Справа № 639/1485/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, 3-тя особа 5-та Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, 3-тя особа 5-та ХДНК та просила постановити рішення, на підставі якого визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 26/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та господарські будівлі, після смерті ОСОБА_4 та на частину цього ж будинку після смерті ОСОБА_5.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4. Після її смерті залишилися спадщина у вигляді 26/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_4 заповіт не склала. На час смерті ОСОБА_4 залишилися її мати - ОСОБА_5, донька - ОСОБА_1, чоловік, з яким вона проживала у не зареєстрованому шлюбі - ОСОБА_6, брат - ОСОБА_7

Позивач ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на момент її смерті була зареєстрована з нею за однією адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивача, ОСОБА_5. Після її смерті залишилися спадщина у вигляді 26/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_5 заповіт не склала. Після смерті ОСОБА_5 залишилися спадкоємці: син ОСОБА_7, онука ОСОБА_1

На час смерті ОСОБА_5, її онука ОСОБА_1, позивач у справі, постійно проживала зі спадкодавцем за однією адресою, а тому у відповідності до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Крім того, позивач зазначає, що після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 5-тої ЗДНК були заведені спадкові справи, однак отримати свідоцтво про право на спадщину позивач не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1.

Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

В подальшому представником позивача була подана заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він просив визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 право власності на 26/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та господарські споруди, після смерті ОСОБА_4 та на 26/100 частин цього ж будинку після смерті ОСОБА_5.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 заявлений позов підтримали та пояснили про обставини, які викладені вище.

Відповідач ОСОБА_3 заявлений позов визнав частково та пояснив, що ОСОБА_5 після смерті своєї доньки ОСОБА_4 зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями залишилися онука ОСОБА_1 та син ОСОБА_7. Останній звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 помер. Після смерті останнього залишилися спадкоємці за законом - його донька ОСОБА_8 та батько ОСОБА_3, який подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідач вважає, що за позивачем ОСОБА_1 може бути визнано право власності на 32,5/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, а за відповідачем залишається 19,5/100 частин на вказаний будинок.

Представник 3-тьої особи 5-тої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає заявлений позов обґрунтованим та задовольняє його частково, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ч. 1 і 3 ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України про обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів тощо.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_6. (т.1 а.с. 9, 19)

Батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_10 та ОСОБА_11. ( т.1 а.с. 13)

ОСОБА_11 після розірвання шлюбу з ОСОБА_10, зареєструвала шлюб з ОСОБА_12, після чого їй було присвоєно прізвище ОСОБА_12. ( т.1 а.с. 22-23)

ОСОБА_4 неодноразово укладала шлюб, у зв'язку з чим її прізвище змінювалось. ( т.1 а.с. 14-18)

Згідно відповіді КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 01.12.2014 року за № 1101929, житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 по праву власності належить: ОСОБА_5 - 26/100 частин, згідно договору купівлі-продажу від 29.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Чепигою Т.В. за р.№ 837; ОСОБА_4 - 26/100 частин, згідно договору дарування від 22.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Чепигою Т.В. за р.№ 1060; ОСОБА_14 - 48/100 частин, згідно договору дарування від 03.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Руденко О.Є. за р.№ 325. ( т.1 а.с. 30)

Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано у встановленому законом порядку.

У ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України зазначено, що майно, яке знаходиться у власності двох або більш осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4. ( т.1 а.с. 10)

Зі смертю ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 26/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Заповіту спадкодавець не залишила, про що свідчить Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 15706050 від 30.07.2008 року. ( т.1 а.с. 199)

Згідно вимогам ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у випадку не охвату заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом отримують особи, визначені у статтях 1261-1265 Кодексу.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя і народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив, і батьки.

Як встановлено в судовому засіданні, після смерті ОСОБА_4 залишилися спадкоємці першої черги: її донька ОСОБА_1, мати ОСОБА_5, батько ОСОБА_3.

У ч. 1 ст. 1226 ЦК України зазначено, що частка у праві загальної сумісної власності спадкується на загальних підставах, а ч. 1 ст. 1267 ЦК України передбачає, що частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом являються рівними.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 постійно мешкала і була зареєстрована в спірному будинку. Її донька та мати, тобто спадкоємці за законом першої черги відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час її відкриття постійно мешкали та були зареєстровані за однією адресою зі спадкодавцем по АДРЕСА_1. ( т.1 а.с. 37-54)

Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно мешкав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв її, якщо протягом строку, визначеного статтею 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від спадку.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як свідчать відповідь ХДНК № 5 від 15.04.2015 року за № 1035/01-16 та матеріали спадкової справи № 663/2008 року, яка була заведена після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, в ній мається заява про прийняття спадщини від ОСОБА_5, зареєстрована в книзі обліку спадкових справ 18.08.2010 року під № 1720 та заява від ОСОБА_1 щодо можливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.12.2014 року. Інших заяв про прийняття або відмову у прийнятті спадщини не подавалося. (т.1 а.с. 86-88; 193-254)

Таким чином, спадкоємцями за законом першої черги, які у встановлений законом строк прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4, є її донька ОСОБА_1 та мати ОСОБА_5

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Тому суд вважає, що після смерті ОСОБА_4 її донька і мати успадкували кожна по 13/100 частини спірного будинку.

ОСОБА_5 після смерті доньки стало належати 39/100 частини будинку (26/100 + 13/100 = 39/100), позивачеві - 13/100 частин.

Як свідчать матеріали справи, на заяву ОСОБА_1 від 08.12.2014 року про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, яка була зареєстрована в журналі реєстрації вхідної кореспонденції за № 3024/02-14, державний нотаріус ХДНК № 5 ОСОБА_16 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину будинку з приводу відсутності оригіналу правовстановлюючого документу і запропонував для визнання права власності звернутися до суду. (т.1 а.с. 6)

Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 13/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Харкові.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5. ( т.1 а.с. 11)

Зі смертю ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді 39/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Заповіту спадкодавець не залишила, про що свідчить Витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 24568203 від 26.08.2010 року. ( т.1 а.с. 106)

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за його життя і народжені після його смерті, той з подружжя, що його пережив, і батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 залишилися спадкоємці першої черги: її син ОСОБА_7 та онука, яка спадкує за правом представлення, ОСОБА_1.

З матеріалів справи вбачається, що на час відкриття спадщини по АДРЕСА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 постійно мешкали і були зареєстровані її син, ОСОБА_7 та онука ОСОБА_1 ( т.1 а.с. 37-54)

Таким чином, спадкоємці ОСОБА_7 та ОСОБА_1 вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час її відкриття постійно мешкали та були зареєстровані за однією адресою зі спадкодавцем.

Крім того, як убачається з відповіді ХДНК № 5 від 15.04.2015 року за № 1035/01-16 та матеріалів спадкової справи №580/2010, яка була заведена після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, в ній мається заява від ОСОБА_7 про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ 08.12.2010 року під № 2098. Також, в матеріалах спадкової справи є належним чином засвідчена копія паспорту ОСОБА_1, де є відмітка про реєстрацію з бабусею ОСОБА_5 на день її смерті, за однією адресою, а саме: АДРЕСА_1. Інших заяв про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 в матеріалах спадкової справи немає. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. ( т.1 а.с. 86-88; 96-192)

На підставі викладеного, суд вважає, що після смерті ОСОБА_5 її син ОСОБА_7 і онука ОСОБА_1 є спадкоємцями першої черги, які успадкували у рівних частинах, по 39/200 частин спірного будинку.

У зв'язку з чим, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 39/200 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Харкові.

03 жовтня 2013 року помер ОСОБА_7. ( т.1 а.с. 12)

Згідно відповіді 5-тої ХДНК від 14.05.2015 року за № 1361/01-16, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7, що мешкав за адресою: АДРЕСА_1, була заведена спадкова справа № 166/2014 року. У матеріалах спадкової справи знаходиться заява від 28.03.2014 року про прийняття спадщини від батька спадкодавця гр. ОСОБА_3. Інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини в матеріалах спадкової справи немає. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. ( т.2 а.с. 10)

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 до суду з зустрічним позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом після смерті його сина ОСОБА_7 на 39/200 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, які він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_5, не звертався, суд вважає дану частину спадщини відкритою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 7, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 355, 356, 1216, 1220, 1222, 1223, 1261, 1266,1267, 1268, 1269,1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, 3-тя особа 5-та Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 13/100 (що дорівнюється 26/200) частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Харкові.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 39/200 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 після смерті бабусі ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Харкові.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович