Справа №173/888/15-ц
Провадження №2/173/542/2015
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
головуючого судді Трофимової Н.А.
при секретареві Зубачевській О.А.
розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Дніпропетровській області в особі відділу міграційної та паспортної системи Верхньодніпровського РО УМВС України у Дніпропетровській області, про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням, -
В С Т А Н О В И В :
30.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Дніпропетровській області в особі відділу міграційної та паспортної системи Верхньодніпровського РО УМВС України у Дніпропетровській області, про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договору міни від 29.03.1999р. він є власником будинку, розташованого у с.Андріївка, вул. Шкільна, 29, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області. Адреса цього будинку на момент придбання була с.Андріївка, вул. Миру, 9, потім вул. Миру була перейменована на вул. Шкільна і поміняна нумерація будинків, будинок зареєстрований під № 29. За проханням сина він прописав усіх членів його сім»ї: сина - ОСОБА_3, невістку - ОСОБА_2 та їхню доньку ОСОБА_3, у своєму будинку 14.02.1998р. Відповідачка проживала у будинку до 2003р. Фактично з 2003р. у будинку відповідачка не проживає. Відповідачка спочатку обіцяла добровільно знятися з реєстрації, але до теперішнього часу, цього не зробила, на підставі чого просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратившою право користування будинком № 29 по вул. Шкільна, у с. Андріївка Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, який належить йому на праві власності та зняти її з реєстрації у його будинку.
В судове засідання позивач зявився позовні вимоги, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві.
Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутністю не надала. За такими обставинами справа розглядається в прядку заочного розгляду відповідно до Ухвали Верхньодніпровського районного суду від 20.08.2015р.
Третя особа в судове засідання не зявилася, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 та по сусідству проживає позивач. З позивачем познайомилися у 1984 році (коли свідок переїхав в с. Андріївку) як з жителем села. Відповідачка є невісткою позивача та переїхала проживати в його будинок приблизно в 2000 році. В подальшому син позивача та відповідачка розлучилися та з 2003 року відповідачка не проживає в будинку позивача, та її речей там не має.
Свідок ОСОБА_5, суду показала, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 та по сусідству проживає позивач. З позивачем познайомилася у 1989 році, як з жителем села. Працювала вчителем та спілкувалася з позивачем, як з батьком учнів дітей позивача. В подальшому син позивача одружився з відповідачкою та вони деякий час проживали в будинку позивача. Після розлучення з сином позивач відповідачка, приблизно з 2003 року не проживає в будинку позивача.
Суд, заслухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач є власником будинку №9 по вул. Миру, с. Андріївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на підставі Договору Міни від 29.03.1999р., посвідченого приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за №311 (а.с. 5).
Відповідно до Довідки про склад сімї від 17.04.2015р. за № 276, що в будинку №29 по вул. Шкільна, с. Андріївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 11).
Відповідачка є колишньою дружиною сина позивача, шлюб між якими був розірваний 11.09.2007 року, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії І-КИ №196938 (а.с. 10).
В силу ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Як убачається із змісту позивної заяви та показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 які були допитані в порядку, передбаченому ст. 180 ЦПК, та правдивість свідчень яких, у суду сумніву не викликає, убачається, що відповідачка не проживає в будинку позивача з 2003 року.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно з ст. 319, ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчинити щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР (далі ЖК УРСР), які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 та ч. 3 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.
Згідно зі ч.1 та ч. 4 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка не є власником/співвласником та не проживає в спірному будинку понад одного року, між нею та позивачем відсутній договір найму будинку, поважність причин з яких відповідачка не проживає у вказаному будинку не встановлено, то суд вважає, що вимоги позивача щодо визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.
Не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині зняття відповідачки з реєстраційного обліку в даному житловому приміщенні, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Виходячи із аналізу положень ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації повязується з втратою права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Оскільки на день звернення позивача до суду, а також на час розгляду справи в суді, у відділу міграції та реєстрації фізичних осіб ГУ ДМС України у Дніпропетровській області не було підстав для зняття з реєстрації відповідача (не існувало рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням, що набрало чинності) то він не порушував будь-яких прав, свобод та інтересів позивача, відповідно вимога позивача щодо зняття відповідачки з реєстрації є передчасною.
Крім того, наявність рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації фізичної особи щодо якої прийняте це рішення і у такому разі, зняття з реєстрації проводиться позасудовому порядку.
Згідно з ст. 88 ЦПК України , стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином, враховуючи положення ст. 88 ЦЦК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 214-215, 217-218, 224, 225, 232 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України у Дніпропетровській області в особі відділу міграційної та паспортної системи Верхньодніпровського РО УМВС України у Дніпропетровській області, про визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням,- задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку №29 по вул. Шкільна, с. Андріївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
В решті позову, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8) судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.А. Трофимова