Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/465/15-ц Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 19 Доповідач Забродський М. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Забродського М.І.

суддів: Шевчук А.М., Микитюк О.Ю.

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 квітня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з ОСОБА_3 заподіяну їй майнову шкоду в сумі 13 000 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначала, що між нею та відповідачем був укладений усний договір про те, що ОСОБА_3 поселяється в будинок по вул. Залізничній 79 в с.Барвинівка Новоград-Волинського району. При цьому вона передала ОСОБА_2 13 000 грн. в рахунок майбутнього продажу цього будинку

Відповідач проживала у спірному будинку з 10 жовтня 2010 року по 15 листопада 2014 року без реєстрації та користувалася земельною ділянкою.

У звязку з тривалим оформленням документів для подажу будинку, відповідач відмовилася в послідуючому від його купівлі, посилаючись на втрату інтересу до нього та виселелися.

Вважає, що ОСОБА_3 зобовязана відшкодувати позивачу кошти за найм житла.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмолено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, суд першої інстанції не врахував факт, що протягом чотирьох років відповідач проживала у спірному будинку. Під час свого проживання в ньому вона привела будинок і земельну ділянку в неналежний стан.

Вважає, що ОСОБА_3, поселяючись в спірний будинок, мала за мету безоплатно користуватися ним, чим грубо порушила права власника і повинна сплатити кошти за найм житла.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_2 належить на праві приватної власності житловий будинок по вул. Залізничній 79 в с. Барвинівка Новоград-Волинського району Житомирської області (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_2 за усною домовленістю з ОСОБА_3 надала згоду на проживання у спірному будинку, оскільки остання висловила намір придбати цей будинок у майбутньому, за що сплатила позивачу аванс у розмірі 13 000 грн., що підтверджується розпискою.

У звязку із затягуванням оформлення позивачем технічної документації на будинок, у ОСОБА_3 внаслідок сімейних обставин відпав інтерес до купівлі цього будинку, тому кошти в рахунок оплати договору купівлі-продажу вимагала повернути.

Зазначені обставини були встановлені рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 16 січня 2015 року, яким стягнуто на користь ОСОБА_3 аванс у розмірі 13 000 грн. (а.с.11). Це рішення залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 11 березня 2015 року.

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином ОСОБА_3 проживала у спірному будинку не як наймач житла, а за добровільної згоди позивача.

За договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату (ч. 1 ст. 810 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу..

Виходячи з наведеного ОСОБА_2 не надала доказів на підтвердження укладення з ОСОБА_3 договору найму житлового будинку по вул. Залізничній,79 в селі Барвинівка Новоград-Волинського району Житомирської області.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач зазнала збитки які мала б з використання будинку, якщо б там не проживала відповідач.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Зокрема, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) і доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Наданий позивачем договір від 20 листопада 2014 року про те, що ОСОБА_4 зобовязувався надати послуги з приведення в належний стан будинок по вулиці Залізничній, 79 в с. Барвинівка Новоград Волинського району та акт виконаних робіт від 25 листопада 2014 року, як на підтвердження доказу заподіяння ОСОБА_3 шкоди колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

В матеріалах справи відсутні докази того, що саме з вини ОСОБА_3 будинок позивача був приведений в неналежний стан та внаслідок цього він потребував ремонту.

Враховуючи наведе, вимоги ОСОБА_2 про стягнення коштів за найм житла та шкоди є необґрунтованими та безпідставними.

Доводи апеляційної скарги не містять даних, які б свідчили про наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: