Справа №464/6267/14-ц
пр.№ 2-к/464/1/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2015 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого- судді Борачка М.В.

при секретарі Гаврилишин О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за клопотанням Закритого акціонерного товариства "Енергомаш (Єкатеринбург) - Уралелектротяжмаш" про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, -

в с т а н о в и в:

Закрите акціонерне товариство "Енергомаш (Єкатеринбург) - Уралелектротяжмаш" звернулося до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішенняАрбітражного суду Свердловської області Російської Федерації від 17.02.2014 р. у справі №А60-31735/2013 про стягнення з ОСОБА_1 "Укрзахіденерго" на користь ЗАТ "Енергомаш" основного боргу в сумі 13148500 (тринадцять мільйонів сто сорок вісім тисяч пятсот рос. руб.) російських рублів, та відшкодування витрат по оплаті державного мита в сумі 88742,50 (вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок два рос. руб. 50 коп.) російських рублів 50 коп. Клопотання обґрунтовує тим, що в звязку з неналежним виконанням ОСОБА_1 "Укрзахіденерго" умов договору поставки №7420-0569/11, укладеного між сторонами 31.05.2011 р., розмір заборгованості боржника складає 13148500 російських рублів. Оскільки рішення суду боржником не виконано, просить суд задоволити клопотання.

В судовому засіданні представник ЗАТ "Енергомаш (Єкатеринбург) - Уралелектротяжмаш" клопотання підтримав. Додатково пояснив, що в договорі поставки №7420-0569/11 міститься арбітражне застереження відповідно до якого усі спори та розбіжності, які можуть виникнути за цим договором повинні бути вирішені в Арбітражному суді Свердловської області. Зазначає, що суд Російської Федерації повідомляв відповідача ОСОБА_1 "Укрзахіденерго" про розгляд справи шляхом направлення кореспонденції на адресу відповідача, а тому останній був належним чином повідомлений про судовий процес. Інших доказів повідомлення відповідача про судовий процес в стягувача немає.

Представник боржника в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Посилається на те, що ОСОБА_1 "Укрзахіденерго" не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи № А60-31735/2013 Арбітражним судом Свердловської області Російської Федерації і не могло подати в суд свої заперечення. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом Російської Федерації не дотримано особливий порядок повідомлення учасника спору, що є іноземною юридичною особою, а саме, не застосований порядок вручення судових документів, встановлений Угодою країн Союзу Незалежних Держав від 20.03.1992 р. про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності, відповідно до якого вручення судових документів здійснюється шляхом направлення судового доручення компетентному органу іноземної держави.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду слід відмовити враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Рішенням Арбітражного суду Свердловської області Російської Федерації від 17 лютого 2014 року у справі №А60-31735/2013 стягнуно з Приватного акціонерного товариства "Укрзахіденерго" на користь Закритого акціонерного товариства "Енергомаш (Єкатеринбург) - Уралелектротяжмаш" основний борг в сумі 13148500 (тринадцять мільйонів сто сорок вісім тисяч пятсот рос. руб.) російських рублів, та відшкодування витрат по оплаті державного мита в сумі 88742,50 (вісімдесят вісім тисяч сімсот сорок два рос. руб. 50 коп.) російських рублів 50 коп.

Відповідно до ч.1 ст. 396 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Порядок визнання і приведення у виконання іноземних арбітражних рішень, у тому числі й підстави для відмови в такому виконанні, врегульовано Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (далі Нью-Йоркська Конвенція), яка набула чинності для України 10 січня 1961 року та Угодою про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності (далі Київська Угода), ратифікованої постановою Верховної Ради України від 19 грудня 1992 року.

Зазначені міжнародні угоди є обов'язковими для України та Російської Федерації.

Відповідно до ст.V Нью-Йоркської Конвенції у визнанні та приведенні у виконання іноземного арбітражного рішення може бути відмовлено у випадку, якщо сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра, або про арбітражний розгляд, або з інших причин не могла надати свої пояснення.

Аналогічна норма закріплена у ст. 9 Київської Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, відповідно до якої підставою для відмови є наявність доказів про те, що інша сторона не була повідомлена про процес.

З матеріалів справи вбачається, що справа № А60-31735/2013 Арбітражним судом Свердловської області Російської Федерації була розглянута за відсутності ОСОБА_1 "Укрзахіденерго". При цьому, компетентний суд послався на те, що при прийнятті рішення про можливість розгляду справи за відсутності відповідача суд виходив з того, що ухвали суду від 03.10.2013р., 14.11.2013р., 18.12.2013р., 23.01.2014р. про прийняття позовної заяви до провадження, про призначення справи до судового розгляду, про відкладення судового розгляду були направлені відповідачу за адресою вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб (м.Львів, вул.Джорджа Вашингтона, 8). Однак кореспонденція була повернена в суд у зв'язку із закінченням терміну зберігання поштових відправлень, про що організацією поштового зв'язку зроблені відповідні позначки на конвертах. Керуючись частиною 4 статті 123 Арбітражного процесуального кодексу Російської Федерації суд визнав, що відповідач вважається повідомленим про час та місце судового розгляду належним чином (т. 1 а.с. 3).

Відповідач не брав участі під час розгляду даної справи.

Порядок направлення судових документів в залежності від того, в якій державі перебуває іноземна особа, може регулюватися наступними міжнародно-правовими актами: Конвенцією з питань цивільного процесу, яка була укладена в Гаазі 01.03.1954 (далі - Гаазька конвенція 1954 року); Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, яка була укладена в Гаазі 15.11.1965 (далі - Гаазька конвенція 1965 року); Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, яка була укладена в м. Києві 20.03.1992 (далі - Київська угода); Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була укладена у м. Мінську 22.01.1994 (далі - Мінська конвенція); міжнародними двосторонніми договорами України з іноземними державами про надання правової допомоги. Україна і Російська Федерація є учасниками всіх вищеперерахованих багатосторонніх міжнародних договорів. Двосторонній договір, що регулює відносини, пов'язані з врученням судових документів, між ними відсутній.

Вищевказаними багатосторонніми міжнародними договорами передбачається різний порядок направлення судових повідомлень, тому в разі, якщо Україна і іноземна держава є учасниками кількох міжнародних договорів, необхідно визначити міжнародний договір, який підлягає застосуванню.

Згідно з правовою позицією, що міститься в п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-754/0/4-13 "Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом" суд, у разі виникнення питання про застосування міжнародних договорів, що стосуються одного і того ж питання, застосовуються положення частини третьої статті 30 Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23.05.69 (далі - Віденська конвенція), відповідно до якої, якщо всі учасники попереднього договору є також учасниками наступного договору, але дію попереднього договору не припинено або не зупинено відповідно до статті 59, попередній договір застосовується тільки тією мірою, якою положення є сумісними з положеннями наступного договору.

Враховуючи, що жоден з вищеназваних міжнародних договорів не припиняє і не призупиняє дію попередніх, стосовно цього спору пріоритет має Київська угода, оскільки вона прийнята пізніше Гаазьких конвенцій 1954 і 1965 року і є регіональним актом, а щодо Мінської конвенції є спеціальним актом, оскільки регулює правовідносини в сфері спорів, пов'язаних з господарською діяльністю.

Відповідно до статті 5 Київської угоди компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов'язуються надавати взаємну правову допомогу. При цьому взаємне надання правової допомоги включає вручення та пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема, проведення експертизи, заслуховування Сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться один з одним безпосередньо. При виконанні доручення про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, у яких просять допомогу, застосовують законодавство своєї держави.

Відповідно до листа Арбітражного суду Свердловської області Російської Федерації від 29.07.2015 (т.3 а.с.68-70), отриманого в порядку виконання судового доручення, ч.1 ст.253 Арбітражного процесуального кодексу Російської Федерації передбачено, що справи з участю іноземних осіб розглядаються арбітражним судом по правилах Арбітражного процесуального кодексу Російської Федерації, якщо міжнародним договором не передбачено інше, а відповідно до Інструкції з діловодства в арбітражних судах Російської Федерації направлення ухвали суду про час і місце розгляду справи заінтересованій особі, яка проживає або знаходиться за кордоном, здійснюється в порядку передбаченому міжнародними договорами з участю Російської Федерації, АПК РФ і постановою Пленуму Вищого Арбітражного Суду Російської Федерації від 11.06.1999 №8. При наявності представництв іноземної організації на території РФ, представництво повідомляється в такому ж порядку, як і російська юридична особа.

Крім цього, вданому листі Арбітражний суд Свердловської області Російської Федерації зазначає про те, що Угодою про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності 1992 р. передбачено «прямий» шлях повідомлення іноземних учасників, а саме: документи, які мають бути вручені іноземному учаснику, мають направлятись безпосередньо йому, минаючи територіальні органи Миністерства юстиції РФ і МЗС РФ (ст.5).

Частиною 3 ст. 253 Арбітражного процесуального кодексу Російської Федерації передбачено, що в випадках, якщо іноземні особи, які беруть участь в справі, що розглядається арбітражним судом в Російській Федерації, знаходяться або проживають поза межами РФ, то такі особи повідомляються про судовий розгляд ухвалою арбітражного суду шляхом направлення доручення в установи юстиції або інший компетентний орган іноземної держави.

Згідно з наявними в матеріалах справи витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОСОБА_1 "Укрзахіденерго" є юридичною особою, створеною за законодавством України, місцем його знаходження є: м.Львів, вулиця Джорджа Вашингтона, будинок 8. Дані про наявність у цієї особи філій та представництв на території Російської Федерації відсутні.

Таким чином, відповідно до ч.3 ст.253 АПК РФ та ст.5 Київської Угоди при вирішенні питання про порядок направлення судових документів іноземній юридичній особі, яка бере участь в справі, слід виходити з того, що ці документи повинні направлятися в порядку судового дорученням в установи юстиції або інші компетентні органи іноземної держави, для вручення цих документів адресату.

Враховуючи наведене, повідомлення про вручення кореспонденції, які не були вручені адресату та повертались на адресу суду Російської Федерації за закінченням терміну зберігання, не можуть бути належним доказом повідомлення сторони про судовий процес.

Посилання Арбітражного суду Свердловської області Російської Федерації на так званий «прямий» шлях повідомлення іноземних учасників зазначеного висновку не спростовує, оскільки ст.5 Київської Угоди передбачено, що лише суди та інші органи держави зносяться одна з одною безпосередньо, однак дана норма не стосується повідомлення іноземного учасника судового процесу (сторони) про розгляд справи.

Враховуючи те, що позов в Арбітражному суді Свердловської області Російської Федерації був розглянутий за відсутності ОСОБА_1 "Укрзахіденерго", яке не було повідомлено про процес, інших доказів про повідомлення відповідача представником ЗАТ "Енергомаш" не надано, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотанні про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду Свердловської області Російської Федерації від 17 лютого 2014 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень, Угодою про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності, ст.ст. 390-397 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

відмовити у задоволенні клопотання Закритого акціонерного товариства "Енергомаш (Єкатеринбург) - Уралелектротяжмаш" про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Арбітражного суду Свердловської області Російської Федерації від 17 лютого 2014 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги, а особою, у відсутності якої така була постановлена, - протягом того ж строку з дня отримання її копії.

Головуючий Борачок М.В.