Справа № 355/1085/15-ц
Провадження № 2/355/713/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лисюка О.Д.

при секретарі Ющенко Л.А.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції справу за позовом ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа ТОВ «Купуй поліс» про визнання недійсним Договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АС номер 6108015 від 09.07.2013 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» (далі - ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія») звернулося до суду з позовом, у якому зазначає, що 11 червня 2010 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Купуй поліс» (далі - ТОВ «Купуй поліс») укладений договір-доручення № 89 про надання агентських послуг.

27 березня 2012 року між ТОВ «Купуй поліс» та ОСОБА_2 укладений договір № 53312 про надання агентських послуг, на підставі якого останньому видано бланки полісів цивільної відповідальності АС/6020 та стікери до них.

Всупереч умовам договору від 27 березня 2012 року ОСОБА_2 без згоди довірителя передав бланк договору страхування ОСОБА_4, який 09 липня 2013 року уклав договір страхування з ОСОБА_3 Крім того, кошти відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 липня 2013 року АС № 6108015 на рахунок ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» не надходили.

12 липня 2013 року ОСОБА_3 подав до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заяву, у якій вказав, що 11 липня 2013 року о 08 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Одеса сталося зіткнення автомобілів марки МАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 При цьому ОСОБА_3 додано копію договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 липня 2013 року серія АС № 6108015.

На підставі наведеного ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» просить визнати недійсним договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 липня 2013 року серія АС № 6108015.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнивши свої позовні вимоги просив суд визнати договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 липня 2013 року серія АС № 6108015 недійним та неукладеним.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначав, що 11 червня 2010 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ТОВ «Купуй поліс» укладено договір-доручення №89 про надання агентських послуг, а 12 червня 2012 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору №89 від 11 червня 2010 року, відповідно до якої, права та обовязки за цим договором можуть передаватися третім особам з укладенням відповідного договору.

Позивач був повідомлений про те, що 27 березня 2012 року між ТОВ «Купуй поліс» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання агентських послуг №53312, на підставі якого, останньому було видано бланки полісів цивільної відповідальності АС/6020 та стікери до них.

Відповідно до умов договору ОСОБА_2 брав на себе обовязок надавати відомості про укладені договори страхування щоденно та перераховувати кошти на рахунок товариства в день отримання відповідних платежів.

12 липня 2013 року ОСОБА_3 до АТ «Українська охоронно-страхова компанія» було подано заяву про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно вищевказаної заяви, 11 липня 2013 року о 8 год. 30 хв. на 24 км.+150 м. автодороги Київ-Одеса сталося зіткнення автомобілів "МАЗ", державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та «КІА», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 При цьому ОСОБА_3 було додано копію договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС №6108015 від 09.07.2013 року.

В ході страхового розслідування позивачем було встановлено, що постановою судді Васильківського міськрайонного суду від 31 липня 2013 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Крім того було встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 керував належним йому автомобілем без полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Зазначене свідчить про те, що договір страхування було укладено після настання дорожньо-транспортної пригоди.

Всупереч умовам договору від 27 березня 2012 року ОСОБА_2 без згоди довірителя передав бланк договору страхування ОСОБА_4 , який 08.07.2013 року уклав договір страхування з ОСОБА_3 При цьому бланк договору страхування заповнений всупереч вимогам Інструкції «Про порядок заповнення бланку поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29.08.2011 року №588, затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 01.09.2011 року №279/2011.

Також було встановлено, що кошти по Договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС №6108015 від 08.07.2013 року на рахунок ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» позивача не надходили.

Просить суд постановити рішення, яким визнати договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АС номер 6108015 від 09.07.2013 року, недійсним та неукладеним.

Відповідач ОСОБА_3 предявленого до нього позову не визнав і пояснив, що 08 липня 2013 року він перебував у м. Василькові Київської області, де і уклав договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів сплативши при цьому страховий платіж в сумі 1696 грн. на забезпечення належного йому транспортного засобу «МАЗ-5552102-223», державний номерний знак НОМЕР_1 строком дії із 09.07.2013 року по 08.07.2014 року. Ці обставини підтверджуються страховим полісом з відміткою про сплату страхового платежу.

11 липня 2013 року на 24 км.+150 м. автодороги Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого автомобіля під його керуванням в звязку з чим вважає, що страхова компанія намагається уникнути відповідальності.

В позовній заяві позивача зазначено, що договір страхування укладений після настання дорожньо-транспортної пригоди та особою, яка не мала відповідного обсягу цивільної дієздатності в звязку з чим, просять визнати даний договір страхування недійсним та неукладеним. Однак, такі твердження представника позивача не відповідають дійсності оскільки поліс страхування був укладений 08.07.2013 року, а саме ДТП було скоєно 11.07.2013 року.

Вважає, що позивач жодним чином не довів, що відповідач ОСОБА_3 порушив його права чи охоронювані законом інтереси, а тому, даний позов є не обґрунтований та не підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_2 та представник третьої особи ТОВ «Купуй поліс» будучи належним чином повідомлені на розгляд справи не зявилися, поважності причини своєї неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Встановлено, що 11 червня 2010 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ТОВ «Купуй поліс» укладений договір доручення № 89 про надання агентських послуг за яким повірений (ТОВ «Купуй поліс») прийняло на себе обов'язки від імені, за дорученням та під контролем довірителя (ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія») надавати юридичним та фізичним особам страхові послуги: укладати договори страхування, приймати страхові платежі, забезпечувати їх повне та своєчасне перерахування страховій компанії (а. с. 115-119 ).

11 червня 2010 року між ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» та ТОВ «Купуй поліс» укладено додаткову угоду до договору від 11 червня 2010 року № 89, відповідно до умов якої права та обов'язки повірений міг передавати третім особам з укладенням відповідного договору. При передачі прав та обов'язків третім особам повірений зобов'язаний укласти договір. На перший запит довірителя повірений зобов'язаний надати інформацію щодо осіб, яким передано права та обов'язки (передоручення) (а. с. 119 ).

27 березня 2012 року між ТОВ «Купуй поліс» та ОСОБА_2 укладений договір доручення про надання агентських послуг № 53312, згідно з яким товариство уповноважило агента укладати від імені та за дорученням товариства договори страхування, та видавати страхові поліси з видів страхування, вказаних у додатку, який є невід'ємною частиною цього договору, і видавати договори страхування (страхові поліси), квитанції та інші документи, передбачені відповідними правилами страхування відповідної страхової компанії - партнера товариства або законодавством України (а. с. 120-122).

08 липня 2013 року ОСОБА_3 видано поліс АС № 6108015 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну належним йому на праві власності автомобілем МАЗ 555103-223, державний номерний знак НОМЕР_1.

11 липня 2013 року о 08 год. 30 хв. на 24 км.+150 м. автодороги Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки МАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 Відповідно до постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2013 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_3 (а. с. 123), який 12 липня 2013 року подав до ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» заяву про дорожньо-транспортну пригоду та копію договору страхування (страхового полісу).

Згідно ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Представник зобовязаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто. Він може передати свої повноваження частково або повністю іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Представник, який передав свої повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє, та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника). Невиконання цього обовязку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника, як за свої власні.

Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки особи, яку він представляє, лише вразі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Судом безспірно встановлено, що всупереч умовам договору від 27 березня 2012 року ОСОБА_2 без згоди довірителя передав бланк договору страхування ОСОБА_4, який 08.07.2013 року уклав договір страхування з ОСОБА_3

Таким чином ОСОБА_2 перевищив надані йому повноваження, що привело до незаконного укладення ОСОБА_4 договору страхування з ОСОБА_3 В наступному цей правочин не було схвалено позивачем, а тому він не створив цивільних прав та обовязків для Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія».

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються загальними нормами параграфу 2 глави 35 Господарського кодексу України, глави 67 Цивільного кодексів України, Закону України «Про страхування», а також спеціальним для даної сфери суспільних відносин Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування», ст.354 ГК України та ст.979 ЦК України, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

В силу ст.ст.1, 17 Закону України « Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » страховий поліс є єдиною формою внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору та документом суворого обліку.

Відповідно до ч.1, ст.21 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхувальник зобов'язаний своєчасно вносити страхові платежі.

Статтею 10 Закону визначено, що страховим платежем (страховий внесок, страхова премія) є плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування. Розмір страхового платежу і строки його сплати віднесені ст. 982 ЦК України до істотних умов договору страхування.

Згідно зі ст. 18 Закону договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 12 липня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до т.в.о. генерального директора АТ «УОСК» ОСОБА_6 із заявою про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. До заяви були додані:

-копія паспорта та ідентифікаційного коду;

-копію технічного паспорту на автомобіль;

-копію посвідчення водія;

-копію страхового полісу;

-копію протоколу про адміністративне правопорушення;

-копію довідки з місця ДТП.

При цьому, в порушення ст.60 ЦПК України, підтвердження сплати ОСОБА_3 полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, останнім надано не було.

Згідно вимог Інструкції « Про порядок заповнення бланку поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29.08.2011 року №558» затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 01.09.2011 року №279/2011 в графі «Сплачений » до відповідних клітинок записується година, хвилина, день, місяць, рік сплати платежу та номер і вид платіжного документу (квитанція, прибутковий ордер тощо), що засвідчує таку сплату.

Таким чином, з наданих суду доказів вбачається, що бланк договору страхування заповнений всупереч вимогам даної Інструкції та спростовує твердження відповідача щодо оплати полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Окрім того, як вбачається із Постанови у справі про адміністративне правопорушення від 11.07.2013 року відносно ОСОБА_3, на останнього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що 11.07.2013 року о 08 год. 30 хв. на 24 км. +150 м. автодороги Київ-Одеса він вчинив ДТП та керував автомобілем без полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Постанова серії АА2 номер 458588 по справі про адміністративне правопорушення до протоколу серія АГ2 № 095574 року в порядку ст. 289 КУпАП ОСОБА_3 не оскаржувалася.

Більш того, в своїх вільних поясненнях представник позивача пояснював, що АТ «УОСК» 02.10.2013 року отримало письмові пояснення від співробітника ВДАІ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області прапорщика міліції ОСОБА_7 Вказана посадова особа ВДАІ Васильківського МІ ГУМВС України в Київській області перебувала під час настання ДТП та оформляв відповідні документи, в тому числі і протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 126 КУпАП.

Згідно вищевказаних пояснень на місці ДТП, ОСОБА_3 було пред'явлено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строк дії якого закінчився.

Із змісту ст. 16 Закону України № 85/96 від 07 березня 1999 року «Про страхування» вбачається, що договір страхування є двостороннім, оплатним, строковим, консенсуальним договором.

Істотними умовами даного договору відповідно до ст. 982 ЦК України є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Стаття 18 Закону України № 85/96 «Про страхування» розмежовує поняття « укладення » договору і « набрання ним чинності ». Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Тобто момент укладення договору може не збігатись з моментом набрання ним чинності.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правочин наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхувальник зобов'язаний своєчасно вносити страхові платежі.

Ураховуючи, що страховий платіж за вищевказаним полісом не надійшов на рахунок АТ «УОСК », тобто не були дотримані умови закону щодо набрання чинності цим договором, суд приходить до висновку про недійсність договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АС № 6108015 від 09.07.2013 року.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що по договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС №6108015 не було сплачено страхових платежів позивачу, тобто не були дотримані умови закону щодо набрання чинності цим договором та вказаний договір був вчинений представником з перевищенням повноважень, суд приходить до переконання про обгрунтованість позовних вимог.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в рівних частках понесені позивачем судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 79, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 509, 626, 638, 979, 981-983 ЦК України, ст.ст. 10, 16, 18, 21 Закону України «Про страхування», ст.ст. 1,17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ТОВ «Купуй поліс» про визнання недійсним Договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серія АС номер 6108015 від 09.07.2013 року, задовольнити.

Визнати договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС № 6108015 від 09.07.2015року недійсним та неукладеним.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 копійок на розрахунковий рахунок 0016, код за , МФО банку 821018, назва отримувача: Баришівський районний суд Київської області, банк отримувача: ГУДКСУ у Київській області, м. Київ, п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за розгляд справи в суді.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд Київської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_8