Справа № 2-318/11 Головуючий у І інстанції Ткаченко О. В.
Провадження № 22-ц/780/5528/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 25.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Приходька К.П.,

суддів Верланова С.М., Таргоній Д.О.,

при секретарі: Дрозд Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Київської області від 13 вересня 2011 року за позовом ОСОБА_3 до Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок,-

встановила:

у серпні 2011 року позивач звернувся до суду з названим позовом.

Вказував, що з 1997 року він проживає в будинку, який знаходиться за адресою: пр. Комарова, 4 с. Рубченки Володарського району Київської області. Зазначав, що в вищевказаному житловому будинку разом з ним проживають його діти та дружина.

У відповідності до запису по господарської книги Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, згідно запису №117 житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по пр. Комарова, 4 с. Рубченки Володарського району Київської області належить ОСОБА_4.

Живучи в вищевказаному будинку майже пятнадцять років, позивач хотів оформити право власності на житловий будинок в якому проживає, але не мав правовстановлюючих документів на даний будинок, який став непридатний для проживання, та в якому потрібно робити капітальний ремонт, вкладати великі гроші в будинок, а так як він не має права власності на цей будинок, то не може розпочати капітальний ремонт в будинку в якому проживає.

Тому позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: пр. Комарова, 4 с. Рубченки Володарського району Київської області.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 13 вересня 2011 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в с. Рубченки по пр. Комарова, 4 Володарського району Київської області.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Володарського районного суду Київської області від 13 вересня 2011 року, прийняти ухвалу про залишення заяви без розгляду.

Зазначила, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом було допущено неповне зясування обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими.

Також, що вищезазначеним рішенням порушено право апелянта на спадкове майно, оскільки вона є спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_5, яка в свою чергу є спадкоємцем після смерті її матері, бабусі апелянта, ОСОБА_6. Позов заявлений до Рубченківської сільської ради Володарського району, яка не є власником майна та не може бути належним відповідачем.

Крім того норми ст.344 ЦК України на спірні правовідносини, не поширюються.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 жовтня 1997 року позивач сплатив власнику будинку ОСОБА_4, який знаходиться за адресою пр. Комарова, 4 с. Рубченки Володарського району Київської області, 3 700 гривень та почав проживати у вищевказаному будинку. На даний час в вищевказаному житловому будинку разом з ним проживають його діти та дружина.

У відповідності до запису по господарської книги Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, згідно запису №117 житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по пр. Комарова, 4 с. Рубченки Володарського району Київської області належить ОСОБА_4 (а.с.11).

Крім того відповідно до довідки №302 виданої 02 серпня 2011 року виконкомом Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, гр. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з жовтня 1997 року по 2011 рік проводив поточний ремонт житлового будинку за № 4 по пр. Комарова, 4 в с. Рубченки Володарського району Київської області, встановив нову бетонну огорожу та регулярно оплачував комунальні послуги. Крім того позивач має на руках технічний паспорт на вказаний будинок.

Також, згідно довідки №08673 виданої 26 травня 2011 року Білоцерківським МБТІ, право власності на житловий будинок №4 по вул. Комарова, 4 в с. Рубченки Володарського району Київської області не зареєстровано (а.с.13).

Згідно ст.328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також ст.344 вказує, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Крім того якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не предявив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через пятнадцять, а на рухоме майно через пять років з часу спливу позовної давності.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до розписки власник будинку ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 3700 гривень, що на день отримання згідно курсу валют складає 2000 доларів США і залишок коштівв сумі щомає відповідати 1000 доларів США, ОСОБА_4 має отримати після належного оформлення договору купівлі-продажу. Розписка датовано 04.10.1997 року.

Станом на день розгляду з часу складення розписки пройшло 14 років, в спірному будинку позивач проживає разом із сімєю понад 10 років, що підтверджується письмовими доказами. В органах МБТІ будинок по пр. Комарова, 4 в с. Рубченки Володарського району Київської області не зареєстровано. ОСОБА_4 своїх обовязків згідно розписки щодо оформлення будинку не виконала, виїхала з с. Рубченки Володарського району Київської області в невідомому напрямку і з часу отримання коштів від позивача за будинок з ним не спілкувалась.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Зі змісту ст.344 ЦК України випливає, що позивач, як володілець майна, протягом всього часу володіння ним має бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випаду при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності необхідно виходити із того, що задоволення таких вимог можливе лише за умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння.

Аналогічні розяснення містить п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №7 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Позивач ОСОБА_3 з сімєю проживає в спірному будинку, яким добросовісно заволодів, продовжує безперервно та відкрито володіти спірним нерухомим майном, що підтверджується письмовими доказами, проводить поточні ремонти житлового будинку, встановив бетонну огорожу, оплачує комунальні послуги.

Крім того, апелянтом не подано доказів того, що спірне майно було, у встановленому законом порядку успадковане її матірю ОСОБА_5, після смерті її матері, бабусі апелянта, ОСОБА_6.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Тому доводи апелянта в апеляційній скарзі про порушення норм матеріального права при його ухваленні, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються дослідженими належними та допустимими доказами по справі.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційні скарги і залишити рішення суду без змін.

Керуючись: ст.ст.303,307,308,313-315,317,319 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Володарського районного суду Київської області від 13 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді