Справа № 154/624/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Пікула Н.В.
Провадження № 22-ц/773/859/15 Категорія: 47 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Подолюка В.А.,

при секретарі Вергуну Т.С.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди земельної ділянки за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 квітня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Договір оренди земельної ділянки площею 2,03 га, укладений 06 червня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який зареєстровано в управлінні Держкомзему у Володимир-Волинському районі 11.07.2012 року, запис у Державному реєстрі земель №02914 розірвано.

Відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на зазначене рішення. Вважає, що рішення не відповідає фактичним обставинам справи, судом не з'ясовано обставин, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 червня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі. Згідно умов зазначеного договору орендодавець - ОСОБА_2, надає, а орендар - ОСОБА_3, приймає в строкове платне користування земельну ділянку з земель сільськогосподарського призначення, площею 2,03га на строк 5(п'ять) років. Позивач ОСОБА_2 є власником зазначеної земельної ділянки з 23 червня 2003 року на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 зареєстрованого за НОМЕР_2. Земельна ділянка знаходиться на території Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району.

Задовольняючи позов про розірвання договору оренди землі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач систематично, протягом 2012, 2013, 2014 років не сплачує орендної плати.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними та такими, що узгоджуються із нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст.21 Закону розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.

Згідно ст.24 Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 25 Закону орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, отримувати продукцію і доходи.

Частиною першою статті 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно п.«д» ч.1 ст.141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Як встановлено з матеріалів справи, а саме пунктів 9, 11 договору оренди землі, укладеного між сторонами, орендна плата вноситься орендарем у формі 1500 гривень, але не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у строк - після завершення сільськогосподарських робіт кожного року, але не пізніше 1 грудня кожного року.

Відповідач ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної сплати орендної плати протягом 2012-2014 років не виконував. Відповідач не подав до суду доказів, які б підтверджували сплату орендної плати ОСОБА_2 за 2012, 2013, 2014 роки. Перерахування 28 листопада 2014 року на ім'я ОСОБА_2 220грн. не свідчить про належне внесення в повному розмірі орендної плати.

Не заслуговують на увагу колегії суддів посилання відповідача ОСОБА_3 на те, що він не здійснював обробітку землі, не збирав урожаю та не платив орендної плати, оскільки позивач створювала йому перешкоди, у 2013-2014 роках земельну ділянку використовувало фермерське господарство «АІС-АГРО».

Пунктом 29 цього ж договору оренди встановлено право орендаря самостійно визначати напрямки своєї діяльності на землі відповідно до цільового призначення та умов договору, власності на посіви, культури та вироблену продукцію, на відшкодування збитків, заподіяних орендодавцем внаслідок невиконання умов договору, переважне право продовження договору.

Отже, орендар зобов'язаний був використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору оренди та вимог земельного законодавства і оплата за оренду землі не залежить від обробітку, врожаю, доходу. В судовому засіданні не знайшло підтвердження неналежне виконання умов договору оренди землі орендодавцем ОСОБА_2 і чинення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Доводи апеляційної скарги про самовільне захоплення ФГ «АІС-АГРО» у 2013-2014р.р. даної земельної ділянки спростовуються постановою Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області від 13.12.2013 року про закриття кримінального провадження за фактом самовільного захоплення земельних ділянок головою ФГ "АІС-АГРО" Антощак І.С., якою не встановлено самовільного зайняття фермерським господарством «АІС-АГРО» земельних ділянок, в т. ч. і орендованої ОСОБА_3 Згідно акту обстеження земельної ділянки по Зорянській сільській раді Володимир-Волинського району від 14.03.2014р., складеного інвентаризаційною комісією земельна ділянка, яка надана ОСОБА_2 в оренду ОСОБА_3 в 2013 році і по даний час не оброблялась.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що дії відповідача щодо несплати орендної плати носять систематичний характер і це є підставою для розірвання договору оренди землі.

Не встановлено порушення судом норм процесуального права при розгляді даної справи.

Згідно ст.123 ЦПК України відповідач має право пред'явити зустрічний позов до початку розгляду справи по суті.

11 березня 2014 року Володимир-Волинським судом відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі та призначено попереднє судове засідання на 23 березня 2015року. 23 березня 2015р. відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Розгляд справи по суті був призначений на 06 квітня 2015р. Відповідач подав заяви про підтвердження доказів з запереченнями на позов 23 березня та 06 квітня 2015року. В судове засідання 06 квітня 2015р. відповідач не з'явився і розгляд справи проводився у його відсутності. 20 квітня 2015року відповідачем ОСОБА_3 подано зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання безпідставним подання ОСОБА_2 до суду позовів у 2013, 2014, 2015 роках, порушення зобов'язань по договору, чинення перешкод в користуванні землею, розірвання договору оренди землі. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 20 квітня 2015року в прийняті зустрічного позову відмовлено, оскільки відповідачем порушено порядок пред'явлення зустрічного позову, позов подано після початку розгляду справи по суті і вимоги позовів не є взаємопов'язаними.

Відповідач не позбавлений права на пред'явлення позову в загальному порядку.

Судом першої інстанції не постановлялась ухвала про залишення позову без розгляду, ухвала про відмову у прийнятті зустрічного позову не оскаржується і підстав для зупинення провадження у справі не було.

Позивач не був позбавлений права на справедливий суд та права на захист, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, в судовому засіданні 20 квітня 2015 року брав участь його представник ОСОБА_5, що не суперечить ст.38 ЦПК України. Судом була розглянута заява представника відповідача ОСОБА_5 про відвід судді Пікули В.В. і постановлена мотивована ухвала про відмову у задоволенні відводу. Розгляд справи проведено повноважним судом, підстав для відводу судді Пікули Н.В. не було і заява про відвід судді є необґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду. Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, є законним і справедливим, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 квітня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді