24 листопада 2015 р.
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої - судді Логінової С.М.,
при секретарі Ленчицькій А.Б.,
за участю представника позивачів ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Гвардійської сільської ради про визнання відмови від погодження меж суміжної земельної ділянки необґрунтованою та визнання погодженими межі земельної ділянки без згоди користувача суміжної земельної ділянки,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись з позовом до суду до ОСОБА_4, Гвардійської сільської ради про визнання відмови від погодження меж суміжної земельної ділянки необґрунтованою та визнання погодженими межі земельної ділянки без згоди користувача суміжної земельної ділянки, посилаючись на те, що позивачам на праві власності на підставі договору дарування від 19 квітня 2005 року належить житловий буд. № 32 по вул. Перемоги в с. Доброгорща, Хмельницького району.
Позивачі виявили бажання приватизувати земельну ділянку, яка знаходиться в їх користуванні. З цією метою вони звернулася до Гвардійської сільської ради з відповідною заявою.
Відповідно до ст.56 Закону України «Про землеустрій» до складу технічної документації із землеустрою, окрім іншого, входять матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки.
Відповідно до частини 2 статті 198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка обов'язково включає погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.
З метою погодження меж земельної ділянки позивачі звертались до суміжного землекористувача - ОСОБА_4 з метою підписання акта встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі.
Суміжний землекористувач ОСОБА_4 у погодженні меж земельних ділянок та підписанні акта встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі відмовив.
Підтвердженням відсутності порушень меж земельної ділянки позивачів та земельною ділянкою ОСОБА_4 є акт комісії Гвардійської сільської ради від 09 грудня 2011 року про вставлення та погодження меж між їх земельними ділянками, підписаний відповідачем.
Після розроблення ПП «Зембуд-Сервіс» документації із землеустрою позивачі звернулись до сесії Гвардійської сільської ради з клопотанням про затвердження даної технічної документації та передачу їм у власність вищевказаної земельної ділянки. Однак, рішенням № 4 від 06 серпня 2015 року їм відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та передачі у власність земельної ділянки у зв'язку з відсутністю на акті встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі особистих підписів (погодження) суміжних землекористувачів.
Таким чином, відмова відповідача підписувати акт встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі позбавляє їх права отримати безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, чим порушено їх право на приватизацію земельної ділянки.
Позивачі просять визнати безпідставною та неправомірною відмову ОСОБА_4 у погодженні меж та підписанні акта встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки, зобов'язати Гвардійську сільську раду розглянути питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою та передачі у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого цинку, господарських будівель і споруд площею 0,1747 га, без погодження меж даної земельної ділянки з суміжним землекористувачем - ОСОБА_4.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, але про причини своєї неявки не повідомив. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечив проти такого вирішення справи.
Представник відповідача - Гвардійської сільської ради у судове засідання не прибув, направив заяву з проханням слухати справу у його відсутності.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них.
Відповідно до ч. 5 ст. 319 Цивільного кодексу України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Разом з тим згідно з ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їх договором або актами цивільного законодавства.
При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.
У ч. 2 ст. 14 Цивільного кодексу України зазначено, що особа не може бути примушена до дій, яких не є обовязком для неї.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання безпідставною та неправомірною відмову ОСОБА_4 у погодженні меж та підписанні акта встановлення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки не підлягають задоволенню, оскільки надання згоди відповідачем на погодження зовнішніх меж земельної ділянки, є правом ОСОБА_4, а не обовязком.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Судом встановлено, що позивачам на праві власності на підставі договору дарування від 19 квітня 2005 року належить житловий будинок № 32 по вул. Перемоги в с. Доброгорща, Хмельницького району.
Позивачі виявили бажання приватизувати земельну ділянку, яка знаходиться в їх користуванні. З цією метою вони звернулася до Гвардійської сільської ради з відповідною заявою.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 не надав суду належних та допустимих доказів у відповідності до вимог ст.ст. 57, 58 ЦПК України про порушення його прав як суміжного землекористувача.
Суд приходить до висновку, що слід зобов'язати Гвардійську сільську раду розглянути питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою та передачі у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого цинку, господарських будівель і споруд площею 0,1747 га, без погодження меж даної земельної ділянки з суміжним землекористувачем - ОСОБА_4
Керуючись ст. ст. ст. 10, 60, 215, 226 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 1, 2 ст. 103, 118 Земельного кодексу України, ст. 13, 14, 319 Цивільного кодексу України суд
позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Гвардійської сільської ради про визнання відмови від погодження меж суміжної земельної ділянки необґрунтованою та визнання погодженими межі земельної ділянки без згоди користувача суміжної земельної ділянки задовольнити частково.
Зобов'язати Гвардійську сільську раду розглянути питання щодо затвердження технічної документації із землеустрою та передачі у власність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1747 га, без погодження меж даної земельної ділянки з суміжним землекористувачем - ОСОБА_4
У решті позову відмовити.
Стягнути з Гвардійської сільської ради на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 487,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.