Справа № 188/20/15-ц
Провадження № 2/188/123/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої: судді Ніколаєвої І.К.

при секретарі Карпенко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно.

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно.

В позовній заяві позивач вказує, що 2001 році за письмовим оголошенням про відчуження садиби позивач звернулась до співвласників садиби АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з пропозицією щодо придбання у них об'єкту нерухомого майна шляхом розстрочення повного платежу та останні погодилися. Позивачка внесла завдаток за майбутнє придбання нерухомого майна . На протязі 2001-2005 років позивачка сплатила на користь ОСОБА_4 повну вартість частини садиби в результаті чого за рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13.07.2006 року за позивачем було визнано право власності на 1 /2 частину садиби, яка належала ОСОБА_4.

В березні 2007 року Позивач повністю розрахувалась із другим співвласником садиби за належну ОСОБА_2 частину про що свідчить складена письмова розписка від 27.03.2007 року, але належним чином правочин про купівлю - продаж укладено не було.

22.09.2014 року позивач на підставі рішення Петропавлівського районного суду Державним реєстратором внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про що свідчить витяг. Щодо іншої половини садиби, то державний реєстратор усно відмовив у внесенні такого права до Державного реєстру на підставі письмової розписки та запропонував звернутися разом з продавцем до нотаріуса для належного оформлення правочину.

Нотаріус повідомив про неможливість посвідчення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем, у договорі купівлі-продажу посвідченого секретарем Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 27.02.1988 року відповідно до якого ОСОБА_2 є власником придбаної позивачем частини, не чітко визначено об'єкт нерухомого майна, а також відомості про таке право відповідачем не було внесено до реєстру прав на нерухоме майно. Виходячи з вищезазначеного нотаріус порекомендував звернутися для вирішення питання до суду. Відповідач після зазначеної інформації припинив надавати позивачу по справі допомогу в оформленні частини придбаної садиби. На цей час між позивачем та відповідачем виконано всі умови договору купівлі - продажу нерухомого майна , але позивач немає можливості розпорядитися придбаним у приватну власність нерухомим майном через ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину між ними .

Тому позивач на підставі ст. ч.1 ст.655 , ч.1 ст.657 ч.1 ст.334 ч.2 ст.220 ЦК України звернулася до суду з позовом про захист свого порушеного права, просить позовну заяву прийняти до розгляду.

Позивач в судове засідання не з'явився написала заяву про розгляд справи в її відсутність, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився написав заяву про слухання справи в його відсутність, позов визнав .

Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з оглядом на наступні обставини.

Судом встановлено, що 13.07.2006 року рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області винесено рішення про визнання право власності на 1/ 2 частину садиби розташованої в АДРЕСА_1

В березні 2007 року Позивач повністю розрахувалася з другим співвласником садиби, що підтверджується письмовою розпискою від 27.03.2007 року.

22.09.2014 року право власності на 1/ 2 частини садиби внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності .

Нотаріально оформити договір купівлі-продажу між позивачем та відповідачем не можливо виходячи з того що у договорі купівлі-продажу посвідченого секретарем Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 27.02.1988 року, не чітко визначено об'єкт нерухомого майна. Отже, суд прийшов до висновку, що іншім способом, ніж звернутися до суду з даним позовом, позивачка не може захистити своє порушене право.

Позивачем на даний час виконано всі умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, але вона не має можливості розпорядитися придбаним у приватну власність нерухомим майном . Відповідач ОСОБА_2 позов визнав про що він вказав у письмовій заяві.

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України передбачає , що за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає, або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві) а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити певну суму грошей .

Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення може визнати такий договір дійсним.

Виходячи з вищевказаного встановлено що між позивачем та відповідачем виконано всі умови договору купівлі-продажу садиби АДРЕСА_1 відповідно до якого нерухоме майно переходить у приватну власність позивача.

На підставі вищезазначеного, враховуючи ст. 220,334,657 ЦК України керуючись ст. 3,4,5,15,118,119 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсною та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі -продажу 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 укладений 27.03.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНПП НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу посвідченого 27.02.1998 року секретарем Лозівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, та яка складається з наступних споруд визначених на технічному плані спеціальними літерами :

- будинок- «А», площею- 76,8 кв.м;

- сіни-« А», площею - 27,3 кв.м.;

- тамбур- «А1», площею-2,0 кв.м.;

- гараж - « Б», площею -28,1 кв.м.;

- літня кухня- « Б», площею 23,3 кв.м.;

- погріб-«пд.(Б)», площею-18,7 кв.м.;

- вбиральня- « В», площею -1,7 кв.м.;

- сарай- « Г», площею-42,0 кв.м.;

- огорожа-« №1-3».

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. К. Ніколаєва