Справа № 585/2942/15-ц
Номер провадження 4-с/585/12/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря Зубко К.В.,

представників заявника ОСОБА_1, ОСОБА_2,

державного виконавця Мірошниченко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ромни справу за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Роменського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 в частині складення постанови та акту про передачу майна, начальника відділу Державної виконавчої служби Роменського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 в частині незабезпечення контролю за діями державного виконавця та затвердження акту та постанови про передачу майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, уточнивши яку, просить визнати дії державного виконавця неправомірними в частині складення постанови та акту від 20.04.2015 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу; визнати протиправною бездіяльність начальника ВДВС Роменського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 в частині незабезпечення контролю за діями державного виконавця та визнати неправомірним затвердження акту та постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 20.04.2015 року; визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Мірошниченко Н.Р., затверджену Начальником ВДВС Роменського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 від 20.04.2015 року ВП № 42623500 про передачу стягувачу в рахунок погашення боргу предмета іпотеки; визнати недійсним свідоцтво (про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися (вся) серія та номер 1166 від 31.08.2015 року, видане приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_6; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 24032844 від 31.08.2015 року прийнятого Приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_6

Свою скаргу мотивує тим, що Роменським міськрайонним судом 27.10.2009 року видано виконавчий лист №2-350/2009, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме нежиле приміщення (магазин), за адресою: м. Ромни, вул. Київська,80-Г, загальною площею 75,7 кв.м (далі по тексту - Предмет іпотеки), яке належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.08.2006 року, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №340-РБФ від 21.12.2007 року в сумі 41184,11 доларів США та 3407,85 грн. пені, шляхом реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» та з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» з початковою ціною предмета іпотеки 365526,90 грн.

За цим виконавчим листом 24.03.2014 року було повторно відкрито виконавче провадження №42623500. У той же день 23.04.2014 складено акт арешту й опису майна боржника, а саме нежиле приміщення (магазин) що знаходиться за адресою: Сумська область, м.Ромни, вул. Київська, 80-Г. 12.05.2014 направлено заявку на реалізацію описаного майна до управління ДВС головного територіального управління юстиції у Сумській області.

Майно виставлялось на прилюдні торги тричі. Треті електронні торги по лоту №29529 також не відбулися, про що системою сформовані протокол №36272 від 12.01.2015 року. І тільки 11.02.2015 року від стягувача надійшов лист про надання згоди на залишення за собою нереалізованого майна - Предмету іпотеки.

31 серпня 2015 року на підставі акту про передачу майна, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Роменської міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 20.04.2015 року, стягувач АБ «Укргазбанк», у рахунок погашення боргу, отримав свідоцтво на право власності на Предмет іпотеки.

Приватний нотаріус Роменського міського нотаріального округу Сумської області ОСОБА_6 прийняла рішення про державну реєстрацію виникнення права власності та видала стягувачу Свідоцтво про право власності №1166 від 31.08.2015 року.

17 вересня 2015 року звернувшись до державного виконавця, ОСОБА_3 отримав копію постанови датовану 20.04.2015 року № 42623500 про передачу майна стягувачу та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу.

Посилаючись на ч. 8 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» та ст. 49 ЗУ Про іпотеку стверджує, що іпотекодержатель АБ «Укргазбанк» за результатами третіх прилюдних торгів, у встановлений десятиденний строк з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися (до 23.01.2015) не скористався своїм правом, відтак державний виконавець Мірошниченко Н.Р. не мала права складати акт та виносити постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення заборгованості. До того ж акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», так як містить посилання (абз.10 описової частини) на норму ч.2 ст. 62 названого Закону, яка не регламентує відносини, що склалися між сторонами.

У Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень за виконавчим провадженням №42623500 внесена постанова від 09.04.2015 року про передачу майна стягувачу, який відрізняється від змісту та дати винесення постанови про передачу майна стягувачу від 20.04.2015 року, що знаходиться у паперовому варіанті у матеріалах виконавчого провадження на основі якої ПН ОСОБА_6 оформила свідоцтво на право власності. Копія постанови не була направлена боржнику взагалі.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити і пояснив, що про існування Постанови державного виконавця від 20.04.2015 року йому стало відомо 17 вересня 2015 року під час складання акту передачі майна. Взагалі, про існування виконавчого провадження йому відомо з 2009 року. З того часу він звертався до суду з позовом про визнання виконавчих листів про стягнення боргу в солідарному порядку недійсними. Уважає, що після винесення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотека, вона є припиненою. Визнає, що до нього телефонували працівники Укргазбанку з проханням прийти до банку та підписати документи. Які документи і чи було це 10 вересня 2015 року, сказати не може, у банк він не ходив, оскільки був у відрядженні. Ходом виконавчого провадження не цікавився, бо ним займалась дружина ОСОБА_2 яка є юристом за фахом і якій він цілком довіряв.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 скаргу підтримала та просила її задовольнити. Крім цього пояснила, що як представнику ОСОБА_3 про існування Постанови про передачу майна їй стало відомо, коли за зверненням ОСОБА_2, вона отримала інформаційну довідку з Держреєстру речових прав. У подальшому пояснила, що дізнались про постанову про передачу майна 14.09.2015 року, коли ОСОБА_3 був вручений лист про звільнення майна, а 10 вересня 2015 року вони дізналися про факт переоформлення майна, тобто про порушення їх права власності у зв'язку з передачею майна. Чому звернулись до суду зі скаргою лише 24 вересня 2015 року, відповісти не може. Визнає, що довірителям роз'яснювалось право про звернення до суду з позовом про припинення іпотеки, але вони цього не зробили. Про постанови від 20.04.2015 року дізналися при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, тобто після 17.09.2015 року, при цьому визнає, що ОСОБА_3 були обізнані про код доступу до ЄДРВП. Про об'єктивні причини, які заважали їм вчасно слідкувати за ходом ВП їй не відомо. Постанову про закінчення виконавчого провадження не оскаржували.

Дії начальника Роменського ВДВС вважає незаконними, оскільки, не перевіривши матеріали виконавчого провадження, він затвердив постанову про передачу майна стягувачу, яка не відповідає вимогам закону.

У судовому засіданні представник заявника, яка одночасно є заінтересованою особою ОСОБА_2 скаргу підтримала та просила її задовольнити. Крім цього пояснила, що дії державного виконавця не відповідають вимогам закону, оскільки при реалізації предмету іпотеки вона повинна була користуватись нормами ЗУ Про іпотеку, яка є спеціальною нормою, а не ЗУ Про виконавче провадження, в той час як з матеріалів виконавчого провадження вбачається, шо листи про залишення за собою предмету іпотеки направлялись не вчасно і, взагалі, стягувач повинен був протягом 10-ти днів самостійно заявити про своє бажання залишити за собою предмет іпотеки, чого він не зробив, тому державний виконавець не повинна була виносити постанову про передачу майна, а начальник відділу - затверджувати її. При цьому повноваження начальника щодо затвердження постанови заявником визнається. Про те, що торги з продажу Предмету іпотеки не відбулися їй було відомо в січні 2015 року, до виконавця з цього приводу вона та її чоловік ОСОБА_3 не звертались, позову про припинення предмету іпотеки до суду не подавали. Постанову про відкриття ВП вона отримала з ідентифікатором, мала можливість зайти в реєстр і ознайомитись з ходом виконавчого провадження, але не робила цього, бо не зобов'язана цього робити і вважала, що виконавчий лист залишений без виконання у зв'язку з нереалізацією майна. Допускає, що при підписанні Актів 23 квітня 2015 року була надана державним виконавцем і постанова від 20.04.2015 року, але вважає, що всі постанови повинні були направлятись стягувачу рекомендованим листом, чого зроблено не було і постанов вона та ОСОБА_3 не отримували.

Відповідач ст. державний виконавець відділу ДВС Роменського міськрайонного управління ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечувала, вважає, що стосовно дотримання процедури повідомлення стягувача про залишення за собою майна та винесення Постанови та Акту про передачу майна діяла в межах та у строки, передбачені ЗУ Про виконавче провадження з урахуванням вимог закону Про іпотеку, про що зазначено у виконавчому листі. Також пояснила, що виконавче провадження по даному стягненню було розпочато ще в 2009 році, про що заявнику та його дружині ОСОБА_2 було відомо, їм надсилались постанови про відкриття виконавчого провадження, яке спочатку було зведеним, з кодом доступу до ЄДРВП, тому заявник і його дружина, яка є його представником, ОСОБА_2, могли ознайомитись з ходом ВП і вчасно дізнатись про винесення постанови, хоча постанова вручалась боржнику 23 квітня 2015 року під час підписання Акту. Крім того, ОСОБА_2 з'являлась до Роменського ВДВС у серпні 2015 року за даною постановою, але на пропозицію написати заяву на отримання відмовилась і пішла не отримавши цей документ. Дійсно, спочатку була винесена Постанова про передачу майна 09.04.2015 року і внесена до реєстру, потім, 20.04.2015 року до ВДВС з'явився представник стягувача і надав документи про зміну назви, тому 20.04.2015 року була винесена інша постанова, яка скасовувала попередню. Але на даний час, з програмних технічних причин, не можливо зробити відмітку про скасування попередньої постанови і змінити у реєстрі дату внесення постанови, - можливо лише змінити текст документа, але постанова буде відображена в реєстрі попереднім числом, внаслідок цього в ЄДРВП є декілька постанов від 09.04.2015 року, але якщо відкрити текст, то буде видно, що одна з них датована 20.04.2015 року, яка і чинна на даний час. Щодо п. 2 Постанови про направлення копії божнику, то він залишився у постанові, оскільки це стандартний бланк, текст якого виконавець змінити не може, але після останнього роз'яснення ГУДВС, яке є внутрішнім документом, вимога щодо направлення не ставиться, тому дана постанова боржнику не направлялась.

Відповідач начальник ВДВС Роменського МРУЮ ОСОБА_5, проти скарги заперечував, уважає свої дії і дії ст.держвиконавця ОСОБА_4 такими, що відповідають вимогам законодавства, оскільки він має повноваження по затвердженню постанов державного виконавця і, перед затвердженням Постанови про передачу майна перевірив матеріали виконавчого провадження з метою правомірності винесення Постанови. Порушень у діях держвиконавця, щодо винесення Постанови та складання Акту, не виявив.

Представник стягувача ПАТ АБ УКРЗАЗБАНК проти задоволення скарги заперечував, вважає, що відповідачами вчинені дії у межах компетенції та в спосіб, передбачений законодавством. Крім того, вважає, що заявник пропустив строк звернення до суду з відповідною скаргою, оскільки про передачу Предмету іпотеки вони дізналися 10.09.2015 року, коли представник банку зателефонував ОСОБА_3 прийти до банку і підписати Акти передачі майна.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та виконавчого провадження суд дійшов наступного висновку.

На підставі ч. 1 ст. 383, ч. 2 ст. 384 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що на підставі рішення Роменського міськрайонного суду від 29 вересня 2009 року видано виконавчий лист № 2-350/2009 р., про звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів за початковою ціною 365526,90 грн.(а.с.6). По названому виконавчому листу Постановою ст.державного виконавця Мірошниченко Н.Р. від 24.03.2014 року повторно відкрито виконавче провадження про що винесено постанову та направлено стягувачу (а.с. 7, а.в.п. 4).

Нерухоме майно: нежиле приміщення (магазин), за адресою: м. Ромни, вул. Київська,80-Г, загальною площею 75,7 кв.м (далі по тексту - Предмет іпотеки), належного ОСОБА_3 тричі виставлялось на прилюдні торги, які не відбувались, при цьому двічі проводилась його уцінка, що підтверджується матеріалами ВП ( а.в.п. 17-29).

19 січня 2015 року ст.державним виконавцем Мірошниченко Н.Р. на адресу стягувача надіслано лист з пропозицією залишити за собою нереалізоване майно (а.в.п. 32, 33), який був отриманий стягувачем 26.01.2015 року, що підтверджується поштовим повідомленням (а.в.п. 33) та відміткою стягувача про отримання вхідної кореспонденції (а.с. 67). На пропозицію залишити за собою майно ПАТ АБ УКРГАЗБАНК надав згоду, про що 02.09.2015 року направив відповідь (а.с. 69), отриману, згідно відмітки про вхідну кореспонденцію ВДВС, 10.02.2015 року (а.в.п. 34). При цьому суд вважає, що права та інтереси боржника не порушені, оскільки ст. 49 ЗУ Про іпотеку, на яку посилається заявник, а саме ч. 3 передбачено, якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду. Тобто припинення іпотеки не є обов'язковою умовою. Однак з таким позовом заявник до суду не звертався, хоча про те, що прилюдні торги не відбулись представнику заявника ОСОБА_2 було відомо ще в січні 2015 раз, що він та його представники визнали у судовому засіданні.

До того ж пропозиція щодо залишення майна надіслана стягувачу протягом десяти днів з моменту, коли треті прилюдні торги не відбулися, на яку стягувач дав позитивну відповідь також у десятиденний строк з дня отримання пропозиції. При цьому у ст. 49 ЗУ Про іпотеку не визначено спосіб у який іпотекодержатель має право придбати чи заявити про бажання придбати нереалізоване майно, тому суд вважає, що надіслання письмової заяви не суперечить вимогам Закону.

Ст. 49 ЗУ Про іпотеку не передбачає повернення виконавчого листа стягувачу, на що, за їх поясненнями, розраховували представники боржника, а норми ст. 62 ЗУ Про виконавче провадження у даному випадку не застосовуються, оскільки були проведені треті прилюдні торги відповідно до положень ЗУ Про іпотеку. Щодо дій державного виконавця у випадку отримання згоди стягувача на залишення за собою нереалізованого майна із запізненням, то вони законодавстом не регламентовані.

Встановлено, що майно заявника реалізоване не було, а листування між державним виконавцем і стягувачем, винесення Постанов є процесуальними відносинами учасників виконавчого провадження та процесуальними діями державного виконавця відповідно, які регулюються нормами ЗУ Про виконавче провадження як спеціальною нормою.

Суд не ставить під сумнів пояснення ст.державного виконавця Мірошниченко Н.Р. про внесення постанови від 20.04.2015 року про передачу майна стягувачу до Єдиного Державного реєстру виконавчих проваджень, оскільки вони узгоджуються з матеріалами справи: витягом з ЄДРВП у якому міститься декілька постанов, датованих 09.04.2015 року (а.с. 51) та наявність на самій постанові від 20.04.2015 року про Передачу майна стягувачеві реєстраційного номеру 42623500 (а.в.п. 47), що вказує на внесення постанови до реєстру, а отже на можливість заявника безперешкодно та вчасно ознайомитись з Постановою шляхом доступу до ЄДРВП.

Необхідність внесення змін до Постанови від 09.04.2015 року підтверджується Статутом стягувача, з якого вбачається зміна назви стягувача ( а.в.п. 55-57). Таким чином існування двох діючих Постанов про передачу майна стягувачу заявником не доведено.

Згідно вимог ст. 31 ЗУ Про виконавче провадження копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Державний виконавець Мірошниченко Н.Р. визнала, що Постанова про передачу майна стягувачу не надсилалась, однак ненадіслання Постанови боржнику не тягне за собою її недійсність. В той час сторонам виконавчого провадження, відповідно ч. 1 ст. 31 ЗУ Про виконавче провадження надсилалась Постанова про закінчення виконавчого провадження від 20.04.2015 року у супровідному листі до якої та мотивувальній частині якої зазначено про фактичну передачу майна стягувачу (а.в.п. 51, 52), що дає суду підставу вважати про обізнаність заявника та ОСОБА_2 з наявністю Постанови про передачу майна.

Виходячи з викладеного суд вважає, що дії ст. державного виконавця по винесенню Постанови про передачу майна стягувачу та складенню Акту передачі майна не суперечать вимогам законодавства. З цієї ж підстави дії начальника Роменського ВДВС ОСОБА_5 також не є незаконними.

На підставі Постанови про передачу майна від 20.04.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 31.08.2015 року видано свідоцтво (про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), якщо прилюдні торги (аукціон) не відбулися (вся) серія та номер 1166 та прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 24032844 від 31.08.2015 року (а.с. 10-11), які також не підлягають скасуванню у зв'язку з наведеним вище.

При цьому заявником також пропущений 10-ти денний строк звернення до суду з відповідною скаргою, передбачений ст. 385 ЦПК України, оскільки про порушення свого права заявник міг вчасно довідатись протягом встановленого строку шляхом доступу до ЄДРВП.

Керуючись ст. 31, 47, 54, 62 ЗУ Про виконавче провадження, ст.ст. 41, 49 Закону України "Про іпотеку, ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів, особами, які були відсутні в судовому засіданні - протягом 5 днів з дня отримання цієї ухвали.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_7