РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., при секретарі Вертелецькому М.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 10.05.2006 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNH4KP29540263 від 10.06.2006 року, за умовами якого Позивач надав відповідачу кредит у сумі 4407 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту, з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 25.08 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивачем було виконано умови кредитного договору та надано відповідачу кредит.

Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору зобовязання позичальником щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються, у звязку з чим станом на 21.09.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 88867 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 84 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 3628 грн. 79 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 24528 грн. 72 коп., пені 60710 грн. 33 коп., фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп, процентної складової штрафу 1462 грн. 21 коп.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 10.09.2013 року задоволено позов ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором № DNH4KP29540263 від 10.06.2006 року в сумі 49623 грн. 74 коп., позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором з урахуванням суми задоволеної рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 10.09.2013 року, судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих причин, викликався шляхом направлення судових повісток.

Про зміну свого місця проживання(перебування)під час судового провадження,причини неявки у судове засідання відповідач суд не повідомив.

Відповідно до ст.74 ч.1,3 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання,судова повістка надсилається фізичній особі за адресою її зареєстрованого місця проживання або перебування.

З матеріалів справи видно, що відповідач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

За адресою проживання ОСОБА_2були направлені судова повістка з додатками,які були повернуті установою пошти в зв*язку з закінченням терміну зберігання.

Статтею 76 ЦПК України встановлено порядок вручення судових повісток, зокрема в частині 1 цієї статті вказано, що судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.

Згідно із ст.77 ЦПК України,у разі відсутності заяви сторони або іншої особи,яка бере участь у справі,про зміну місця проживання або місця знаходження,судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою,навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Жодних заяв про зміну місця проживання або про направлення кореспонденції на іншу адресу,відмінну від адреси реєстрації,відповідач не подавала,таким чином не повідомляла про необхідність направляти судові повістки за місцем її перебування,невідомим позивачу та суду.

Відповідно до ст.224,225 ЦПК України суд на згодою позивача та його представника ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 10.05.2006 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № DNH4KP29540263 від 10.06.2006 року, за умовами якого Позивач надав відповідачу кредит у сумі 4407 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту, з відсотковою ставкою за користування кредитом у сумі 25.08 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що надано копію заяви позичальника № DNH4KP29540263 від 10.06.2006 року, умови надання споживчого кредиту.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 509, 526, 610, 611, 624, 625, 651, 1050 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином у строки та в порядку відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Як встановлено судом та перевірено доказами, що відповідач в період дії договору свої зобовязання за договором виконував невчасно та не в повному обсязі, у звязку з чим станом на 21.09.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 88867 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 84 коп., яка складається з суми заборгованості за кредитом 3628 грн. 79 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 24528 грн. 72 коп., пені 60710 грн. 33 коп., фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп, процентної складової штрафу 1462 грн. 21 коп., про що надано копію розрахунку.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 10.09.2013 року задоволено позов ПАТ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором № DNH4KP29540263 від 10.06.2006 року в сумі 49623 грн. 74 коп.

З урахуванням задоволення позову ПАТ «КБ «Приватбанк» до відповідача про стягнення заборгованості, заборгованість становить 31206 грн. 30 коп., яка не спростована доказами відповідача.

Оскільки відповідач свої зобовязання за договором укладеним з позивачем, виконував не належним чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, підтверджений документально.

На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 530, 610, 611, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк», , рахунок 3111, МФО 305299 заборгованість за кредитним договором № DNH4KP29540263 від 10.06.2006 року в сумі 31206 (тридцять одна тисяча двісті шість) грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приватбанк» , рахунок 0001, МФО 305299 судовий збір в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів після його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко