№пр.2/521/1116/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого Буран О.М.,

при секретарі Янкул Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності з та просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, який складається: з житлового будинку, під літ «А», загальною житловою площею 77,8 кв. м, гаражу - літ. «Б», сараю - літ. «Г», вимощення - літ. «І», №1-3 - огорожа - як на частку у спільному майні подружжя. Визнати за нею право власності на 1/4 частину цього житлового будинку з надвірними спорудами - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р.. Визнати за відповідачкою, ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою м. Одеса, АДРЕСА_1 та складається з житловий будинок під літ «А» загальною житловою площею 77,8 кв. м., гараж - «Б», сарай - «Г», вимощення - «І», №1-3 - огорожа - в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що її чоловіку, ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою м. Одеса АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_5. Спадкодавцю належала ? частка зазначеного будинку, на підставі Договору дарування від 10.10.1967 року, інша ? частка зазначеного будинку, належала ОСОБА_3 на підставі Договору дарування від 11.09.1991 року. За час шлюбу житловий будинок було реконструйовано подружжям, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за рахунок спільних грошових коштів, збільшено житлову площу будинку з 21,2 кв. м. до 77,8 кв. м; тобто будинок є спільною сумісною власністю подружжя. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на зазначений будинок та автомобіль. Спадкоємцями першої черги є позивач та її донька, ОСОБА_2, відповідач по справі. У встановлений законом строк сторони звернулися із відповідними заявами на предмет прийняття спадщини до нотаріальної контори та отримали Свідоцтва про прийняття спадщини на автотранспортний засіб ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_1, кожна. Проте у видачі Свідоцтва про право на спадщину на законом на житловий будинок. позивачу було відмовлено та надано відповідне роз'яснення, згідно якого вбачається. що спадкодавець за власні кошти провів реконструкцію спірного домоволодіння, але не виконав державну реєстрацію права власності належного йому житлового будинку. З урахуванням того, що відповідач вважає, що спадкове майно підлягає розподілу між спадкоємцями в рівних частках, з метою відновлення та захисту права власності, позивач вимушена звернутися з вказаним позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, розглянувши й дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази у їх сукупності вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою м. Одеса АДРЕСА_1. Спадкодавцю належала ? частка зазначеного будинку, на підставі Договору дарування від 10.10.1967 року, посвідченого державним нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори, Колесніченко І.Б., реєстровий № 2-6660, зареєстрованого в «ОМ БТІ» від 04.11.1967 р. за № 1827, на стор 38 книга 24. Інша ? частка зазначеного будинку належала спадкодавцю на підставі Договору дарування від 11.09.1991 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, Лічман І.М., реєстровий № 1-6110, зареєстрованого в «ОМ БТІ» від 02.12.1991 р. за № 4939, на стор 150 книга 52 доп.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та позивач по справі, ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до Свідоцтва про укладання шлюбу від 02.09.1989 року, актовий запис №807.

Згідно свідоцтва про народження від 08 серпня 1990 року, виданого Малиновським відділом ЗАГС м. Одеси, актовий запис № 569, ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

За час шлюбу житловий будинок, як спільну сумісну власність подружжя, було реконструйовано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за рахунок спільних грошових коштів, збільшено житлову площу будинку з 21,2 кв. м. до 77,8 кв. м.

11.03.2013 року подружжям було зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № ОД 53, відповідно до якої житловий будинок з надвірними спорудами складається: житловий будинок під літ. «А», загальною площею 142,9 кв. м., житловою площею 77,8 кв. м., гараж - літ. «Б», сарай - літ. «Г», вимощення - літ. «І», №1-3 - огорожа.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер, відповідно до Свідоцтва про смерть від 09.09.2013 року, актовий запис №8728.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою м. Одеса АДРЕСА_1 та автомобіля ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_5.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб. Зокрема, в порядку спадкування спадкується право власності.

Відповідно ст.1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його переживши дружина, позивач, ОСОБА_1 та її донька, відповідач по справі, ОСОБА_2, Матеріалами спадкової справи №12/2014 року встановлено, що інших спадкоємців не має. У встановлений законом строк сторони звернулися із відповідними заявами на предмет прийняття спадщини до нотаріальної контори та отримали кожна Свідоцтва про прийняття спадщини на автотранспортний засіб ВАЗ 21043, д/н НОМЕР_1. Проте у видачі Свідоцтва про право на спадщину на законом на спірний житловий будинок, позивачу було відмовлено та надано відповідне роз'яснення.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу, Андріадіс В. Ю. вбачається про неможливість отримання сторонами свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у зв'язку з тим, що не надано правовстановлюючого документа з відміткою про проведення державної реєстрації права власності реконструйованого будинку АДРЕСА_1, загальною площею 142,9 кв. м, житловою площею 77,8 кв. м.

03.09.2014 року на ім*я ОСОБА_2, КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» було виготовлено технічний паспорт на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, згідно якого вказане домоволодіння складається з: житлового будинку під літ «А», загальною площею 142,9 кв. м., житловою площею 77,8 кв. м., гаражу - «Б», сараю - «Г», вимощення - «І», №1-3 - огорожа.

Згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК в Одеській області № ОД 53 від 11 березня 2013, будівлі і споруди відповідають вимогам надійності, можлива їх безпечна експлуатація.

Таким чином, суд вважає виконаними вимоги ч. 3 ст. 375 ЦК України, відповідно до яких право на забудову здійснюється за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил.

Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. При цьому власник, здійснюючи свої права, зобов'язаний не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права та охоронювані законом інтереси громадян, юридичних осіб і держави.

Здійснена реконструкція відповідає санітарно-технічним вимогам та не порушує прав співвласників.

Згідно Конституції України позивачі мають право на поліпшення своїх житлових умов. Вказана реконструкція не тільки поліпшує житлові умови позивача, але й є необхідною для її проживання та проживання членів її сім'ї. Згідно ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Житловий будинок належав ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

За правилами ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними.

Згідно ч. 3 ст. 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 ЦК України, тобто договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У зв'язку зі смертю ОСОБА_3 та припиненням його цивільної правоздатності в даний час неможливо здійснити поділ майна, що є у спільній сумісній власності, тому як повинні бути визначені розміри часток власників у спільному майні.

Суд, не вбачаючи підстави відступити від принципу рівності часток співвласників, визнає, що на момент смерті ОСОБА_3 у праві власності співвласників їх частки в спірному майні є рівними. Таким чином на момент смерті названої особи, позивачці та її чоловіку належало кожному право власності по 1/2 частці спірного житлового будинку. З огляду на ці обставини суд у такий спосіб має визначити розмір їх часток у спільному майні. На сьогоднішній момент позивач позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі через невизначеність розміру часток співвласників у праві власності на зазначений будинок та відсутність державної реєстрації правовстановлюючого документу.

Таким чином суд має вимоги позивача про визначення часток в спільній сумісній власності задовольнити, визначивши, що на момент смерті ОСОБА_3, їй як співвласнику майна в спільній сумісній власності, належала на праві власності 1/2 частина будинку АДРЕСА_1

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивач, ОСОБА_1, дружина спадкодавця набула право на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташовану за адресою АДРЕСА_1, як на частку у спільному майні подружжя та на 1/4 частину вказаного житлового будинку в порядку спадкування за законом, після смерті чоловіка, ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. Дочка спадкодавця, ОСОБА_2 набула право на 1/4 частину спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом, після смерті батька.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 317, 319, 328, 331, 357, 392 ЦК України, ст. 62, 70 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1, яка складається з: житлового будинку під літ. «А», загальною площею 142,9 кв. м., житловою площею 77,8 кв. м., гаражу - літ. «Б», сараю - літ. «Г», вимощення - літ. «І», №1-3 - огорожа - як на частку у спільному майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1, яка складається з: житлового будинку під літ. «А», загальною площею 142,9 кв. м., житловою площею 77,8 кв. м., гаражу - літ. «Б», сараю - літ. «Г», вимощення - літ. «І», №1-3 - огорожа - в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3), померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4) право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою АДРЕСА_1, яка складається з: житлового будинку під літ. «А», загальною площею 142,9 кв. м., житловою площею 77,8 кв. м., гаражу - літ. «Б», сараю - літ. «Г», вимощення - літ. «І», №1-3 - огорожа - в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3), померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів після отримання відповідачем копії рішення, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Буран О.М.