Cправа № 324/2220/15-ц
Провадження № 2/324/933/2015
У Х В А Л А

19.10.2015 м.Пологи

Суддя Пологівського районного суду Запорізької області Іванченко М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1, в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку на утримання ОСОБА_3 до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Позовна заява подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ст.119 ч.2 п.5, п.6 ЦПК України позовна заява повинна містити, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, з вказаної норми Закону вбачається, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки чи сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, має виключно той з батьків, з ким проживає дочка, син або самі дочка, син, які продовжують навчання.

В поданому позивачем ОСОБА_1 позові зазначено, що вони разом з донькою проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, де донька навчається, а позивач працює, однак в позові не зазначено і до позову не додано ніяких доказів, які б підтверджували ту обставину, позивач ОСОБА_1 та її донька ОСОБА_3 проживають разом.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у звязку з цим стягуються аліменти.

В поданому позивачем ОСОБА_1 позові зазначено, що вона просить стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, яка продовжує навчання і увязку цим потребує допомоги, однак в позові не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення аліментів на свою користь, а не на користь своєї доньки, яка є повнолітньою і у звязку з цим дієздатною особою, а тому вона має право самостійно розпоряджатися своїми доходами.

У звязку з порушенням вимог ст.119 ЦПК України дану позовну заяву необхідно залишити без руху та запропонувати позивачу усунути вказані порушення, у звязку з цим позивачу слід надати строк для усунення зазначених порушень.

На підставі наведеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, залишити без руху, надавши позивачу строк в чотири дні з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.

У випадку не усунення недоліків у вказаний строк, позовну заяву вважати неподаною і повернути позивачу.

Суддя: