У Х В А Л А

25.11.2015 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до реєстраційної служби Ужгородського міськрайнного управління юстиції Закарпатської області та Першої нотаріальної контори управління юстиції у Закарпатській області про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в суд з позовною заявою до реєстраційної служби Ужгородського міськрайнного управління юстиції Закарпатської області та Першої нотаріальної контори управління юстиції у Закарпатській області про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зобовязання вчинити певні дії.

Як розяснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позовна заява не відповідає вимогам пунктів 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 119 ЦПК України, оскільки не містить виклад обставин, якими позивачі обґрунтовують свої вимоги та не зазначено і не додано доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, а саме про неможливість (відмову) в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, про наявність чи відсутність інших спадкоємців.

До позовної заяви позивачами доданий лист державного нотаріуса на усне звернення ОСОБА_1 відповідно до якого повідомлено, що нотаріусом було заведено спадкову справу за померлою ОСОБА_5 та розяснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири за адресою: м. Ужгород, вул. Станційна, 4/30, необхідно подати документ, який підтверджує належність вказаної частини квартири ОСОБА_5

Таким чином, позивачами у позовній заяві не зазначено і не надано до неї відповідної відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Крім того, у порушення вимог пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить поштовий індекс місця проживання (перебування) позивачів та місцезнаходження відповідачів, номери засобів звязку позивачів, якщо такі відомі, а також ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

У пункті а) ч. 12 постанови від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум Верховного Суду України розяснив, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Разом з цим, позовна заява не відповідає вимогам ч. 5 ст. 119 ЦПК України, так як до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., зі змінами від 01.09.2015 р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0.4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0.4 розміру мінімальної заробітної плати.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня 1218 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як розяснено у п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі постанова постанови Пленуму № 10 від 17.10.2014 р.), у разі об'єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог. Якщо до суду звертаються кілька позивачів із вимогою немайнового характеру до одного або кількох відповідачів, коли ціна позову відсутня і частину кожного з позивачів у такій ціні визначити неможливо, а предмет позову за вимогами кількох позивачів є одним і тим самим, можлива сплата судового збору одним чи кількома з них у розмірі, передбаченому підпунктом 2 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Згідно прохальної частини позовної заяви позивачами одночасно заявляються дві самостійні вимоги майнового і немайнового характеру, а саме визнання права власності на спадкове майно за кожним з позивачів та зобовязання реєстраційної служби Ужгородського МРУЮ зареєструвати за позивачами право власності на квартиру відповідно.

Таким чином, оскільки позивачами заявлено дві самостійні вимоги майнового і немайнового характеру, то кожна з них має бути оплачена судовим збором за визначеною законом ставкою для вимог майнового і немайнового характеру.

А тому позивачам необхідно сплатити суму судового збору та додати до заяви оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору за майнову вимогу у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у відсотковому співвідношенні до ціни позову та за немайнову вимогу в сумі 487.2 грн.

Крім того, у п. 26 постанови постанови Пленуму № 10 від 17.10.2014 р. розяснено, що законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

При цьому додана позивачами до позовної заяви копія квитанції про сплату судового збору в сумі 487.2 грн. не є належним доказом сплати судового збору відповідно до вищенаведених вимог, у звязку з чим позивачам необхідно додати до заяви оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору на вказану суму.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Згідно розяснень, наданих у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ст. 121 ч. 1 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачам строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до реєстраційної служби Ужгородського міськрайнного управління юстиції Закарпатської області та Першої нотаріальної контори управління юстиції у Закарпатській області про визнання права власності на майно в порядку спадкування та зобовязання вчинити певні дії залишити без руху.

Повідомити позивачам про необхідність усунення недоліків заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Сарай А.І.