Ухвала

іменем україни

27 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Колодійчука В.М., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до кооперативу індивідуальних забудовників гаражів «Автолюбитель-1», треті особи: Львівська міська рада, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою кооперативу індивідуальних забудовників гаражів «Автолюбитель-1» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із вказаним вище позовом, у якому просили визнати за ними право власності, по Ѕ за кожною, на гаражний бокс НОМЕР_1, ряд 3, побудований на відведеній кооперативу індивідуальних забудовників гаражів «Автолюбитель-1» земельній ділянці згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 18 липня 1963 року.

Позовні вимоги обґрунтували тим, що спірний гаражний бокс належав за життя померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 батькові позивачів ОСОБА_6, який був членом кооперативу індивідуальних забудовників гаражів «Автолюбитель-1», пайові внески за гараж вніс у повному обсязі, проте не встиг за життя оформити право власності на нього. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прийняли спадщину померлого, однак свідоцтво про право на спадщину на гаражний бокс НОМЕР_1, ряд 3, нотаріус відмовився видавати у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на таке майно. Керуючись ст. ст. 12, 15, 49 Закону України «Про власність» (чинний на момент придбання гаража та відкриття спадщини), ст. ст. 15, 328 ЦК України, позивачі просили суд задовольнити позов.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2015 року, позов задоволено.

Визнано за позивачами право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину спірного гаражного боксу, за кожною. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі кооператив індивідуальних забудовників гаражів «Автолюбитель-1» просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2015 року і закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши в межах касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Ухвалюючи у справі судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що позивачами доведено факт належності за життя померлому батькові ОСОБА_6 спірного гаражного боксу НОМЕР_1, ряд 3, побудованого на відведеній кооперативу індивідуальних забудовників гаражів «Автолюбитель-1» земельній ділянці згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів від 18 липня 1963 року, факт повного внесення пайового внеску за таке майно спадкодавцем (довідка а. с. 11), а відтак наявності підстав для включення до складу спадщини такого спірного нерухомого майна та визнання за позивачами в судовому порядку права власності на нього. Такі висновки судів ґрунтуються на зібраних у справі доказах (а. с. 10, 11, 37, 38, 41, 54), які не спростовані відповідачем у справі у передбачений Законом спосіб.

Крім того, суди критично віднеслися до доводів кооперативу індивідуальних забудовників гаражів «Автолюбитель-1» про те, що померлий ОСОБА_6 не був членом кооперативу, не є володільцем спірного гаражного бокса, не сплачував у повному обсязі пайовий внесок за нього, оскільки такі доводи відповідача не підтверджено належними засобами доказування.

Доводи викладені в касаційній скарзі про те, що після смерті ОСОБА_6 позивачі не зверталися з вимогою прийняти їх до членів кооперативу, в відтак не мають права на користування гаражним боксом, ґрунтуються на статуті товариства. Такі доводи заявника є безпідставними, оскільки правовідносини між сторонами у справі виникли до затвердження статуту товариства в 2004 році та регулюються нормами Закону України «Про власність» (чинний на момент придбання гаража та відкриття спадщини), на підставі яких судами і вирішено спір.

Як роз'яснено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Наявні в матеріалах справи документи не свідчать про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу кооперативу індивідуальних забудовників гаражів «Автолюбитель-1» відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 15 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.М. Колодійчук

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська