Справа № 201/6569/15-ц
Провадження № 2/201/2068/2015р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара про стягнення не нарахованих та недоплачених сум стипендії та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

22.04.2015р. Прокурор Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара про стягнення не нарахованих та недоплачених сум стипендії та зобов'язання вчинити певні дії (а.с. № 1-5).

В обґрунтування позовних вимог, прокурор в позовній заяві посилався на те, що ОСОБА_1 була зарахована до університету за напрямком (спеціальністю) - маркетинг. На момент вступу ОСОБА_1 до ВНЗ її батько - ОСОБА_2 мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті видобутку вугілля 21 рік 4 місяці, а тому студентка має право на стипендію в розмірі прожитого мінімуму, встановленого для працездатних осіб. З вересня 2014р. по січень 2015р. їй не було доплачено 2379грн. 41коп., яку прокурор просив стягнути на користь ОСОБА_1, а також з огляду на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку, прокурор просив зобов'язати ДНУ ім. О. Гончара виплачувати ОСОБА_1 з 01.02.2015р. стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення нею навчання, за наявності законних підстав.

В судове засідання представник прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська - Пахомова К.О. (діє на підставі довіреності від 21.05.2015р. - а.с. № 50) надала заяву про розгляд справи за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. № 49).

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені прокурором вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.№ 37).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомлення (а.с. № 36), своєю заявою, що надійшла до суду 25.05.2015р. представник Шляхова Т.В. (діє на підставі довіреності від 08.05.2015р. - а.с. № 47), просила розглядати справу за її відсутності (а.с. № 48). В наданих суду 12.05.2015р. запереченнях просила відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що вищім навчальним закладом було отримано пояснення МОНМСУ, в якому вказано, що підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей - шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях, у зв'язку з чим виплата позивачу стипендії в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб не можлива Крім того, підставою для відмови в проведені донарахування стипендії стало й те, що державним бюджетом не передбачені видатки на дану статтю витрат (а.с. № 38-41).

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутністю сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України з винесенням по справі рішення суду на загальних підставах, оскільки заперечення відповідача будуть враховані судом під час розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. № 1556-VII (з наступними змінами та доповненнями), особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-VI , шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Судом встановлено, що Наказом від 11.08.2014р. № 1538с ОСОБА_1 було зараховано з 01.09.2014р. до Дніпропетровського національного університету ім. О. Гончара за напрямком (спеціальністю) маркетинг (а.с. № 10). Зарахування ОСОБА_1 відбулося поза конкурсом, оскільки батько студентки є шахтарем та мав стаж роботи на підземних роботах 21 рік 04 місяців (а.с. № 11).

З вересня 2014р. по жовтень 2014р. студентка отримувала стипендію у розмірі 730грн., в листопаді 2014р. - 751грн. 17коп. та в грудні 2014р. - 769грн. 42 коп., в січні 2015 р. - 730 грн. (а.с. № 8).

З огляду на те, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012р.), передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то суд вважає дії відповідача щодо відмови в нарахування стипендії саме в цьому розмірі неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на зробленому хибному висновку.

Заперечення представника відповідача щодо відмови в задоволені позову з тих підстав, що згідно роз'яснень, що містяться у листі Міністерства освіти і науки України від 27.11.2013р. № 1/11-18300, підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей - шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях (п.6 ч.6 «Порядку призначення та виплати стипендії»), а тому виплата позивачу стипендії у встановленому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» розмірі не передбачена, суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Таким чином, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-V1 має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004р. № 882 «Порядку призначення і виплати стипендії», а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то ОСОБА_1 має право на призначення їй стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання представника відповідача на те, що Бюджетом України на 2014-2015р.р. не передбачено коштів на виконання вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» суд також оцінює критично, оскільки обов'язок Держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 в повному обсязі та стягнути з Дніпропетровського національного університету ім. О.Гончара на користь ОСОБА_1 не нараховану та недоплачену стипендію в розмірі 2379грн. 41 коп. за період з вересня 2014р. по січень 2015р., зобов'язавши відповідача з 01.02.2015р. виплачувати на користь ОСОБА_1 стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб до закінчення ним навчання, за наявності законних підстав.

Оговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги прокурора, який при подачі позву був звільнений від сплати судового збору за подачу позову, задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60коп. за вимогами майнового характеру щодо стягнення недоплаченої стипендії та 243грн. 60 коп. за вимогами немайнового характеру, що зобов'язання вчинити певні дії, оскільки відповідно до ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі пред'явлення одночасно вимог майнового та немайнового характеру, судовий збір сплачується окремо за кожною із ставок.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. (з наступними змінами та доповненнями), ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-VI, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74-76, 88, 169, ч. 2 ст. 197, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Прокурора Жовтневого району м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара про стягнення не нарахованих та недоплачених сум стипендії та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара на користь ОСОБА_1 не нараховану та недоплачену стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за період з вересня 2014р. по січень 2015р. включно в розмірі 2379грн. 41 коп. (дві тисячі триста сімдесят дев'ять грн. 41 коп.).

Зобов'язати Дніпропетровський національний університет ім. Олеся Гончара з 01.02.2015р. виплачувати на користь ОСОБА_1 стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб до закінчення нею навчання, за наявності законних підстав.

Стягнути з Дніпропетровського національного університету ім. Олеся Гончара на користь держави судовий збір в розмірі 487грн. 20коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Ткаченко Н.В.