Номер провадження: 22-ц/785/7732/15
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи КП «БТІ» Одеської міської ради, Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про визнання права власності, визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, припинення права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, визначення порядку користування та усунення перешкод у користуванні квартирою.

ОСОБА_2 також звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2014року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності було залишено без розгляду на підставі ч.1 п.3 ст.207 ЦПК України.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2014 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи КП «БТІ» Одеської міської ради, Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції про визнання права власності, визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, припинення права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, визначення порядку користування та усунення перешкод у користуванні квартирою було задоволено частково.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.01.2015 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30.05.2014 року в частині залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_2 було скасовано, справу за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності направлено для продовження розгляду до Київського районного суду м. Одеси.

Крім того, рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.01.2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2015 року було скасовано в частині: визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 21 січня 2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим номером 169, а саме: в частині продажу ОСОБА_2 1/2 частки квартири АДРЕСА_1; визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/4 частки квартири АДРЕСА_1, загальною площею 66,8 кв. м., житловою площею 40,3 кв. м., внаслідок приватизації на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ.

Ухвалено нове рішення, в цій частині, яким відмовлено в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_3

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29.07.2014 року скасовано в частині встановлення порядку виконання рішення суду, відповідно до якого, це рішення, у разі набрання ним законної сили, є підставою для здійснення державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 66,8 кв. м., житловою площею 40,3 кв. м., згідно вимог ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та для скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2, загальною площею 66,8 кв. м., житловою площею 40,3 кв. м.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Під час нового розгляду справи Київським районним судом м. Одеси 10.06.2015 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності залишено без розгляду на підставі ч.1 п.3 ст.207 ЦПК України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, в судове засідання 24.03.2015 року ОСОБА_2 не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, поштове повідомлення повернулося із позначкою за закінченням терміну зберігання (а.с.102), але її представник ОСОБА_6 звертався із заявою про відкладення розгляду справи через хворобу (а.с.105), відтак в порядку ч.5ст.76 ЦПК ОСОБА_2 повідомлена через представника, причини неявки судом було визнано неповажними, для її повторного виклику розгляд справи було відкладено на 28.04.2015 року.

У судове засідання 28.04.2015 року ОСОБА_2 також не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, поштове повідомлення повернулося із позначкою за закінченням терміну зберігання (а.с.112), її представник ОСОБА_6 звертався із повторною заявою про відкладення розгляду справи звязку із його зайнятістю (а.с.113), справу було відкладено на 10.06.2015 року.

У судове засідання 10.06.2015 року позивачка - ОСОБА_2 знову не зявилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.118), про поважність причин відсутності суд не повідомила, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи або клопотань про розгляд справи за її відсутності не надала.

Відповідно до ч.3ст.169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно залишив позовну заяву без розгляду, враховуючи повторну неявку позивачки в судове засідання і її належне повідомлення про час та місце розгляду справи як особисто, так і через представника.

Факт наявності повноважень у представника ОСОБА_6 ОСОБА_2 у апеляційній скарзі не оспорювався, навпаки за її доводами суд зобовязаний був врахувати наявність поважних причин для відкладення розгляду справи, які повідомлялися її представником, факт наявності на час вирішення справи у ОСОБА_6 представляти інтереси ОСОБА_2 підтверджується Повним витягом з Єдиного реєстру довіреностей на запит апеляційного суду, відтак суд першої інстанції не перевірив ці обставини, пославшись на довіреність, строк дії якої сплив.

Водночас така обставина не призвела до неправильного процесуального рішення, тому підставою для скасування ухвали суду бути не може.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховані заяви представника до уваги не приймаються, оскільки за змістом ч.3ст.169 ЦПК залишення без розгляду позовної заяви допускається у разі повторної неявки в судове засідання незалежно від причин, попередні засідання фактично були відкладені.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.312,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: