Справа № 308/4846/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Сюртівської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності на нерухоме майно, в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що 04.08.2002 року, мати позивача ОСОБА_4, померла.

Згідно заповіту, посвідченого виконкомом ОСОБА_5 сільської ради від 04.04.1996 року за № 46, на випадок своєї смерті все своє майно заповіла позивачу. Він, як єдиний спадкоємець, фактично прийняв спадщину, вступив в її володіння, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не може, оскільки первинна реєстрація на зазначене нерухоме майне за забудовником майна не проводилась.

В судовому представник позивача ОСОБА_1, позовні вимоги підтримала та просила суд позовні вимоги задовольнити вповному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради нотаріус ОСОБА_6 та третя особа - приватний нотаріус Ужгородського нотаріального округу ОСОБА_3, в судове засідання не зявилися, про прични неявки суд не повідомляли. Від відповідача до суду надійшла заява про відсутність заперечень щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, забудовником будинку, який знаходиться за адресою Ужгородський р-н., с. Сюрте, вул.. Ш, Петефі, 43, згідно даних технічної інвентаризації, являлася померла ОСОБА_4 що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 097505 від 05.08.2002 року та ОСОБА_7, який помер 16.01.1993 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 476333 від 18.01.1993 року.

Після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_4 фактично прийняла за своїм чоловіком спадщину, вступивши у її володіння.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4, залишила заповіт яким все своє майно заповіла позивачу, в т.ч. і житловий будинок, що знаходиться за адресою Ужгородський р-н., с. Сюрте, вул.. Ш, Петефі, 43.

Статтею 1297 ЦК України, якою встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (чинна на момент виниклих правовідносин) якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з реєстру прав власності, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку відповідного органу місцевого самоврядування

З досліджених судом матеріалів справи слідує, що при зверненні ОСОБА_2 до відповідних органів, з метою оформлення права власності на будинок, що знаходиться за адресою Ужгородський р-н., с. Сюрте, вул.. Ш, Петефі, 43, їй було розяснено, що первинна реєстрація права власності на зазначений будинок відсутня, а виготовити свідоцтво про право власності на нерухоме майно не можливо, оскільки забудовник померла.

Згідно розяснення, що містяться в листі Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005 р., та п.3.4., 3.5., 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року №1692/5) визначено, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 від прийняття спадщини не відмовлявся, фактично вступив у володіння майном, а також те, що визнання за ним права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою Ужгородський р-н., с. Сюрте, вул.. Ш, Петефі, 43, не порушує права третіх осіб, суд приходить до висновку, що за ними, в порядку спадкування, слід визнати право власності на зазначене нерухоме майно.

Відповідно до ст.19 Закону України Про реєстрацію речових правдержавна реєстрація прав може проводитися на підставі рішення суду. Згідно додатку 1 до п.2.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затв. наказом Мінюсту України №66/7387 від 28.01.2003 р., органи БТІ мають право на підставі рішення суду зареєструвати право власності на обєкт нерухомого майна.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. ст. 4, 5, 14, 60, 208, 209, 212-214, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою Ужгородський р-н., с. Сюрте, вул.. Ш, Петефі, 43, з належними до нього будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом за померлою 04.081.2002 року ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Леміш О.М.