Справа № 461/7851/15-ц
Провадження №2/461/2013/15
У Х В А Л А

іменем України

"16" грудня 2015 р. м.Львів Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

при секретарі Пелех О.А.,

з участю

представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -

в с т а н о в и в :

13.07.2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Встановлено, що дана справа надійшла до суду 13.07.2015 року. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 14.07.2015 року відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи останні рази призначався у судові засідання: 04.12.2015 року та 16.12.2015 року. Однак позивач вдруге у судове засідання 16.12.2015 року не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Окрім того, ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 04.12.2015 року явка представника позивача визнана обовязковою. Вказана ухвала також не була виконана в частині зобовязання ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати суду оригінали кредитної справи у строк до 16.12.2015 року.

У судовому засіданні представник відповідача просив позовну заяву залишити без розгляду у звязку з повторною неявкою представника позивача, явка якого була визнана обовязковою.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився у судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Тому, у зв'язку з наведеним положення п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, яким передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до суду повторно після усунення обставин, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду на наведене та враховуючи повторну неявку позивача без поважних причин, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить залишити без розгляду.

Керуючись ч.2 ст.197, п.3 ч.1 ст.207, ст.ст.208-210 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом пяти днів з моменту її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Зубачик Н.Б.