Справа № 454/1610/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування, ,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із даним позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому вказує, що 12.05.2015 року померла її рідна сестра ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала та була зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначила, що її сестра хворіла, позивач здійснювала за нею догляд та утримувала до смерті. Заповітом від 12.02.2015р. ОСОБА_3 все належне їй майно заповіла позивачці. 13.12.2013р. ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу із забудовником ОСОБА_4, що посвідчений приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу ОСОБА_5, згідно умов якого вона придбала у нього однокімнатну квартиру №110 «а» в будинку №15, по вул. Мазепи в м. Червоноград Львівської області. Також, згідно умов даного договору, сестра зобовязувалась сплачувати продавцю щоквартально суму вартості квартири. В звязку із хворобою сестри останні два платежі позивач здійснила особисто. Факт відсутності заборгованості покупця за вищевказаним договором стверджується нотаріально посвідченою заявою продавця від 01.07.2015р. Таким чином, сестра позивачки набула право власності на вказану квартиру, однак не встигла його зареєструвати. Також вказує, що до складу спадщини входить ? частка в будинку їх із спадкодавицею батьків, що знаходиться в с. Стенятин по вул. Центральна,40, що відкрилась після смерті їх з сестрою матері ОСОБА_6, яка померла 08.05.2013р. Зазначає, що в липні 2015 року з метою прийняття спадщини вона звернулася у нотаріальну контору, де як спадкоємець за заповітом сестри подала заяву про прийняття належного їй спадкового майна. На подану заяву позивач отримала відповідь, якою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих причин, що відсутні правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності сестри на квартиру, а на підставі договору купівлі-продажу свідоцтво про право на спадщину не видається. Відповідач є позивачки та її сестри вітчимом, однак він їх не усиновлював, відповідно обовязкової частки в спадщині після смерті сестри позивачки у нього немає. Зазначає, що проживаючи з сестрою вона вказувала, що оскільки позивачка її доглядає, належне їй майно вона заповість їй, з приводу чого зробила відповідне розпорядження. Крім цього, в даний час сторони не можуть дійти згоди щодо часток у спадщині, а саме щодо частки у житловому будинку. Оскільки сестрою позивачки за життя не зареєстровано права власності на належну їй квартиру, нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на дане майно, вважає, що її не визнані права можуть бути захищені лише у судовому порядку. Просить суд визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку в с. Стенятин по вул. Центральна, 40 Сокальського району Львівської області та квартиру №110 «а» в будинку №15 по вул. Мазепи в м. Червоноград Львівської області в порядку спадкування після смерті сестри ОСОБА_3, яка померла 12.02.2015р.

В запереченні на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 вказав, що перебував у зареєстрованому шлюбі із матір»ю позивачки ОСОБА_6, яка померла 08.05.2013р. Проте, ні позивачки ОСОБА_1 ні її сестри ОСОБА_3 він не усиновлював, відповідно є вірними твердження позивачки про відсутність його обовязкової частки у спадщині ОСОБА_3. Йому відомо про наявність заповіту ОСОБА_3 на користь позивачки, а тому претензій щодо спадкового майна ОСОБА_3 він не має та позовні вимоги в частині квартиру №110 «а» в будинку №15 по вул. Мазепи в м. Червоноград Львівської області визнає в повному обсязі. Що стосується вимог щодо ? частки житлового будинку в с. Стенятин по вул. Центральна, 40, на яку згідно тверджень позивачки відкрилась спадщина після смерті його дружини, повідомив, що вказаний будинок придбаний ним задовго до укладення шлюбу із ОСОБА_7 і згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 57 СК України, є його особистою приватною власністю. Відтак, частки у даному майні його дружина, а мати позивачки не мала, відповідно позов ОСОБА_1 в цій частині є безпідставним. Просить у задоволенні даних позовних вимог відмовити, розгляд справи проводити без його участі.

Позивач в судове засідання не прибула, надала клопотання в якому просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у поданому запереченні просив розгляд справи проводити без його участі.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Із копії свідоцтва про смерть серії І-СГ №380014, встановлено, що 13.02.2015р. померла ОСОБА_3.

Відповідно до копії заповіту ОСОБА_3, все належне їй майно і те на, що за законом буде мати право вона заповіла своїй сестрі ОСОБА_1, 1974р.н..

Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 30.12.2013р. приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу ОСОБА_5, встановлено, що такий укладеного між продавцем ОСОБА_4 та покупцем ОСОБА_3 Згідно п.1 договору, продавець зобовязується передати, а покупець зобовязується прийняти квартиру №110а в будинку №15 по вул. Мазепи в м. Червоноград Львівської області і сплатити за неї обговорену грошову суму.

Із заяви посвідченої 01.07.2015р. приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу ОСОБА_5, встановлено, що продавець ОСОБА_4 підтверджує, що ним одержано від ОСОБА_3 повністю всю суму за продану квартиру №110а в будинку №15 по вул. Мазепи в м. Червоноград Львівської області. Будь-яких матеріальних претензій до ОСОБА_3 він не має.

Відповідно до довідки №368 від 06.05.2015р., виданої Стенятинською сільською радою, встановлено, що ОСОБА_3 до дня смерті проживала і була зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із відповіді на заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, надану 08.07.2015р. приватним нотаріусом Сокальського районного нотаріального округу ОСОБА_8, зокрема встановлено, що такою позивачці розяснено про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які посвідчують право власності спадкодавця на квартиру. Роз»яснено, що на підставі цивільно-правової угоди, де покупцем виступає спадкодавець свідоцтво про право на спадщину виданим бути не може.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, оскільки спадкодавця позивачки ОСОБА_3 за життя уклала лише договір купівлі-продажу спадкової квартири та не встигла зареєструвати свого права власності на неї, відповідно не отримала правовстановлюючого документи, відсутність якого унеможливлює отримання позивачкою свідоцтва про право на спадщину на дане майно, а крім цього згідно приписів ст. 1218 ЦК України права, що належали спадкодавиці на дане майно не припинилися внаслідок її смерті, позовна вимога щодо визнання за позивачкою в порядку спадкування після смерті сестри даної квартири підлягає до задоволення в повному обсязі.

В свою чергу, що стосується позовної вимоги про визнання за позивачкою права власності на частку у житловому будинку в с. Стенятин по вул. Центральна, 40 Сокальського району Львівської області в порядку спадкування після смерті сестри суд прийшов до наступного висновку.

В ході розгляду справи позивачем не надано суду доказів належності її сестрі ОСОБА_3 частки у спадковому будинку в с. Стенятин по вул. Центральна, 40, на противагу із поданого відповідачем заперечення, встановлено, що даний будинок в цілому належить йому на праві особистої власності, оскільки був ним придбаний до шлюбу із матір»ю позивачки.

Відповідно у задоволенні даної позовної вимоги суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, 24.08.1974р.н. право власності на квартиру №110 «а» в будинку №15 по вул. Мазепи в м. Червоноград Львівської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла 12.02.2015 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які приймали участь у справі, але не були присутні під час оголошення рішення, протягом 10 днів з часу отримання копії рішення.

Головуючий: М. Я. Адамович