АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - Українець Л.Д.

суддів - Оніщука М.І.,

- Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря - Горобець А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» про визнання кредитором та внесення до реєстру кредиторів в процедурі ліквідації,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2015 року позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про визнання кредитором та внесення до реєстру кредиторів в процедурі ліквідації.

У мотивування вимог посилався на те, що 06.06.2014 року між ним та відповідачем укладено Договір банківського рахунку №06/1213-2014.

Згідно п. 1.1 Договору банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний рахунок) НОМЕР_1 «Недільний» у гривні, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 156 759,40 грн.

Грошові кошти ним були внесені на депозитний рахунок, що підтверджується квитанцією №66582.

17.06.2014 року Постановою правління НБУ №366 відповідача віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію в банку в період з 18.06.2014 року по 18.09.2014 року.

Постановою правління НБУ від 11.09.2014 року №563 відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію банку.

11.09.2014 року він звернувся до банку з вимогою про повернення вкладу, на яку отримав 17.09.2014 року лист про визнання банком нікчемним укладеного правочину.

Таким чином на теперішній час його вкладний рахунок не закритий, на ньому перебувають кошти в розмірі 156 759,40 грн, що йому належать.

У період з 17.09.2014 року по 23.10.2014 року він перебував на учбово-тренувальному зборі збірної команди України зі скелелазіння у м. Бахчисарай АРК, а тому лист-відповідь отримав значно пізніше.

Після повернення зі зборів він з'ясував, що строк для пред'явлений вимог кредиторів протягом 30 днів з моменту опублікування оголошення у газеті «Голос України» №178 (5928) від 18.09.2014 року сплинув 18.10.2014 року.

Про це йому не було відомо, а відповідачем не було своєчасно повідомлено його як вкладника про те, що відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації, що є порушенням його прав.

Вважає, що строк для пред'явлення вимог кредиторів пропущений з поважних причин, тому просив суд визнати підстави пропуску ним строку для пред'явлення вимог кредиторів у процедурі ліквідації банку поважними; визнати його кредитором банку та внести в реєстр акцептованих вимог кредиторів у процедурі ліквідації банку.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» про визнання кредитором та внесення до реєстру кредиторів в процедурі ліквідації відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Зазначає, що судом зроблено висновок, що ним обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права, однак не надано правової оцінки способу захисту порушених прав, який він зобов'язаний обрати в даному випадку.

Вказує, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не визначено порядок відновлення порушеного строку для внесення кредиторських вимог до реєстру акцептованих кредиторів, тому він змушений був звернутися до суду.

14 червня 2015 року він направив заяву Уповноваженій особі Фонду про внесення його кредиторської вимоги до реєстру кредиторів, однак відповіді він не отримав, що порушує його права.

У рішенні суд помилково зазначив, що він звернувся до банку з вимогою про повернення вкладу 17.09.2014 року та в той же день отримав відповідь. Насправді, звернення з вимогою було датовано 11.09.2014 року, а відповідь фактично отримано після повернення з учбово-тренувального збору, тобто після 23 жовтня 2014 року.

Посилається, що ним було вірно обрано спосіб захисту для визнання порушеного права.

Окрім того, судом першої інстанції не вирішено питання про визнання поважними підстав пропуску ним строку для пред'явлення вимог кредиторів у процедурі ліквідації банку, а лише надано правову оцінку безпідставності однієї із заявлених вимог про визнання його кредитором банку та включення його до акцептованих вимог кредиторів у процедурі ліквідації банку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників позивача та відповідача, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних, суд першої інстанції підставно виходив з їх недоведеності та необґрунтованості.

З позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що 06 червня 2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Старокиївський банк» укладено Договір банківського рахунку №06/1213-2014, відповідно до п. 1.1-1.3 якого банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний рахунок) НОМЕР_1 «Недільний» у гривні, а вкладник вносить на цей рахунок грошові кошти у сумі 156 759,40 грн; дата внесення вкладу - 06.06.2014 року, дата повернення вкладу - 13.06.2014 року, процентна ставка за вкладом - 1% річних (а.с. 9-10).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання банком і вкладником і діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором у повному обсязі. Після спливу строку залучення коштів на рахунок і не витребування вкладу вкладником, договір вважається продовженим на умовах, передбачених п. 2.4 Договору (п. 6.1, 6.2 Договору).

З наданої суду квитанції №666582 від 06 червня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 вніс готівкові кошти у розмірі 156 759 грн 40 коп. на вказаний депозитний рахунок (а.с. 11).

17.06.2014 року Постановою правління Національного банку України №365 ПАТ «Старокиївський банк» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с. 32-34).

Пунктом 2 Постанови доручено Департаменту пруденційного нагляду Генерального департаменту банківського нагляду (ОСОБА_3В.) не пізніше дня, наступного за днем прийняття цієї постановити, повідомити Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про прийняття Національним банком України рішення про віднесення ПАТ «Старокиївський банк» до категорії неплатоспроможних.

Порядок запровадження тимчасової адміністрації визначений ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», частиною першою якої встановлено, що фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 червня 2014 року №50 розпочато процедуру виведення ПАТ «Старокиївський банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 18.06.2014 року по 18.09.2014 року включно та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 (а.с. 36).

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Згідно частини першої, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації. У разі ухилення від виконання зазначених обов'язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Постановою Правління Національного банку України від 11 вересня 2014 року №563 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» постановлено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати вказаний банк з 18 вересня 2014 року (а.с. 37).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17 вересня 2014 року №92 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Старокиївський банк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 18.09.2014 року, призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» ОСОБА_4 строком на 1 рік з 18.09.2014 року по 18.09.2015 року включно (а.с. 38).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №156 від 27.08.2015 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації банку строком на один рік по 18.09.2016 року включно (а.с. 35).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» та просив суд ухвалити рішення, яким визнати підстави пропуску ним строку для пред'явлення вимог кредиторів у процедурі ліквідації банку поважними; визнати його кредитором банку та внести в реєстр акцептованих вимог кредиторів у процедурі ліквідації банку.

Суд першої інстанції підставно відмовив у задоволені цих вимог, оскільки вирішення цих питань законом не віднесено до компетенції відповідача.

Правовідносини у позивача виникли з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Старокиївський банк», куди ОСОБА_2 звернувся з заявою 11 вересня 2014 року та в якій просив пояснити причину відсутності його як вкладника банку в списку осіб, яким буде виплачено грошові кошти і просив внести його до вказаного списку (а.с. 12).

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволені позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Всі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції і суд дав їм належну правову оцінку.

У суді апеляційної інстанції представник банку підтвердив, що позивач звертався до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з вимогами, зазначеними у позовній заяві, проте йому було відмовлено. У судовому порядку до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Старокиївський банк» позивач не звертався.

Наведене свідчить про те, що позивач не позбавлений права звернутися до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Старокиївський банк» до адміністративного суду за захистом порушеного права.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді