Справа № 442/273/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" січня 2015 р.

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Дубеля Р.М.

при секретарі - Півала І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ»Ітерком», третьої особи - відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управіння юстиції, про визнання права власності на рухоме майно та стягнення на предмет застави, звільнення з-під арешту та зняття заборони на відчуження,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить в рахунок виконання зобов"язань ТОВ»Ітерком» за Кредитним договором №12/06-232 від 28.03.2006 року звернути стягнення на предмет застави : транспортний засіб марки Камаз, модель 53229, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, держ. номер НОМЕР_1, який належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, визнати за ним право власності на вказаний автомобіль; зобов"язати звільнити з під арешту та зняти заборону на відчуження відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції. В обгрунтування позову покликається на те, що 10.01.2015 року між ним та ОСОБА_2 було укладено Договір про відступлення права вимоги №01/2015, а також 25.12.2015 року між ОСОБА_2 та ТзОВ "Кредекс Фінанс" було укладено Договір відступлення права вимоги №08-12/2014, відповідно до якого він може предявити вимогу за кредитним договором №12/06-232 від 28 березня 2006, що укладений між ПАТ "УкрСсиббанк", правонаступником якого є ТзОВ "Кредекс Фінанс", а пізніше ОСОБА_2 та ТзОВ «Ітерком». В якості забезпечення ТзОВ «Ітерком» надав банку в заставу спірний автомобіль, варість якого за домовленістю сторін склала 306 450 (триста шість тисяч чотириста п'ятдесят) гривень 00 коп. На підставі наведеного Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України було внесено реєстраційний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

20.04.2012 року між ПАТ " Укрсиббанк" та ТзОВ "Кредекс Фінанс" укладено договір факторингу №05/12, відповідно до якого останній набув права Кредитора та Заставодержателя відносно Позичальника за Кредитним договором. На підставі цього 09.07.2014. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрації змін) було змінено обтяжувача відносно заставного майна, а саме замінено ПАТ «УкрСиббанк» на нового Заставодержателя - ТОВ «Кредекс Фінанс».

Відповідно до договору відступлення права вимоги №1/2015 ОСОБА_1 відступлено право вимоги заборгованості за Кредитним договором у розмірі 229 837 (двісті двадцять девять тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 00 коп., що підтверджується витягом з реєстру заборгованості боржників та випискою по кредитному договору.

В порушення умов кредитного договору відповідач не повертає заборгованості, не сплачує відсоткові ставку. Маючи намір скористатися переважним правом перед іншими кредиторами передбаченого законом на звернення стягнення на заставлене майно звернувся до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву у якій просить слухати справу у його відсутності, підтримує позовні вимоги , проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно на останню відому судові адресу і, керуючись ст.224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Представник третьої особи на виклик суду не з"явився не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 28 березня 2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк") та ТзОВ «Ітерком» було укладено кредитний договір №12/06-232 на суму 306 450 грн. та заставу транспортного засобу марки Камаз, модель 53229, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, держ. номер НОМЕР_1, який належить ТзОВ «Ітерком» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

20.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Товариством з обмежною відповідаьністю "Кредекс Фінанс" було укладено договір факторингу №05/12, за яким останній набув права Кредитора та Заставодержателя відносно Позичальника за вказаним Кредитним договором.

Поряд з цим, як виявлено із витягу з ДРОРМ, що постановою відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції на все рухоме майно боржника ТзОВ «Ітерком» накладено арешт.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

В силу ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про заставу", заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідно до положень ст.ст. 589, 590 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, що здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити фактору своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Так, згідно вищезазначеної норми закону 25.12.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредекс фінанс" договором №08-12/2014 відступлено ОСОБА_2 право вимоги на виконання зобов'язання за кредитним договором, укладеним між ПАТ "Укрсиббанк" та ТзОВ «Ітерком» №12/06-232 від 28 березня 2006 року, забезпеченого заставою - вказаного транспортного засобу за розміром вимоги 229 837 грн., і за актом приймання-передачі ОСОБА_2 25.12.2014 року отримав спірний автомобіль.

Поряд з цим, 10.01.2015 року ОСОБА_2 відступив право вимоги ОСОБА_1 за договором №01/2015 на виконання зобов'язання за кредитним договором, укладеним між ПАТ "Укрсиббанк" та ТзОВ «Ітерком» №12/06-232 від 28 березня 2006 року, забезпеченого заставою - вказаного транспортного засобу за розміром вимоги 229 837 грн..

Також вимогами ч. 3 ст. 28 Закону 24 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" закріпено, що якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, враховуючи кредитно-заставний договір та відповідно договір відступлення права вимоги, норму ст. 328 Цивільного кодексу України, вказаний договір, у випадку невиконання заставодавцем зобов'язання, забезпеченого заставою, є підставою для виникнення у позивача права власності на предмет застави.

Зважаючи на існування вказаного вище боргу по кредитному договору та враховуючи вартість спірного заставленого майна, у сторін по договору застави існувало право передачі - прийняття спірного майна у власність, оскільки сума непогашеного боргу по кредиту не є меншою від суми вартості заставленого майна, яке є предметом позову.

Згідно з п. 1 ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та їх обтяжень" якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону (ч.2 ст.39 вказаного Закону).

Враховуючи, наведене, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд прийшов до висновку, що викладені в позовній заяві посилання позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 224 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

В рахунок виконання зобов"язань ТзОВ «Ітерком» за Кредитним договором №12/06-232 від 28 березня 2006 року звернути стягнення на предмет застави : транспортний засіб марки Камаз, модель 53229, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, держ. номер НОМЕР_1, який належить ТзОВ «Ітерком» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) право власності на транспортний засіб марки Камаз, модель 53229, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, держ. номер НОМЕР_1.

Зобов"язати відділ державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції звільнити з під арешту та зняти заборону на відчуження, накладену на автомобіль марки Камаз, модель 53229, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, держ. номер НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Р.М. Дубель