АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Слободянюк С.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі Бугай О.О.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСББ «Лісовий» на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року в справі за позовом ОСББ «Лісовий» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про компенсацію судових витрат на правову допомогу, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року позивач ОСББ «Лісовий» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про компенсацію судових витрат на правову допомогу, в якому просив стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу у сумі 5 000 грн. В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.10.2014 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.12.2014 р., у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСББ «Лісовий», третя особа КМДА, про визнання застосування тарифів на утримання будинку та прибудинкової території такими, що не відповідають чинному законодавству та заборону їх стягнення - відмовлено. Виходячи з наведеної обставини, просить покласти на відповідачів понесені ОСББ «Лісовий» витрати на правову допомогу.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСББ «Лісовий» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про компенсацію судових витрат на правову допомогу - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСББ «Лісовий» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду 1-ї інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

Унікальний номер справи: 754/2782/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7322/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Ярошенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом не встановлено усі обставини, що мають значення для справи, зокрема не взято до уваги, що ні у рішенні Деснянського районного суду м. Києва від 17.10.2014 року, ні в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 16.12.2014 року, про розподіл судових витрат жодним чином не згадується. При вирішенні згаданих у рішенні та ухвалі питань, питання відшкодування відповідачу витрат понесених на адвоката на розгляд суду не виносилось.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.10.2014 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.12.2014 р., у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСББ «Лісовий», третя особа КМДА, про визнання застосування тарифів на утримання будинку та прибудинкової території такими, що не відповідають чинному законодавству та заборону їх стягнення - відмовлено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на правову допомогу є судовими витратами відповідно до ст. 79 ЦПК України. Згідно ст. 215 ЦПК України, рішення суду складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 122 ЦПК Українисуддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили рішення суду, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано враховано вказані норми чинного процесуального законодавства України, що спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже розглянутий судом, з огляду на що суд відмовляє у відкритті провадження у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для задоволення її вимог не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження в справі.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Інші доводи апеляційної скарги недоведені та містяться лише на формальних міркуваннях.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСББ «Лісовий» - відхилити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: