Справа № 340/903/14-ц
Номер провадження № 2/340/37/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого-судді Атаманюка Р.І.,

з участю: секретаря Ласкурійчук С.І.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу до відповідача. Позов мотивує тим, що одружилася із відповідачем 03.10.2009 року. Від спільного проживання у них народилася дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В якості підстав розірвання шлюбу наводить те, що протягом останнього часу сімейні відносини між нею та відповідачем дуже погіршилися, у них різні характери та погляди на життя та сім'ю. Між ними зникло почуття любові та взаємоповаги, внаслідок чого вдома постійно виникають скандали, що негативно впливає на виховання їхньої дитини. Вже тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Шлюб став носити формальний характер, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, дитину залишити на проживання при ній.

Позивачка ОСОБА_2 попередньо подала в судове засідання заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглянути за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Суд, заслухавши заяву позивачки, пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити.

У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

У судовому засіданні встановлено, що подружжя разом не проживає, спільного господарства не ведуть, в наданий судом для примирення строк не примирилися, позивачка настоює на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб слід розірвати.

Вирішуючи питання проживання дитини, суд виходить із вимог ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, згідно якої місце проживання дитини, яка не досягла десяти років вирішується за згодою батьків. Оскільки, дочка сторін по справі - Агеліна не досягла зазначеного віку, спору про її місце проживання між сторонами немає, а тому її слід залишити на проживання при матері.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 174, 209, 212, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України та на підставі ст. ст. 110, 112,160 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 03.10.2009 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верховинського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 67 - розірвати.

Неповнолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на проживання при матері ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р.І. Атаманюк