Ухвала

іменем україни

03 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гончара В.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ВЕКТОР ПЛЮС» (далі - ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою в інтересах ОСОБА_3, на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2014 року

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 31 липня 2008 року між ОСОБА_3 та закритим акціонерним товариством «Сведбанк Інвест» (далі - ЗАТ «Сведбанк Інвест») укладено кредитний договір, за умовами якого позичальнику відкрито кредитну лінію у доларах США з лімітом заборгованості 2 000 000 доларів США зі строком повернення до 30 липня 2014 року, з процентною ставкою 14% річних. На підставі договору факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року, укладеного між позивачем та публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), який є правонаступником закритого акціонерного товариства «Сведбанк Інвест» до ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» перейшло право вимоги до ОСОБА_3 по сплаті заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на порушення відповідачем умов кредитного договору, позивач просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 131 049 грн 21 коп., яка складається із: заборгованості по кредиту у розмірі 1 370 168,39 доларів США , що згідно офіційного курсу НБУ становить 10 951 755 грн 94 коп.; заборгованості по сплаті процентів у розмірі 310 449,96 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 2 481 426 грн 53 коп.; пені у розмірі 320 241,61 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становить 2 559 691 грн 19 коп.; комісії у розмірі 123 103 грн 57 коп.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2014 року, позов ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» заборгованість за кредитним договором від 31 липня 2008 року у розмірі 16 131 049 грн 21 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st324> підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, що 31 липня 2008 року між ОСОБА_3 та ЗАТ«Сведбанк Інвест» укладено кредитний договір, за умовами якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом заборгованості 2 000 000 доларів США строком до 30 липня 2014 року з процентною ставкою 14% річних та встановлено графік зменшення ліміту заборгованості.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становить 16 131 049 грн 21 коп.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Свебданк», правонаступником ЗАТ «Сведбанк Інвест», укладено договір факторингу, за умовами якого до ТОВ «ФК «ВЕКТОР ПЛЮС» перейшло право вимоги по борговим зобов'язанням ОСОБА_3 перед ЗАТ «Сведбанк Інвест» (а.с. 15-28, 34).

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «Сведбанк» направило ОСОБА_3 повідомлення про відступлення права грошової вимоги, проте матеріали справи не містять доказів отримання останнім зазначеного повідомлення.

Відповідно до положень статей 1077 <nau://ukr/435-15|st1077>, 1078 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1078> за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі ст. 1081 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1081> клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами 1, 2 ст. 1082 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1082> встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням ст. 124 Конституції України <nau://ukr/254к/96-ВР|st124>.

Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов'язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов'язання є належним.

Доводи касаційної скарги стосовно того, що ПАТ «Сведбанк» не є правонаступником ЗАТ «Сведбанк Інвест» спростовуються наявними в матеріалах справи документами щодо правонаступництва первинного кредитора, які були досліджені судами першої та апеляційної інстанцій та їм надана відповідна правова оцінка.

З огляду на зазначені вимоги закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з того, що позичальник не виконав умови кредитного договору, а позивач в установленому законом порядку набув право вимоги до відповідача.

Статтею 337 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st337> визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.П. Гончар Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко Судді: В.І. Амелін