н/п 2/490/2519/2015 Справа № 490/1430/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 травня 2015 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.
при секретарі Гудковій Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення, -
У лютому 2015 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаїва із позовом до відповідачів про їх виселення з житлового будинку АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що вказана нерухомість була придбана ним з прилюдних торгів, право приватної власності позивача на даний будинок у встановленому законом порядку посвідчено та зареєстроване. Позивач звертався з проханням до відповідачів про виселення, проте в добровільному порядку вони не виселяються та створюють йому перешкоди в користуванні власністю, в зв'язку з чим він звернувся з вказаним позовом до суду.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідачів в порядку ст. 224 ЦПК України, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін.
Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається із матеріалів справи, протоколом №1513263 проведення публічних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_3 від 22.04.2014 року, а саме житлового будинку з прилеглими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, переможцем торгів став ОСОБА_1, який був присутній на прилюдних торгах.
Відповідно до Свідоцтва від 26 квітня 2014 року, посвідченого ПН ММНО Добриновою Л.А., ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1, які придбані ОСОБА_1 за 134370,00 грн., що раніше належало ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ПН ММНО Рудою О.М., 18 липня 2008 року за реєстром №1776, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 18 липня 2008 року за №3030268, право власності зареєстровано КП «ММБТІ» 25 липня 2008 року за номером запису 1195, реєстраційний номер майна - 23517963.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.04.2014 року, ОСОБА_1 належить житловий будинок по АДРЕСА_1.
Відповідно до повідомлення Центрального РВ м.Миколаєва від 22.10.2014 року, станом на 23.10.2014 року за адресою:АДРЕСА_1 зареєстровано 5 осіб, а саме: ОСОБА_1.ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4
Положеннями ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно положень ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ч.3 ст.109 Житлового кодексу України регламентовано, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Така ж правова позиція викладена у пункті 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, в якому роз'яснено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житлове приміщення , на яке звернуто стягнення, як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.
Так, 10.02.2015 року позивачем на адресу відповідачів надсилалися вимоги про виселення з вищезазначеного житлового будинку та зняття з реєстраційного обліку.
Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.
Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8,10,30,212-215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення - задовольнити.
Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_6, з житлового будинку АДРЕСА_1
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачами протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів після проголошення рішення.

СУДДЯ О.А.ГУДЕНКО