 14484 грн. було використано на задоволення потреб сім'ї.

Вказані обставини визнані сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що зазначений кредитний договір створив обов'язки щодо повернення кредиту і для ОСОБА_3

Разом з тим, поділу підлягають лише грошові кошти, що вже були сплачені в рахунок погашення боргових зобов'язань, а не ті, що підлягають сплаті в майбутньому.

Як вбачається з виписки ПАТ КБ «ПриватБанк» за період з 01 січня 2007 року по 24 грудня 2014 року за карткою № НОМЕР_1, станом на 20 грудня 2014 року заборгованість позивача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № НАХRRRX16630381 від 18 вересня 2007 року складає 16073 грн. 04 коп.

При цьому, належних та допустимих доказів на підтвердження сплати грошових коштів в рахунок погашення заборгованості, що утворилася за кредитним договором станом на 31 грудня 2013 року, позивачем не надано.

Вимог щодо поділу загального майна, набутого подружжям за час шлюбу, позивачем також не заявлено.

З огляду на наведене, враховуючи, існуючу заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 14 484 грн. немає.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати суд відносить за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволені позову до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - І.В. Березовська