Справа № 202/2848/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 червня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Куріної О.Ю., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, представників органу опіки та піклування Шукало Є.С., Бабенко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком, відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір'ю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, уточнивши свої позовні вимоги, просить визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним, відібрати дитину від матері ОСОБА_3 та повернути за попереднім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася з зустрічним позовом, в якому просить визнати місце проживання сина разом з нею.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 свій позов підтримали, проти зустрічного позову заперечували.

Відповідач та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні первісний позов ОСОБА_1 не визнали, наполягали на задоволенні зустрічного позову.

Представник органу опіки та піклування - служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради Шукало Є.С. у судовому засіданні вважала за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком.

Представник органу опіки та піклування - служби у справах дітей Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради Бабенко Т.Г. у судовому засіданні вважала за доцільне визначити місце проживання дитини з матір'ю.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про задоволення зустрічного позову та відмову в первісному позові за наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони проживали разом без укладення шлюбу за адресою: АДРЕСА_1.

Під час спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син ОСОБА_7.

Після припинення у 2014 році відносин сторони проживають окремою, дитина проживає разом із матір'ю за іншою адресою.

Між сторонами не досягнуто згоди стосовно місця проживання дитини, а тому кожен з них просить визначити місцем проживання малолітнього сина саме з ним.

Статтею 141 СК України закріплено рівність прав та обов'язків матері та батька щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частинами 1 та 2 статті 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно з частиною 1 статті 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з досліджених судом доказів по справі, позивач є фізичною-особою підприємцем, характеризується позитивно, має у власності ? частку житлового будинку по АДРЕСА_1. Інша ? частка вказаного будинку належить на праві власності відповідачу. Згідно з актом обстеження умов проживання в будинку АДРЕСА_1 задовільні умови проживання, які відповідають всім санітарним вимогам. Для дитини облаштована окрема кімната для повноцінного розвитку та ігор. Наразі позивачем створена нова сім'я у зв'язку з реєстрацією 28 квітня 2015 року шлюбу з іншою жінкою.

В свою чергу відповідач також характеризується позитивно, є фізичною особою-підприємцем, до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває. Відповідач проживає разом з дитиною в трикімнатній квартирі, яка належить відповідачу на праві оренди. Згідно акту обстеження умов проживання в квартирі добрі умови проживання, у дитини є окрема кімната, місце для ігор та відпочинку, матір'ю створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Крім того, дитина має задовільний стан здоров'я, відвідує дитячий навчальний заклад (ясла-садок) та спортивно-оздоровчий клуб.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради є доцільним визначення місця проживання дитини ОСОБА_7 з матір'ю ОСОБА_3

Таким чином досліджені докази по справі свідчать, що відповідач створила та забезпечує належні умови проживання, виховання та розвитку малолітнього сина ОСОБА_7

Суд не може погодитися з висновком органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про доцільність визначення місця проживання дитини ОСОБА_7 з батьком, оскільки він є недостатньо обґрунтованим. Як слідує з вказаного висновку, він зроблений виходячи з наявності в позивача задовільних умов проживання за адресою: АДРЕСА_1, проте орган опіки та піклування не врахував, що сторони є співвласниками даного нерухомого майна в рівних частках. Суд вважає, що орган опіки та піклування не дослідив повною мірою особу кожного з батьків, їх ставлення до виконання батьківських обов'язків, умови проживання відповідача, не врахував всі інші обставини, що мають істотне значення для визначення місця проживання дитини, та дійшов висновку, що суперечить інтересам дитини.

Також суд не приймає до уваги матеріали Індустріального РВ Дніпропетровського МУ УМВС України в Дніпропетровській області за зверненням позивача щодо неправомірної поведінки відповідача, оскільки вони не впливають на визначення місця проживання дитини, а свідчать про наявність між сторонами спору з приводу спільного майна.

Доводи позивача щодо аморального способу життя відповідача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Судом не встановлено, що відповідач допускає вчинки, які можуть зашкодити розвиткові дитини. Суд критично ставиться до відповіді та висновку Бабушкінського РВ Дніпропетровського МУ УМВС України в Дніпропетровській області від 08.05.2015 року щодо негативної характеристики відповідача за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Звенігородська, 43, оскільки це спростовується дослідженими судом доказами, відповідно до яких відповідач за зазначеною адресою не мешкає.

Отже з урахуванням характеристики особи матері та батька, їх ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків, віку дитини, а також висновку органу опіки та піклування Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради, суд вважає, що інтересам дитини буде відповідати визначення місця проживання саме з матір'ю.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з батьком задоволенню не підлягають, а зустрічний позов є обґрунтованим та його слід задовольнити, визначивши місце проживання малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матір'ю ОСОБА_3

У зв'язку з визначенням місця проживання дитини з відповідачем, позовні вимоги за первісним позовом щодо відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання задоволенню також не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки у задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено, вважає необхідним стягнути з позивача на користь відповідача понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини з батьком, відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживання відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини з матір'ю задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з матір'ю ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з для проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко