Справа № 510/216/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М `Я М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20.10.2015 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого - судді Бешлієвої Т.А.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 72 764 грн. 93 коп., -

в с т а н о в и в:

Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином сповіщеною в порядку ст. 74 ЦПК України про день та час розгляду справи, неодноразово до суду у судові засідання не з'явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, заперечень щодо позову не надала.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання також не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу у її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.

У зв'язку з означеними обставинами суд прийняв рішення про подальший заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи були досліджені наступні докази:

- копія розрахунку заборгованості за договором № ODХRRС03370496 від 02.06.2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1, згідно якого станом на 23.01.2014 р., загальна сума заборгованості за кредитом складає 72764,93 грн.;

- копія анкети позичальника ОСОБА_1;

- копія заяви ОСОБА_1 від 02.06.2008 року на адресу позивача про надання їй кредиту;

- копія накладної № 804 ПП «Усов» магазин «Чип», із якої вбачається що ОСОБА_1 отримала товар- ноутбук з магазину на суму 9980 грн.;

- копія Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт);

- копія паспорту громадянина України на ім'я відповідача ОСОБА_1, серії НОМЕР_1, виданого Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 04.12.1998р.;

- копія довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, серія НОМЕР_2 від 21.07.2009 року про реєстрацію позивача, як юридичної особи;

- копія банківської ліцензії № 22 від 05.10.2011 року, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк»;

- копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи - ПАТ КБ «ПриватБанк», серія А01 № 054809 від 17.07.2009 р.;

- копія першої сторінки розділу «1. Загальні положення» статуту (нова редакція) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», з якої вбачається, що у зв'язку зі зміною типу банку, змінено найменування банку з ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК»;

- платіжне доручення про сплату судового збору.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Ренійського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якій вказав, що відповідач ОСОБА_1 по кредитному договору № ODХRRС03370496 від 02.06.2008 року отримала строковий споживчий кредит у розмірі 7238грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 02.06.2010 року. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем норм закону і умов кредитного договору, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 залишкову суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями відповідно до укладеного договору у розмірі 72764 грн. 93 коп., яка складається з наступного: 6394,77 грн. - заборгованості за кредитом, 730,15 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 231,62 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 61467,20 - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500 грн. - штрафу (фіксованої частини); 3441,19 грн. - штрафу (процентна складова), також просить стягнути судові витрати у розмірі 727 грн. 65 коп.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження наданими доказами.

Між сторонами виникли правовідносини з договору кредиту, що врегульовані параграфом 1,2 глави 71 ЦК України.

Судом встановлено, що 02.06.2008 року між ПАТ КБ « ПриватБанк» і відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № ODХRRС03370496, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_1 отримала від позивача строковий споживчий кредит для придбання товару у розмірі 7238 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 02.06.2010 року.

Згідно умов укладеного договору кредитний договір складається з Заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( « Розстрочка» ( Стандарт) та Тарифів банку.

ПАТ КБ « ПриватБанк» ознайомив ОСОБА_1 з умовами надання кредиту, остання погодилась на укладання договору саме в такій формі та саме на запропонованих банком умовах, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в Заяві позичальника. Відповідачем договір у встановленому законом порядку не оскаржувався, окремі його положення недійсними не визнавались.

По умовам кредитного договору Банк надає відповідачу кредит на придбання товару з умовами оплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1.0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 658.0 грн. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 115.81 грн. в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка» (Стандарт) строки. Погашення заборгованості за кредитом повинно було здійснюватися у наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 22 по 26 число кожного місяця. Позичальник повинен був надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 457, 09 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з вищеназваними Умовами.

За умовами кредитного договору, відображеними у Заяві позичальника, для виконання зобов'язань Банк відкриває позичальнику рахунок НОМЕР_3 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам , винагороді та іншим платежам, а позичальник зобов'язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов.

Згідно з п.3.1.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ( далі Умови) банк прийняв на себе обов'язок надати відповідачу кредит шляхом й у межах сум, обумовлених у Заяві.

Відповідно до п.п. 3.2.2. і 3.2.3 тих же Умов відповідач (позичальник) зобов'язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви та сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повну виплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту.

Щодо відповідальності сторін, то в п. 5.1 Умов передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день просрочки платежу.

Відповідно до п.5.3 цих же Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Відповідно до п.5.4 означених Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбаченої п.п. 5.1, 5,2,5.3 Умов, здійснюється протягом 3 ( трьох) років з дня, коли відповідне зобов`язання повинне бути виконане позичальником.

В ході розгляду означеної цивільної справи встановлено, що позивач, зі своєї сторони, зобов'язання за кредитним договором виконав та надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 7238 грн. на вищевказаних умовах та відкрив рахунок для зарахування коштів по виконанню умов договору. Відповідач же взяті, згідно кредитного договору, на себе зобов'язання не виконала, неналежним їх виконанням порушила означені зобов'язання, надані в кредит кошти повністю в обумовлений термін не повернула, відсотки, винагороди, комісії тощо, також у встановлені строки не сплатила. Порушення зі сторони відповідача взятих на себе по договору зобов`язань та їх неналежне виконання підтверджується наданим банком суду розрахунком заборгованості. Так, згідно проведеного ПАТ КБ « ПриватБанк» розрахунку залишкова заборгованість у відповідача за договором станом на 23.01.2014 року склала 72764 грн. 93 коп. Означена заборгованість складається з наступного: 6394,77 грн.- заборгованість за кредитом, 730,15 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 231,62 грн.-заборгованість по комісії за користування кредитом, 61467,20 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн.-штраф ( фіксована частина), 3441,19 грн.- штраф ( процентна складова).

Так, відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.1056 1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов'язання що до повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», тобто до даних відносин можуть застосовуватися положення ст.ст. 1045-1053 ЦК України. Згідно із ст.ст. 1048-1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Що до стягнення з відповідача в розрахунку заборгованості по процентам, суд також керуючись положеннями ч.1 ст.1050 ЦК України, виходить з того, що сума ( процентів) за ст.1048 ЦК України є платою (винагородою) за користування грошовими коштами, а відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором, тому пред'явлення позивачем у розрахунку означеної суми до стягнення також є правомірним і відповідає, як вимогам закону так і умовам укладеного договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. При чому у разі порушення боржником зобов'язання, кредитор має право на стягнення неустойки (штрафу, пені) (ст. ст. 549-552 ЦК України).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ч.3 ст.549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання ( ч.2 ст.549 ЦК України).

Відповідно до ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

А ст.624 ЦК України визначає, що якщо за порушення зобов`язань встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню в повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Застосування положень ст.551 ЦК України що до зменшення розміру неустойки при розгляді даної справи у заочному провадженні, суд вважає неможливим, оскільки означені положення можуть бути застосовані судом лише за заявою відповідача що до відсотків, які нараховуються, як неустойка, при наданні суду відповідних доказів.

Розрахунок щодо наявного боргу відповідача ОСОБА_1 в цілому складений позивачем, суд визнає вірним, а пред`явлену заборгованість доведеною.

Згідно зі ст.527 Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 ЦК України).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а ч.2 ст.625, яку теж можливо застосувати до виниклих правовідносин, є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Таким чином, позовні вимоги позивача є правомірними і законними, виходять із кредитних договірних зобов'язань, означені обставини підтверджені позивачем наданими суду вищеозначеними доказами. Звернення позивача до суду з вимогами про повернення всіх сум згідно наданого розрахунку у зв'язку з порушенням умов договору є наслідком неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань. За наявності представлених доказів позов підлягає задоволенню.

У відповідності із ст. 88 ЦПК України, суд також задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, що складаються із судового збору в сумі 727 грн. 65 коп.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 527, 530, 536, 599, 610- 614, 624, 625, 1048- 1049, 1050, 1054, 1056 1 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88,212, 213, 224 - 228 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями за кредитним договором № ODХRRС03370496 від 02.06.2008 року у розмірі 72 764 грн. 93 коп, яка складається з наступного: 6394,77 грн.- заборгованість за кредитом, 730,15 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом, 231,62 грн.- заборгованість по комісії за користування кредитом, 61467,20 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також 500,00 грн.- штраф (фіксована частина) та 3441,19 грн.- штраф ( процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 727 грн. 65 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.А. Бешлієва