У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Шимківа С.С.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 21 травня 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 і встановлено їх в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом не з'ясовано реальних доходів позивача.

Зазначає, що позивач утримує новостворену ним сім'ю за рахунок доходів від здійснення ним підприємницької діяльності.

Фактично позивач є спроможним сплачувати 1/2 частки від його заробітної плати.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_4 покликається на законність та обґрунтованість рішення суду. Просить про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишення оскаржуваного рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив із зміни сімейного стану позивача, що є підставою для

_______________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/5602/15-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_7

Провадження № 22-ц/787/1296/2015 Суддя-доповідач ОСОБА_8

задоволення його позову.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 18 липня 2012 року шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 08 травня 2012 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 7).

21 березня 2013 року ОСОБА_4 зареєстрував новий шлюб з ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 086654 від 21.02.2013 року (а.с. 5).

14 вересня 2013 року у подружжя народилася донька ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ГЮ № 196067 від 26.09.2013 року (а.с. 6).

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд, серед іншого, враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Оскільки після визначення рішенням Рівненського міського суду Рівненського суду від 18 липня 2012 року розміру аліментів, які повинні стягуватися із ОСОБА_12 на утримання його дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сімейний стан платника аліментів змінився у звязку з народженням у новому шлюбі доньки, яка перебуває на його утриманні, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про зміну розміру аліментів з 1/2 частини від усіх видів його доходу щомісячно до 1/3 частини усіх видів доходу.

Постановляючи рішення, місцевий суд врахував зазначені в ст. 182 СК України обставини, а також встановлений законом прожитковий мінімум на дитину відповідного віку і прийшов до правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання його доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, жодних доказів, які б вказували на порушення чи неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваного рішення ОСОБА_3 суду не надала.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею чинності.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_2