Справа № 524/3880/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Предоляк О.С.

при секретарі - Коваль Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення №34 Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" та Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" про стягнення коштів за договором банківського вкладу,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом, в якому зазначав, що між ним та банком 13.02.2014 року укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) №300131/9647/370-14 на виконання якого він вніс до відповідача банківський (депозитний) вклад у розмірі 262,16 доларів США грн. на строк до 18 лютого 2015 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 10,5 % річних.

Після закінчення строку, незважаючи на неодноразові звернення, банк кошти та проценти за користування коштами не повертає.

Просить стягнути з відповідача кошти в сумі: 571 долар США 63 центи за договором банківського вкладу № 300131/9647/370-14 від 13.02.2014 року

Позивач ОСОБА_1 просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представники відповідачів - відділення №34 Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" та Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" у судове засідання не прибули.

Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи,оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив наступне.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.

Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що 13.02.2014 року між сторонами укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) №300131/9647/370-14 на виконання якого він вніс до відповідача банківський (депозитний) вклад у розмірі 262,16 доларів США грн. на строк до 18 лютого 2015 року з виплатою відсотків на суму депозитного вкладу з розрахунку 10,5 % річних.

Сторонами визначені істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, права, обов'язки та відповідальність сторін. Зокрема, строк дії вкладу встановлено до : 18 лютого 2015 року за договором з визначенням процентної ставки в 10,5 процентів річних

Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення банківського вкладу, сплати відсотків за користування у встановлені строки.

Після закінчення строку депозитні кошти та відсотки не були виплачені відповідачем позивачеві, незважаючи на його неодноразові вимоги.

Таким чином, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином, що підтверджується випискою з особового рахунку.

Вказані суми банківського вкладу та процентів станом на день розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 не сплачені.

Спір між сторонами у справі щодо розмірів неповернутих коштів за депозитним вкладом фактично відсутній.

Відповідач - публічне акціонерне товариство Банк "Фінанси та кредит" не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин.

Щодо вимог до відділення №34 Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит", то відповідно до ст.80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (пункт 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року №2).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 визначив одним із відповідачів відділення № 34 ПАТ Банк "Фінанси та Кредит".

Згідно пошукової системи державного підприємства "Інформаційно-ресурсний центр" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутні відомості про відділення № 34 Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" .

Оскільки відділення № 34 Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" не є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не наділений відповідною цивільною та цивільно-процесуальною правоздатністю, він не може бути і належним відповідачем по справі.

На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, необхідно стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" на користь позивача грошові кошти в сумі 571 доларів США 63 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 28 травня 2015 року становить 12 027, 10 грн. ( офіційний курс НБУ України станом на 28 травня 2015 року становить 21,04 грн. за 1 доларів США 571,63* 21,04 = 12 027, 10 грн. )

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 536, 625, 626, 633, 1058 ЦК України, ст.ст. 14, 57 -59, 208, 209,

212-215, 218, 223, 224-228, 233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 571 ( п'ятсот сімдесят один ) долар США 63 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 28 травня 2015 року становить 12 027 ( дванадцять тисяч двадцять сім ) грн. 10 коп. згідно договору банківського вкладу №300131/9647/370-14 від 13 лютого 2014року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" на користь держави судовий збір в розмірі 243 ( двісті сорок три ) грн. 60 коп.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: