Справа № 755/4891/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"21" травня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.
при секретарі Бородіні А. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлова ремонтно-експлуатаційна організація № 410 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Житлова ремонтно-експлуатаційна організація № 410 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття посилаючись на те, що йому належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1. 15 вересня 2014 року сталось залиття його квартири. Залиття сталось з вини відповідача, в звяжу з протіканням каналізаційної труби. Відповідач у добровільному порядку відмовляється відшкодувати шкоду. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача матеріальну та моральну шкоду, а також судові витрати.
Позивач в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не зявилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
Третя особа в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 належить на праві приватної власності кВ. АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на жило (а.с.12).
Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 вересня 2014 року, з вини відповідача, якій належить квартира АДРЕСА_2, було залито його квартиру. На підтвердження даного факту надав акт від 16.09.2014 року (а.с.6).
Актом від 16.09.2014 року зафіксовано, що відбулось залиття квартири АДРЕСА_1. Залиття відбулось з вини мешканця квартири АДРЕСА_2, який своїми силами у чугуну каналізаційну трубу встановив пластикову трубу і на стиках розгерметезувалась, внаслідок чого відбулось протікання (а.с.6-7).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Із локального кошторису на залиття квартири № 2-1-1, вбачається, що вартість майнової шкоди, завданої ОСОБА_1 в результаті залиття його квартири, АДРЕСА_1, становить 4815 грн. (а.с.8-10).
Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі.
Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
На виконання вимог ч. 2 ст. 1190 ЦК України до суду від потерпілої (позивача) не надходило заяв про визначення відповідальності відповідачів, які спільно завдали шкоду, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідачем в судове засідання не надано будь-яких доказів того, що залиття відбулось не з її вини чи добровільно відшкодувала збитки, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази та приймає до уваги лише докази, які містяться в матеріалах справи.
Отже, на відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 4815 грн.
Однією з позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, яка полягає в тому, що він пережив нервовий стрес та моральні страждання. Залиття відбувається вже не перший раз, а тому моральну шкоду оцінює в сумі 4000 грн.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» в пункті 5 розяснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Враховуючи вимоги розумності і справедливості, характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, ступінь вини відповідача, яка завдали моральної шкоди позивачу, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, на відшкодування моральної шкоди з відповідача на користь позивача суд вважає за необхідне стягнути моральну шкоду в сумі 2000 грн.
Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 23, 322, 382, 611, 1166, 1167, 1192 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 10, 11, 58, 60, 88, 131, 212- 215 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Житлова ремонтно-експлуатаційна організація № 410 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4815 грн. матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди, судовий збір у розмірі 243.60 коп., а всього 7058 грн. 60 коп.
В решті позові відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Н. О. Яровенко