Справа № 464/2614/13 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 22-ц/783/3642/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Бермеса І.В., Мусіної Т.Г.,

за участі секретаря: Щербая В.П.

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_4 Аваль" ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_4 Аваль" до ОСОБА_2, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "М-Фон" про стягнення заборгованості за договором факторингу,-

ВСТАНОВИЛА:

18 березня 2013 року ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" звернулося із зазначеним позовом до ОСОБА_2, у якому з урахуванням уточнених вимог від 20 березня 2013 року просили стягнути з ОСОБА_2 на їх користь заборгованість за договором факторингу №017/42-0-1/62 від 03 червня 2011 року в сумі 27 287 511 гривень, із яких:

основна заборгованість 24 200 620,30 гривень;

заборгованість за відсотками 3 086 890,70 гривень (т.1 а.с.2-4; т.2 а.с.9).

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_4 Аваль" 27 287 511 гривень заборгованості за договором факторингу № 017/42-0-1/62 від 03 червня 2011 року та 3 441 гривень судового збору.

Рішення суду оскаржила представник ОСОБА_2 ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" не звертався до ОСОБА_2 з вимогою про виконання зобов'язання згідно договору поруки №12/017/42-0-1/62/1 від 03 червня 2011 року, тому у нього (ОСОБА_2М.) не було підстав для сплати відповідної суми грошових коштів, як солідарного із ТзОВ «М-ФОН» боржника.

Позивачем на долучено належних доказів, які б підтверджували факт невиконання ТзОВ «М-ФОН» своїх обов'язків за Договором факторингу, а із наданих Банком розрахунків неможливо встановити дійсну суму заборгованості за факторингом та відсотками.

У Договорі поруки №12/017/42-0-1/62/1 від 03 червня 2011 року не встановлено його строку.

Протягом річного строку від дня укладення договору поруки ОСОБА_4 не звертався з позовом до ОСОБА_2, як поручителя за договором про факторингове фінансування з регресом №017/42-2-1/62 від 03 червня 2011 року, що є підставою для припинення поруки з 03 червня 2012 року, відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України.

Просить рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, представника Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_4 Аваль" ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вірно установлено судом першої інстанції, 03 червня 2011 року між ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" та ТзОВ «М-ФОН» було укладено Договір про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/62 (Договір факторингу), відповідно до якого ТзОВ «М-ФОН» на користь ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" відступлено права вимоги сплати грошових коштів від контрагентів ТзОВ «М-ФОН» за укладеними договорами поставки.

Згідно п.п.1.1., 1.3 Договору Факторингу в порядку та на умовах, визначених цим договором, Фактор (ОСОБА_4) зобов'язується здійснювати факторингове фінансування Клієнта на умовах Факторингу з регресом. Внаслідок відступлення права вимоги Фактор (ОСОБА_4) замінює Клієнта як кредитора Боржника, у зв'язку з чим до Фактора (Банку) переходять відповідні права кредитора за контрактом, включаючи права на отримання вартості товарів, робіт, послуг, отримання підтверджуючих документів, неустойок та інших платежів за контрактом. Однак, Фактор (ОСОБА_4) не набуває будь-яких обов'язків Клієнта за Контрактом щодо поставки товарів, послуг та інших обов'язків, що випливають з такої поставки.

Умовами п.5.1 Договору факторингу встановлено солідарну відповідальність Клієнта перед банком за виконання боржниками зобов'язань за контрактами в сумі несплаченої вартості права вимоги.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором факторингу між ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" та ОСОБА_2 укладено договір поруки №12/017/42-0-1/62/1 від 03червня 2011 року, за умовами якого ОСОБА_2 та ТзОВ «М-ФОН» зобов'язалися нести перед позивачем солідарну відповідальність за виконання зобов'язань за Договором факторингу, в тому числі тих, що виникатимуть в майбутньому, які випливають з умов Договору факторингу.

Згідно з п.2.1 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Клієнтом всіх або окремих зобов'язань за Договором факторингу, Поручитель та Клієнт відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Так, п.2.2 договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язується здійснити виконання порушених зобов'язань за договором факторингу протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі.

У зв'язку з невиконанням зобов'язань ТзОВ «М-ФОН» перед ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" за договором факторингу та допущеною заборгованістю в сумі 27 380 335,30 гривень, ОСОБА_4 не направляв вимоги до поручителя ОСОБА_2 погасити зазначену заборгованість, а безпосереднього пред'явив позов до останнього, що узгоджується п.24 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у якій зазначено, що пред'явлення вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову.

Банк скористався своїм правом вимоги до поручителя шляхом пред'явлення до нього позову про стягнення заборгованості.

Тому доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення позову у зв'язку з тим, що позивач всупереч умовам договору поруки не звертався до ОСОБА_2 з письмовою вимогою про виконання зобов'язань за договором поруки, є безпідставним.

Поручитель ОСОБА_2 й після пред'явлення позову до нього Банком з 18 березня 2013 року, не вжив жодних заходів для виконання своїх зобов'язань за договором поруки, і заборгованість ТзОВ М - «ФОН» перед позивачем, на даний час, не погашена.

Не знайшли свого підтвердження й доводи апеляційної скарги про відсутність доказів, які б підтверджували факт невиконання ТзОВ «М-ФОН» своїх обов'язків за Договором факторингу.

В уточнених вимогах Банку від 20 березня 2015 року подані розрахунки заборгованості ТзОВ «М-ФОН» як солідарного боржника згідно з Договором поставки, право вимоги за якими відступлено ним на користь Банку відповідно до умов Договору факторингу №017/42-0-1/62 від 03 червня 2011 року на загальну суму 24 200 620,30 гривень, з яких:

4 999 500 гривень за договором поставки №020412-02 від 02.04.2012 року між ТзОВ «М-ФОН» та ПП «Електрокабельпостач»;

5 040 000 гривень за договором поставки №11/01-12 від 11.01.2012 року між ТзОВ «М-ФОН» та ТОВ «Монтемікс»;

1 980 000 гривень за договором поставки №271011 від 27.10.2011 року між ТзОВ «М-ФОН» та ПП «Ром-Транзит»;

12 181 120,30 гривень за договором поставки №011111 від 01 листопада 2011 року між ТзОВ «М-ФОН» та ПП «Женевьєва», а з урахуванням заборгованості за відсотками в сумі 3 086 890,70 гривень, загальна сума заборгованості становить 27 287 511 гривень (т.2 а.с.9-13) і суд обґрунтовано стягнув зазначену суму з відповідача.

Необгрунтованими є й доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про припинення поруки у зв'язку з пропуском позивачем річного строку, передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України для звернення з позовом до поручителя.

Відповідно до п.8.2 Договору поруки цей Договір діє до повного виконання зобов'язань за Договором факторингу та зобов'язань поручителя за цим договором.

За умовами ст.559 ЦК порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить вимогу до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Пунктом 2.1. Договору факторингу встановлено, що умови придбання Фактором Прав вимоги визначаються Додатковими угодами, що складаються за формою згідно додатку №2 до цього Договору.

Всі додатки до цього Договору, а також додаткові угоди до нього є невід'ємною частиною цього Договору (п.15.4 Договору факторингу).

Умовами договору факторингу передбачено відступлення права вимоги Фактору (Банку) Клієнтом (ТзОВ «М-ФОН»), внаслідок чого ОСОБА_4 набуває прав кредитора за контрактами, укладеними між ТзОВ «М-ФОН» та його контрагентами.

Таким чином, зобов'язання за договором Факторингу є фінансування Банком ТзОВ «М-ФОН» та передача останнім права вимоги за контрактами, що визначаються додатковими угодами до Договору.

Відповідно до визначених Договором факторингу термінів, строк дії ліміту на боржника, це строк, в межах якого Фактор (ОСОБА_4) зобов'язаний здійснювати факторингове фінансування відповідно до умов цього договору.

Відповідно до Додаткової угоди №7 від 12липня 2012 року з моменту підписання цієї додаткової угоди Клієнт вважається таким, що відступив, а Фактор (банк) вважається таким, що набув Права вимоги до Боржників, що виникли або виникають на підставі контрактів щодо оплати поставлених товарів (наданих послуг) виконаних Боржником робіт не пізніше 24 квітня 2013 року.

Строк дії Лімітів на Боржника 08 травня 2013 року, тобто остання дата надання факторингового фінансування 24 квітня 2013 року.

Таким чином, сторонами Договору факторингу обмежено виконання зобов'язань за договором певним строком до 08 травня 2013 року.

Відповідно до умов Додаткової угоди №7 до Договору факторингу строк платежу за контрактами, укладеними між ТзОВ «М-ФОН» та ПП «Електрокабельпостач», ПП «Монтемікс», ПП «Ром Транзит», ПП «Женевьєва» становить 45 днів.

Відповідно до визначених Договором факторингу термінів, строк платежу за контрактом - це максимально допустимий строк виконання Боржником зобов'язань за контрактом.

Строк виконання зобов'язань поручителем - це строк, протягом якого Клієнт (ТзОВ «М-ФОН» зобов'язаний, діючи в якості поручителя свого Боржника, після спливу строку платежу за контрактом, сплатити Фактору (Банку) вартість права вимоги замість Боржника. Строк починається на наступний день після закінчення останнього дня строку платежу за контрактом, якщо Боржник не виконав своїх зобов'язань перед Фактором (Банком).

Пунктом 5.2. Договору факторингу передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником зобов'язань за правом вимоги, Клієнт як поручитель Боржника зобов'язується з дати початку Строку виконання зобов'язань поручителем, оплатити Факторові (Банку) прострочену заборгованість боржника. При цьому Строк виконання зобов'язань Поручителем не повинен перевищувати 15 календарних днів.

Письмовою заявою від 15 травня 2012 року ОСОБА_2 як поручитель згідно договору поруки №12/017/42-0-1/62/1 від 03 червня 2011 року по зобов'язаннях ТзОВ «М-ФОН» перед ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" за Договором про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/62 від 03 червня 2011 року надав свою згоду на продовження дії поруки по змінених (пролонгованих до 08 травня 2013 року включно) зобов'язаннях ТзОВ «М-ФОН» перед Банком за договором факторингу.

При встановлених обставинах суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що Договором факторингу встановлено строк виконання зобов'язань Боржників та ТзОВ «М-ФОН» перед ПАТ "ОСОБА_4 Аваль", який для кожного з Боржників складає 45 днів з моменту набуття позивачем права вимоги щодо оплати поставлених товарів (наданих послуг), виконаних робіт на підставі контрактів, термін оплати яких закінчився не пізніше 24 квітня 2013 року, а для ТзОВ «М-ФОН» даний строк не повинен перевищувати 15 календарних днів та починається на наступний день після закінчення останнього дня строку платежу за контрактом, якщо Боржник не виконав своїх зобов'язань перед Фактором (Банком).

ПАТ "ОСОБА_4 Аваль" звернувся з позовом до суду 18 березня 2013 року, в межах дії договору, а тому доводи апеляційної скарги про припинення строку дії поруки на підставі ч.4 ст.559 ЦК України є безпідставними.

З огляду на те, що ТзОВ «М-ФОН» не виконало взятих зобов'язань за Договором факторингу на суму 27 287 511 гривень, і на даний час є в стадії ліквідації, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 23 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Бермес І.В.

ОСОБА_6