АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

12 листопада 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), про встановлення факту, що має юридичне значення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Дніпровського районного суду м.Києва від 26 серпня 2015 року,

встановила:

у серпні 2015 року заявник звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт правового статусу квартири АДРЕСА_1 до 20 травня 1993 року як спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 26 серпня 2015 року у відкритті провадження було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, заявник подала до суду апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити питання на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення заявника ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник посилалась на те, що з 1992 року її чоловіку ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та його родині - ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. Заявник зазначала, що з травня 1993 року вказані особи у спірній квартирі не зареєстровані, а на даний час квартира надана у користування іншим особам, що позбавляє власників права вільно користуватись належним їй майном. ОСОБА_1 вказувала на те, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, оскільки такі не видавались, а тому просила встановити факт правового статусу квартири АДРЕСА_1 станом на 20 травня 1993 року як спільну сумісну власність.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м.Києва від 26 серпня 2015 року у відкритті провадження було відмовлено.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що із поданою заяви вбачається спір про право. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом було зроблено помилковий висновок про наявність спору про право, оскільки заявник просила встановити правовий статус квартири, а не вимагала визнання за собою та членами її сім'ї права власності. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.

Частиною 4 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів заяви та вірно встановлено судом першої інстанції, заявник просить встановити зазначений факт, оскільки заінтересованою особою Департаментом будівництва та житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) не визнається право заявника та її сім'ї на володіння, користування та розпорядження квартирою, що свідчить про наявність спору про право.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В даному випадку, заявник ОСОБА_1 не позбавлена права звернутись до суду за захистом своїх прав у порядку позовного провадження.

Виходячи з викладеного, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу судді Дніпровського районного суду м.Києва від 26 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 755/15648/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/13604/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Бартащук Л.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.