права № 372/2464/13 Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/1500/15 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю. О.
Категорія 1 28.05.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А., Іванової І.В.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року та додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 квітня 2015 року у справі за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного комітету України із земельних ресурсів, Державного агентства земельних ресурсів, Державного підприємства "Київське лісове господарство" до Київської обласної державної адміністрації, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", про визнання незаконними і скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на землю, визнання недійсними договорів купівлі-продажу землі, витребування землі з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И Л А :

В 2011 році заступник Генерального прокурора України звернувся до суду з позовом про визнання незаконними і скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів на право власності на землю, визнання недійсними договорів купівлі-продажу землі та повернення землі, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до розпоряджень голови Київської обласної державної адміністрації від 02.11.2007 року за №№ 1141-1210 з постійного користування державного підприємства «Київське лісове господарство» вилучено земельні ділянки лісогосподарського призначення ліси 1 групи, які складають єдиний масив, загальною площею 67,3427 га, розташовані на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області. Змінено цільове призначення цих земельних ділянок на ведення особистого селянського господарства та передано у власність 70 громадянам, які в подальшому за договорами купівлі-продажу відчужили їх ОСОБА_19, ОСОБА_2, ОСОБА_20, ОСОБА_21, які на підставі розпоряджень голови Київської обласної державної адміністрації змінили цільове призначення цих земельних ділянок на землі іншої промисловості.

Серед цих земель знаходиться єдиним масивом земельна ділянка площею 14,85 га, яка перебуває у власності ОСОБА_2

Вищевказану земельну ділянку вилучено з постійного користування ДП «Київське лісове господарство» на підставі розпоряджень Київської обласної державної адміністрації від 02.11.2007 року за №№ 1141, 1142, 1145, 1159, 1161,1162, 1171, 1172, 1173, 1177, 1190, 1192, 1195, 1197, 1208, і цими ж розпорядженнями змінено цільове призначення із земель лісогосподарського призначення на землі для ведення особистого селянського господарства. Передано у власність відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 земельні ділянки по 0,99 га кожному, без права вирубки дерев.

На підставі вищевказаних розпоряджень Київської обласної державної адміністрації 20 та 26 грудня 2007 року відповідачі отримали державні акти на право власності на земельні ділянки і 28 грудня 2007 року уклали договори купівлі-продажу, за якими відчужили земельні ділянки ОСОБА_2, який 15.04.2008 року отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 14,85 га.

В подальшому, розпорядженнями Київської обласної державної адміністрації від 27.03.2009 року за №№ 212, 213 змінено цільове призначення належної ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва та обслуговування першої черги готельно-ресторанних та торгівельних комплексів. 09.10.2009 року ОСОБА_2 отримав на вищевказану земельну ділянку державний акт.

Проведеною Генеральною прокуратурою України перевіркою встановлено, що прийняття розпоряджень щодо вилучення, зміни цільового призначення та передачі земельної ділянки у власність, а також їх відчуження, проведено незаконно, оскільки ці земельні ділянки, які розташовані єдиним масивом, площею 14,85 га, міг вилучити з лісового фонду та передати у власність громадян Кабінет Міністрів України, а не Київська обласна державна адміністрація.

Враховуючи викладене, розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 02.11.2007 року за №№ 1141, 1142, 1145, 1159, 1161,1162, 1171, 1172, 1173, 1177, 1190, 1192, 1195, 1197, 1208 є незаконними та підлягають скасуванню в судовому порядку.

Підлягають визнанню недійсними і державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на ім»я відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, оскільки ці державні акти видано на підставі незаконних розпоряджень.

В зв»язку з тим, що у відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 право власності на земельні ділянки у встановленому законом порядку не виникло, укладені між ними та ОСОБА_2 договори купівлі-продажу земельних ділянок підлягають визнанню недійсними як такі, що укладені з порушенням закону.

Зважаючи на те, що право власності на спірну земельну ділянку до ОСОБА_2 перейшло за недійсними правочинами, виданий на його ім»я державний акт серії НОМЕР_1 від 09.10.2009 року також підлягає визнанню недійсним.

Крім того, позивач просив суд повернути земельну ділянку площею 14,85 га в постійне користування ДП «Київське лісове господарство» та визнати на неї право власності за державою в особі Кабінету Міністрів України.

В серпні 2013 року позивач, користуючись наданим йому правом, подав до суду заяву про зміну предмету позову, в якій просив визнати незаконними та скасувати розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 02.11.2007 року за №№ 1141, 1142, 1145, 1159, 1161, 1162, 1171, 1172, 1173, 1177, 1190, 1192, 1195, 1197, 1208 «Про вилучення, зміну цільового призначення та передачу земельної ділянки у власність»; визнати недійсними державний акт серії НОМЕР_2 від 20.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_4, державний акт серії НОМЕР_3 від 20.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_5, державний акт серії НОМЕР_4 від 20.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_6, державний акт серії НОМЕР_5 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_7, державний акт серії НОМЕР_6 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_8, державний акт серії НОМЕР_7 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_9, державний акт серії НОМЕР_8 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_10, державний акт серії НОМЕР_9 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_11, державний акт серії НОМЕР_10 від 20.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_12, державний акт серії НОМЕР_11 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_13, державний акт серії НОМЕР_12 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_14, державний акт серії НОМЕР_13 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_15, державний акт серії НОМЕР_14 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_16, державний акт серії НОМЕР_15 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_17, державний акт серії НОМЕР_16 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_18; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_17), виданий 09.10.2009 року ОСОБА_2; витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області площею 14,85 га (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_17) ринковою вартістю 5,2 млн. грн. на користь держави та повернути її в постійне користування Державного підприємства «Київське лісове господарство».

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2015 рокупозов задоволено.

Визнано незаконними і скасовано розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 02.11.2007 року «Про вилучення, зміну цільового призначення, передачу земельної ділянки у власність» №1142, №1192, №1141, №1173, № 1161, №1177, №1195, №1145, №1159, №1172, №1171, №1197, №1190, №1162.

Визнано недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, укладені 28.12.2007 року ОСОБА_2 з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, які посвідчені приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_22

Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 14,85 га для будівництва та обслуговування готельно-ресторанних та торгівельних комплексів (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_17), виданий 9 жовтня 2009 року на ім'я ОСОБА_2.

Повернуто земельну ділянку площею 14,85 га (кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_17), що розташована на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, в постійне користування державного підприємства «Київське лісове господарство».

Визнано за державою в особі Кабінету Міністрів України право власності на земельну ділянку загальною площею 14,85 га вартістю 5 249 475 грн. з кадастровим номером НОМЕР_17, розташовану на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області.

Додатковим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09 квітня 2015 року доповнено рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року.

Визнано незаконним і скасовано розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 02.11.2007 року «Про вилучення, зміну цільового призначення, передачу земельної ділянки у власність» №1208.

Визнано недійсними: державний акт серії НОМЕР_2 від 20.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_4, державний акт серії НОМЕР_3 від 20.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_5, державний акт серії НОМЕР_4 від 20.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_6, державний акт серії НОМЕР_5 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_7, державний акт серії НОМЕР_6 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_8, державний акт серії НОМЕР_7 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_9, державний акт серії НОМЕР_8 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_10, державний акт серії НОМЕР_9 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_11, державний акт серії НОМЕР_10 від 20.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_12, державний акт серії НОМЕР_11 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_13, державний акт серії НОМЕР_12 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_14, державний акт серії НОМЕР_13 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_15, державний акт серії НОМЕР_14 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_16, державний акт серії НОМЕР_15 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_17, державний акт серії НОМЕР_16 від 26.12.2007 року на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_18

Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_2 земельну ділянку на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області площею 14,85 га ринковою вартістю 5,2 млн. грн. на користь держави та повернуто її в постійне користування Державного підприємства «Київське лісове господарство».

Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням, відповідач ОСОБА_2 подав на них апеляційні скарги, в яких, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права, просив рішення та додаткове рішення скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги на рішення суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 листопада 2007 року розпорядженнями Київської обласної державної адміністрації №№ 1141, 1142, 1145, 1159, 1161, 1162, 1171, 1172, 1173, 1177, 1190, 1192, 1195, 1197, 1208 були вилучені земельні ділянки із постійного користування державного підприємства «Київське лісове господарство» в межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, змінене їх цільове призначення із категорії земель лісогосподарського призначення на категорію земель сільськогосподарського призначення та передані у власність відповідачам - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, які в подальшому виготовили державні акти на землю по 0,9900 га кожен, що розташовані на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області.

28 грудня 2007 року відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 передані їм у власність на підставі розпоряджень Київської обласної державної адміністрації від 02 листопада 2007 року земельні ділянки згідно нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу продали відповідачу ОСОБА_2

15 квітня 2008 року відповідач ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу від 28 грудня 2007 року отримав єдиний державний акт на право власності на земельні ділянки загальною площею 14,8500 га, розташовані на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області.

27 березня 2009 року розпорядженнями Київської обласної державної адміністрації №№ 212, 213 було змінене цільове призначення земельних ділянок, належних на праві власності ОСОБА_2, із земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості, транспорту, зв»язку, енергетики та іншого призначення для будівництва й обслуговування готельно-ресторанних і торговельних комплексів.

09 жовтня 2009 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, загальною площею 14,8500 га, розташовану на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_17.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з неправомірності дій Київської обласної державної адміністрації при вилученні спірних земельних ділянок зі складу земель лісового фонду та передачі їх у власність відповідачам, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Земельні відносини, що виникають при використанні лісів, як зазначено в ч. 2 ст. 3 ЗК України, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Повноваження державних адміністрацій з питань земельних і лісових відносин визначаються Законом України «Про місцеві державні адміністрації», земельним та лісовим законодавством.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», ст. 31 ЛК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень державних адміністрацій у сфері лісових відносин віднесено, у тому числі, передачу у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею до 1 га, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення та припинення права користування ними.

Повноваження Кабінету Міністрів України у сфері лісових відносин визначені ст. 27 ЛК України, до яких, зокрема, належить передача у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більше як гектар, що перебувають у державній власності.

Стаття 57 ЛК України передбачає вимоги щодо порядку та умов зміни цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов'язаних з веденням лісового господарства.

Відповідно до ч. 1 цієї статті (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов'язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до ЗК України.

Аналогічне положення міститься й у ст. 20 ЗК України.

Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені ст. 122 ЗК України, відповідно до ч. 7 якої Кабінет Міністрів України надає земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у випадках, визначених ст.ст. 149, 150 цього Кодексу.

У зазначених статтях йдеться про порядок вилучення певних земельних ділянок.

Згідно ч. 6 ст. 149 ЗК України обласні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених ч.ч. 5, 9 цієї статті.

Відповідно до ч. 9 ст. 149 ЗК України, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 га для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених ч.ч. 5-8 цієї статті, та у випадках, визначених ст. 150 цього Кодексу

Судом першої інстанції встановлено, що спірні земельні ділянки є землями лісового фонду, віднесені до категорії лісів І категорії та перебували в державній власності до прийняття оскаржуваних розпоряджень і їх передачі відповідачам.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорювані розпорядження №№1141, 1142, 1145, 1159, 1161, 1162, 1171, 1172, 1173, 1177, 1190, 1192, 1195, 1197, 1208, якими вилучено земельні ділянки лісогосподарського призначення з постійного користування одного й того постійного користувача ДП «Київське лісове господарство», прийнято в один день - 2 листопада 2007 року. Цими розпорядженнями вилучено ліси І категорії загальною площею 14,85 га, що знаходилися в межах суміжних кварталів лісництва та використовувалися для ведення лісового господарства, змінено їх цільове призначення на землі сільськогосподарського призначення та передано у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, проте жодних дій щодо розпорядження зазначеними земельними ділянками Кабінетом Міністрів України не вчинялось.

Виконуючи вказівку суду касаційної інстанції щодо вирішення питання, чи не спрямовані правові акти індивідуальної дії голови обласної державної адміністрації на розпорядження землями лісового фонду у вигляді єдиного масиву площею, яка значно перевищувала 1 га, і у зв'язку з цим, чи не свідчать ці дії про перевищення головою обласної державної адміністрації своїх повноважень, передбачених законом, ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 17 січня 2014 року по справі призначено судову земельно-технічну експертизу.

З висновку Незалежного інституту судових експертиз № 8144 від 20 жовтня 2014 року вбачається, що розпорядження Київської обласної державної адміністрації «Про вилучення, зміну цільового призначення, передачу земельної ділянки у власність» від 02.11.2007 року №№ 1141, 1142, 1145, 1159, 1161, 1162, 1171, 1172, 1173, 1177, 1190, 1192, 1195, 1197, 1208, якими затверджено Проекти землеустрою щодо припинення користування земельною ділянкою ДП «Київське лісове господарство», переведення із земель лісогосподарського призначення до категорії земель сільськогосподарського призначення та подальшої передачі їх у власність 15 громадянам в межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, видані з порушенням вимог статей 14 та 19 Конституції України; статей 3, 20, 22, 118, 141, 142, 149, 162, 163, 164, 207 ЗК України; статей 1, 27, 31, 57 ЛК України; статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації»; статей 50, 51, 55 Закону України «Про землеустрій»; статей 9, 33, 35 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації»; пункту другого Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284; підпункту 5.4. пункту 5 статті 5 Статуту ДП «Київське лісове господарство», затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України від 16 листопада 2007 року № 697, без згоди землекористувача ДП «Київське лісове господарство» за погодженням Органу управління майном на вилучення земельних ділянок, обґрунтування проектного рішення щодо припинення права постійного користування земельними ділянками, зміни цільового призначення із земель лісогосподарського призначення на землі сільськогосподарського призначення та подальшої передачі у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства, відшкодування громадянами втрат лісогосподарського виробництва, відшкодування збитків, заподіяних вилученням земельних ділянок, проведення неякісної державної експертизи землевпорядної документації, в результаті якої експертні висновки необґрунтовані та необ»єктивні.

Висновок експерта складений на підставі матеріалів справи, вимог чинного законодавства, а також при натурному обстеженні земельної ділянки, і сумнівів у колегії суддів не викликає.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи рішення про передачу у власність спірних земельних ділянок, а також зміни їх цільового призначення, Київська обласна державна адміністрації вийшла за межі своєї компетенції, а тому вказані розпорядження суд першої інстанції правомірно визнав незаконними та скасував.

Обгрунтованими є і висновки суду, викладені в додатковому рішенні від 09 квітня 2015 року, про визнання недійсними державних актів, виданих на ім»я відповідачів на підставі вищенаведених незаконних розпоряджень, оскільки відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, висновки суду першої інстанції в частині визнання незаконними і скасування розпоряджень та визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, повністю відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції у цій частині ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстави для його скасування в цій частині відсутні.

Разом з тим, рішення суду в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 28 грудня 2007 року, укладених між відповідачами, підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2007 року відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 передані їм у власність на підставі розпоряджень Київської обласної державної адміністрації від 02 листопада 2007 року земельні ділянки згідно нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу продали відповідачу ОСОБА_2

15 квітня 2008 року відповідач ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу від 28 грудня 2007 року отримав єдиний державний акт на право власності на земельні ділянки загальною площею 14,8500 га, розташовані на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області.

27 березня 2009 року розпорядженнями Київської обласної державної адміністрації №№ 212, 213 було змінене цільове призначення земельних ділянок, належних на праві власності ОСОБА_2, із земель сільськогосподарського призначення на землі промисловості, транспорту, зв»язку, енергетики та іншого призначення для будівництва й обслуговування готельно-ресторанних і торговельних комплексів.

09 жовтня 2009 року ОСОБА_2 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, загальною площею 14,8500 га, розташовану на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_17.

Задовольняючи позов в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачам на момент укладення договорів купівлі-продажу 28 грудня 2007 року право власності на земельні ділянки не належало, вони не мали права укладати оспорювані правочини, які в зв»язку з цим підлягають визнанню недійсними.

Однак з вищенаведеними висновками суду в повній мірі погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу.

Відповідно до положень ст.ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як учасником правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Згідно ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За таких обставин, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією із сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Суд першої інстанції наведене не врахував, не звернув уваги на те, що позивач не є особою, яка має право заявляти вимоги про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, оскільки не був стороною договору і не є особою, чиї законні інтереси порушено вчиненням правочину.

Крім того, згідно ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягає захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст.ст. 215, 216 ЦК України. Норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі.

Захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред'явлення віндикаційного позову до незаконно володіючої цим майном особи (у разі відсутності між ними зобов'язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача.

Витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем.

Так, від добросовісного набувача, який оплатно придбав майно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадене у того чи іншого, або вибуло з їхнього володіння іншим шляхом не з їхньої волі (ч. 1 ст. 388 ЦК України).

Саме з такого розуміння зазначених норм матеріального права виходив суд першої інстанції, встановивши, що розпорядження про відчуження спірної земельної ділянки, що перебувала в державній власності, було прийняте обласною державною адміністрацією з перевищенням повноважень, оскільки жодних дій щодо розпорядження цією земельною ділянкою Кабінетом Міністрів України не вчинялось, тобто спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - держави - поза його волею, а тому суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для витребування зазначеної земельної ділянки від добросовісного набувача в порядку ст. 388 ЦК України, про що зазначив у додатковому рішенні від 09 квітня 2015 року.

При цьому рішення суду в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок підлягає скасуванню з вищенаведених підстав з ухваленням в цій частині рішення про відмову в їх задоволенні.

Враховуючи викладене, рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року підлягає скасуванню в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 28 грудня 2007 року з ухваленням в цій частині рішення про відмову в задоволенні цих вимог. В іншій частині рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року, а також додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 квітня 2015 року підлягають залишенню без змін, як такі, що ухвалені з повним з»ясуванням обставин справи, підтверджених доказами, перевіреними судом.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 квітня 2015 року - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року - скасувати в частині визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, укладених 28 грудня 2007 року ОСОБА_2 з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

В іншій частині рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року - залишити без змін.

Додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 квітня 2015 року - залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: