АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/7533/2015 Головуючий у суді першої інстанції - Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Крижанівської Г.В., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Троц В.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в якому просила стягнути з відповідача кошти в сумі 21 086,32 доларів США (273 067,84 грн.), що складається з: суми вкладу - 20 000,00 доларів США, відсотків - 1 058,63 доларів США та 3 % річних від простроченої суми - 27,69 доларів США.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що вона є спадкоємицею банківського вкладу після смерті свого чоловіка, який уклав з відповідачем договір банківського вкладу. На звернення позивача про повернення коштів, відповідач вкладені кошти та відсотки не повернув, чим порушив її право на одержання спадкового майна (грошових коштів).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2014 позов задоволено частково: стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_5 суму вкладу в розмірі 20 065 доларів 99 центів США, що становить 313 972 грн. 53 коп. та 3% річних в розмірі 28 доларів 04 центи США, що становить 438 грн. 74 коп.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 17.02.2015 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_5 - скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2014 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків та в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом відсотки за договором банківського вкладу в сумі 1 058 доларів 63 центи США, що на дату ухвалення рішення складає в гривнях за курсом НБУ 27 905 грн. 49 коп.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У лютому 2015 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулось до суду першої інстанції з заявою про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2014.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.03.2015 заяву ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Вважає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив умови укладеного між сторонами договору та вимоги чинного законодавства, внаслідок чого ухвали незаконне рішення. При цьому, вказує, що кошти були повернуті ОСОБА_6 на його поточний рахунок відповідно до умов договору. Також суд залишив поза увагою ту обставину, що в банку запроваджено тимчасову адміністрацію, а отже слід застосовувати норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які визначають спеціальну процедуру повернення коштів вкладникам.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю та необґрунтованістю і просив рішення суду залишити без змін, оскільки воно ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник відповідача (апелянта) в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. В заяві на адресу суду представник відповідача просив розглянути справу у його відсутність. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення суду, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду повністю відповідає вказаним вимогам процесуального закону.

Так, частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що в силу вимог закону за договором банківського вкладу клієнт вправі вимагати від банку повернення коштів з рахунку в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати кошти у повному обсязі, однак банком на вимогу позивачки, яка є спадкоємицею вкладу, кошти повернуті не були.

Вказаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що відповідно до договору банківського вкладу «Новорічний подарунок VIP. Щомісячний» № 691933/2013 (в доларах США) від 12.12.2013, ОСОБА_6 розмістив вклад в розмірі 20 000,00 доларів США, зі сплатою 10 процентів річних з першого по другий місяць дії вкладу, а з третього по тринадцятий місць - 6 процентів.

ОСОБА_6 помер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2014, позивачка є спадкоємцем зазначеного вкладу після смерті свого чоловіка ОСОБА_6 (а.с.14).

17.09.2014 позивачка звернулася до відповідача з вимогою про видачу банківського вкладу і нарахованих процентів, однак, відповідач вкладені кошти, а також нараховані відсотки позивачу не виплатив (а.с. 16).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, позивачка, як спадкоємець ОСОБА_6 має право на отримання вкладу розміщеного померлим у відповідача, що підтверджується виданим у встановленому законом порядку свідоцтвом про право на спадщину за законом

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язується видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

З огляду на викладене, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що відповідач в порушення умов договору та вимог закону не повернув вклад спадкоємцю у розмірі 20 065,99 доларів США, чим порушив права останнього на одержання у власність спадкового майна (грошових коштів).

Крім цього, суд першої інстанції з урахуванням положень ст. 625 ЦК України, також дійшов законного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача трьох відсотків річних у сумі 28,04 доларів США.

Посилання апелянта на те, що суд залишив поза увагою ту обставину, що в банку запроваджено тимчасову адміністрацію, а отже слід застосовувати норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», які визначають спеціальну процедуру повернення коштів вкладникам, є безпідставними.

Так, суд першої інстанції стягуючи неповернуті позивачу грошові кошти, врахував положення п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якого вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що 24.11.2014 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» (а.с. 138). Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.02.2015 продовжено строк здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» до 20.03.2015 (а.с. 149).

При цьому, суд правомірно не прийняв до уваги доводи відповідача про те, що у зв'язку з запровадженням тимчасової адміністрації та призначенням уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», вимоги щодо повернення коштів позивачу будуть задовольнятися відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що є підставою для відмови у позові, оскільки у відповідності до вищевказаної норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України.

Також, слід наголосити, що позивачка звернулась до банку з вимогою про повернення вкладу більш ніж за два місяці до введення тимчасової адміністрації, однак банк, в порушення вимог закону, вчасно не виконав свої зобов'язання щодо повернення вкладу.

Отже, з огляду на імперативні вимоги ст. 1060 ЦК України, у суду були відсутні підстави для відмови в задоволенні позову з підстави введення в банку тимчасової адміністрації, адже в силу вимог закону порушене право позивача підлягає судовому захисту.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що 19.03.2015 постановою НБУ № 188 було відкликано банківську ліцензію і почалась процедура ліквідації банку, однак дана обставина не може вплинути на правомірність ухваленого судом рішення, яке ухвалене судом 10.12.2014 і яке, в силу вимог процесуальних норм, повинно переглядатись судом апеляційної інстанції на час його ухвалення.

Твердження апелянта про повернення коштів вкладнику, не підтверджується належними і допустимими доказами.

З вищенаведених підстав, доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими та не можуть вплинути на законність ухваленого судом рішення.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, при цьому, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 218, 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення грошових коштів - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді