АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/3615/15 Головуючий 1-ї інстанції Єлізаров І.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

при секретарі Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні квартирою, зняття з реєстраційного обліку та виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третьої особи: Московського районного відділу у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просив: 1.усунути перешкоди в користуванні належною йому на праві власності квартирою №61 у будинку №124-Б, розташованого по проспекту Тракторобудівників у м. Харкові шляхом - виселення відповідачів із вказаної квартири та зняття їх з реєстраційного обліку; 2.стягнути з відповідачів на їх користь судові витрати.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 24 лютого 2010 року, укладеного між ним і ОСОБА_4, він став власником квартири №61, що знаходиться у будинку №124-Б по проспекту Тракторобудівників м. Харкова. Але, в цій квартирі до теперішнього часу зареєстровані та продовжують проживати її колишні власники - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які перешкоджають йому належним чином користуватися та вільно розпоряджатися своєю власністю. Відповідачі на вимогу добровільно знятися з реєстраційного обліку та виселитися зі спірної квартири відповідають відмовою, у звязку з чим він змушений звернутися з цим позовом до суду.

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3, в якому просила: 1.визнати недійсними - договір купівлі-продажу квартири від 13 травня 2009 року, укладеного між нею та ОСОБА_4, та договір купівлі-продажу квартири від 24 лютого 2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3; 2.скасувати реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 в КП «ХМБТІ» від 29.01.2010року за №13994704.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що вона та її син ОСОБА_2 є інвалідами по зору, спірну квартиру вона нікому не продавала та ніякого договору купівлі-продажу не укладала. При цьому зазначає, що загубила десь у той період свій паспорт, внаслідок чого 04.03.2009року їй було видано новий паспорт замість втраченого.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 9 вересня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Усунуто власнику ОСОБА_3 перешкоди в користуванні належною йому на праві власності квартирою №61 у будинку №124-Б по проспекту Тракторобудівників у м. Харкові шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку з неї відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору в сумі 8,50грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 37,00грн.

В зустрічному позові ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу недійсним скасовано та провадження у справі в цій частині закрито з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України у звязку з тим, що ОСОБА_4 помер до предявленого позову і правонаступники до участі у справі не залучалися.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 в цій частині відмовлено. Рішення суду в частині відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним скасовано та в задоволенні позову в цій частині відмовлено з інших правових підстав.

На вищевказане рішення апеляційного суду представником ОСОБА_3 ОСОБА_5 була подана касаційна скарга, в якій він просив це рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 скасувати та залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції, а в решті рішення апеляційного суду залишити без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року рішення апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2014 року в частині відмови у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Таким чином, рішення апеляційного суду Харківської області від 25 грудня 2014 року в іншій частині в касаційному порядку сторонами не оскаржувалося, тобто є чинним на даний час, а тому переглядається колегією суддів лише в скасованій частині.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила рішення суду першої інстанції скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду першої інстанції змінити, відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 та задовольнити позов ОСОБА_1

У поданих скаргах апелянти посилаються на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушено право власності ОСОБА_3 на належну йому квартиру, тому останній має право на усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення з неї відповідачів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, оскільки суд дійшов його з урахуванням зясованих обставин справи та належної правової оцінки наданим доказам, яка ґрунтується на вимогах закону.

Згідно зі ст.55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.3 ЦПК України).

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України власник квартири має право користуватися помешканням для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном.

Судовим розглядом встановлено, що 24 лютого 2010 року між ОСОБА_6 як продавцем, який є одночасно комісіонером за договором комісії, що укладено з ОСОБА_4, та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_3 купив у власність належну ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 та сплатив за неї 200 тисяч гривень. 02 березня 2010 року ОСОБА_3 зареєстрував в КП «ХМБТІ» право власності на вказану квартиру на своє імя. На даний час реєстрація права власності на спірну квартиру за ОСОБА_3 не скасована та договори купівлі-продажу спірної квартири на теперішній час з будь-яких підстав недійсними не визнано.

Судом також установлено, що ОСОБА_3 придбав у власність квартиру АДРЕСА_1, в якій продовжують проживати та зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, саме до яких були заявлені вимоги згідно з положеннями ст.391 ЦК України.

Власник спірної квартири ОСОБА_3, згідно ст.391 ЦК України, має право в будь-який час вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, предявивши позов безпосередньо до осіб, які, на його думку, порушують його право власності, тобто до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Вимагаючи усунення перешкод у користуванні квартирою, належною йому на праві власності, ОСОБА_3 не зобовязаний предявляти позов до будь-яких інших осіб, у тому числі до правонаступників попереднього власника - ОСОБА_4, оскільки вони не проживають в спірній квартирі та не порушують його права як власника. Окрім того, правонаступники ОСОБА_4 право власності ОСОБА_3 на спірну квартиру не оспорюють і при цьому сам ОСОБА_3 з приводу договірних відносин ніяких вимог не заявляв.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_3 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни або скасування колегія суддів не вбачає.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміг, якщо визнає , що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2014 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Московський районний відділ у м. Харкові Головного управління державної міграційної служби України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні квартирою, зняття з реєстраційного обліку та виселення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді