РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2015 року Московський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Єлізаров І.Є., при секретарі -Зубковій Г.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 , Головне Управління Державної міграційної служби в Харківській області про позбавлення права користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач, відповідач ОСОБА_2 та третя особа -ОСОБА_3 ,як і тривалий час перешкоджали позивачу в користуванні спірною квартирою . Відповідач останні два роки проживає за межами України. Спільне господарство із співмешканцями тривалий час не веде, оплату за комунальні послуги не здійснює, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Відповідач в судове засідання не з′явився , за таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

3-ті особи - ОСОБА_3 , Головне Управління Державної міграційної служби в Харківській області в с удове засідання не з'явились , про день та час слухання справи були сповіщені в установленому порядку .

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.

Судом встановлено , що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані :ОСОБА_1,1959 року народження, ОСОБА_3 , 1964 року народження , ОСОБА_2 ,1984 року народження, відповідно довідки дільниці № 31 КП «Жилкомсервіс» від 14.02.2014 року вих.332.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 14.01.2014 року ,залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18.02.2014 року ОСОБА_1 усунуто перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1, шляхом його вселення його до квартири та зобов'язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не перешкоджати йому перебувати в квартирі .

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому /гуртожиток, готель тощо/, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 310 Цивільного кодексу України фізична особа має право на місце проживання, на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 61 Житлового кодексу УРСР передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно зі ст. 63 ЖК УРСР предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом ст. 65 ЖК УРСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. У такому випадку особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім»ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно зі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 107. Житлового кодексу УРСР, наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається , як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом.

Відповідач проживає за межами України, спільне господарство із співмешканцями тривалий час не веде, оплату за комунальні послуги не здійснює.

Будь-якої домовленості про збереження за відповідачем житлової площі за період його не проживання суду не надано.

Відповідно довідки КЗОЗ «Харківської міської поліклініки № 6 » від 24.10.2014 року №3106 ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 звертався до поліклініки № 6 24.02.2011 року та 16.11.2012 року з приводу проходження флюорографічного обстеження органів грудної клітини.

Відповідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 неодноразово перетинав державний кордон України з тривалим перебуванням за межами України.

Аналізуючи викладені докази по справі в сукупності, суд вважає встановленим, що відповідач не проживає у спірному житлі більше 6 місяців , з заявами про усунення перешкод в користуванні житловою площею не звертався, вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку із чим суд задовольняє цей позов.

Керуючись ст. ст. 61, 63, 64, 71, 72, 107, 109 Житлового кодексу УРСР, ст. ст. 2, 3 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 209,218 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення .

Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Московського районного

суду м. Харкова Єлізаров