Справа № 502/980/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тюміна О.Г.,

при секретарі Фоміній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

встановлення належності нерухомого майна спадкодавцю та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ :

07.05.2015 року позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області із зазначеним позовом про встановлення належності земельної ділянки спадкодавцю та визнання права власності на спадщину. Позивач, який подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в позовній заяві зазначає, що 01.11.2014 року помер ОСОБА_2, який за своє життя оформив заповіт, яким заповідав позивачу земельну ділянку, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, площею 2,33 га та належала померлому на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №022369 від 19.04.2004 року. Після смерті спадкодавця позивач звернувся до нотаріальної контори , де отримав відмову у видачі свідоцтва про право на земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів на імя спадкодавця.

Представник відповідача Шевченківської сільської ради Кілійського району, належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не прибув, надав заяву про згоду з позовом та розгляд справи без його участі.

В звязку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши докази, надані сторонами у справі, та розглянувши справу в межах позовних вимог, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01 листопада 2014 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №395579, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №022369, виданого на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 14 квітня 2004 року № 199, ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 2,33 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області.

Однак, оригінал зазначеного Державного акту за життя спадкодавцем було втрачено.

Відповідно до довідки відділу Держземагенства у Кілійському районі Одеської області від 27.04.2015 року №31-1515-0.11-1541/2-15 щодо визначення грошової оцінки земельної ділянки ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №022369, належала земельна ділянка площею 2,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, отримана у власність на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець позивача був власником земельної ділянки площею 2,33 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, але правовстановлюючі документи на імя заповідача відсутні, що є підставою для встановлення факту належності земельної ділянки спадкодавцю на праві власності.

Як вбачається із заповіту, посвідченого 12.06.2014 року секретарем Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за №126, ОСОБА_2 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №022369, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №3906 від 19.04.2004 року, заповів ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу від 05.05.2015 року № 145/02-14/28/2015 оформлення свідоцтва про право на земельну ділянку в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_2, померлого 01.11.2014 року, не можливо в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на імя спадкодавця.

При вирішенні справи судом враховано відповідні положення законодавства.

У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого їх встановлення.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи , визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2, але отримати нотаріальне свідоцтво про право на спадщину не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів, тобто встановлена наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2, померлому 01.11.2014 року, земельної ділянки площею 2,33 га, розташованої на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №022369 від 19.04.2004 року.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власноті на земельну ділянку площею 2,33 га, розташовану на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД №022369 від 19.04.2004 року, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 01.11.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_4