УХВАЛА

про забезпечення позову

25 листопада 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г. І.

секретаря судового засідання Козак О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

Позивач звенулася до суду з позовом, просила визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя житловий будинок №25А по вул. Ярова в м.Львові та земельну ділянку, на якій розташований вказаний житловий будинок; поділити спільне майно подружжя у рівних частинах, визнавши за нею право власності на ? частину будинку №25А по вул. Ярова в м.Львові та ? частину земельної ділянки, на якій розташований вказаний житловий будинок. Крім того, подала заяву, в якій в порядку забезпечення позову, просить накласти арешт на будинок №25А по вул. Ярова в м.Львові та земельну ділянку, на якій він розташований.

Розглянувши зазначену заяву та надані докази, вважаю, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

З огляду на надані суду письмові документи та з мотивів позову вбачається, що спірний будинок як завершене будівництво був оформлений на відповідача в 2004 році, а як зазначає позивач в позові, шлюб між сторонами укладено в 2012 році. Будь-яких документів про те, що позивач має право на спірний будинок не надано. В позові лише ставиться питання про можливе визнання на нього права, а тому суд вважає, що накладення арешту на майно відповідача порушить його право власності в частині розпорядження належним майном.

Будь-яких інших підстав позивач суду не навів.

У звязку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова в порядку і строки ст. 293 -295 ЦПК України.

Суддя: Шеремета Г. І.