Справа № 595/2280/14-ц
Провадження 2/595/648/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Тарчинській Л.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про стягнення збитків за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідачки 68180 грн. збитків за договором позики від 6 жовтня 2010 року.

У березні 2015 року, в ході судового розгляду, позивач подав суду уточнення та зміни до позовних вимог, просив суд стягнути з відповідачки 741862,02 грн. збитків за договором позики від 6 жовтня 2010 року.

У квітні 2015 року позивач повторно уточнив позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідачки 687498,45 грн. збитків за договором позики від 6 жовтня 2010 року, з яких, 190036 грн. недоотриманих коштів, 125878,54 грн. інфляційних та 3% річних від простроченої суми, 254947,48 грн. упущеної вигоди та 180000 грн. моральної шкоди. Уточнені позовні вимоги обгрунтовував тим, що 25 жовтня 2011 року Бучацьким районним судом (справа №2-616 (2011р.)) було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 в його користь заборгованості за договором позики від 6 жовтня 2010 року в сумі 92564,84 грн. Як було встановлено судом, вказаний борг виник внаслідок невиконання взятих на себе зобов'язань згідно умов договору позики. Позика була надана відповідачці: 500 Євро, 2930 доларів США та 63768 грн., що на час укладання договору еквівалентно 8000 доларів США. Сума належна 93610,49 грн., та обраховувалась виходячи з офіційного курсу НБУ станом на 25 жовтня 2011 року: долар США 7,971 грн., Євро 11,539617 грн. На сьогоднішній день курс НБУ: долар США 21,55 грн., Євро 22,81 грн. Згідно виконавчого листа від 15.11.2011 року примусово з ОСОБА_2 частково стягнуто на його користь 47362 грн. Вказана сума позики була повернута відповідачкою йому в процесі примусового виконання судового рішення тільки 12.01.2015 року, що на ту дату було еквівалентно тільки 3007 доларів США. Він вважає, що недоотримав 8638 доларів США, що станом на дату пред'явлення позову згідно офіційного курсу гривні до долара США за даними НБУ еквівалентно 186150,88 грн., які підлягають стягненню з відповідачки як реальні збитки. У зв'язку із значним простроченням відповідачкою строку повернення позики він втратив змогу придбати долари США та покласти кошти на валютний депозитний рахунок у банківських установах для подальшого нарахування банком відсотків по ньому та отримання прибутку, чим було завдано йому збитки у вигляді упущеної вигоди у сумі 6924,41 доларів США. У відповідності ч.2 ст.22 ЦК України збитками також є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її права не було порушено (упущена вигода). Згідно ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку вона становить 125878,54 грн. Тривале невиконанням відповідачкою свого обов'язку було причиною його перебування в скрутному матеріальному становищі, що відобразилося на його сімейному житті та стані здоров'я, переживань, постійного конфлікту з матір'ю - інвалідом першої групи, за якою він доглядає, у нього спостерігалось часте погіршення здоров'я та перебування у стресовому стані. Моральну шкоду він оцінює в розмірі 180000 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини:

25 жовтня 2011 року Бучацьким районним судом (справа №2-616 (2011р.)) було винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 6 жовтня 2010 року в сумі 92564,84 грн.;

05 грудня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бучацького районного управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-616, виданого 15.11.2011 Бучацьким районним судом, про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 92564,84 грн. боргу;

07 березня 2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бучацького районного управління юстиції, у зв'язку з оголошенням розшуку ОСОБА_2, зупинено виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-616 про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 92564,84 грн. боргу;

Згідно матеріалів виконавчого провадженняз з виконання виконавчого листа №2-616, виданого 15.11.2011 Бучацьким районним судом, станом на 31.03.2015 ОСОБА_1 отримав від боржника ОСОБА_2 61362,00 грн.

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрли законної сили, обов'язкові для всіх органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виходячи з того, що виконується судове рішення про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 92564,84 грн. боргу і в процесі його виконання стягнуто з боржника 61362,00 грн., позовна вимога про стягнення 190036 грн. недоотриманих коштів (боргу) є необгрунтованою.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законодавством не передбачено пред'явлення кредитором вимоги про зобов'язання сплатити упущену вигоду за прострочення виконання грошового зобов`язання.

З огляду на те, що позивач просить суд стягнути з відповідача 125878,54 грн. інфляційних та 3% річних від простроченої суми, а саме, від 94666,59 грн., в той час, коли судом встановлено, що прострочена сума складає 31202,84 грн., дана позовна вимога є необгрунтованою.

Суд вважає недоведеними позивачем ті обставини, що внаслідок невиконання відповідачкою зобов'язання він перебував в скрутному матеріальному становищі, що відобразилося на його сімейному житті та стані здоров'я, постійно конфліктував з матір'ю - інвалідом першої групи, за якою він доглядає, що у нього спостерігалось часте погіршення здоров'я та перебування у стресовому стані, на які він посилається як на підставу своєї вимоги про стягнення з відповідачки 180000 грн. моральної шкоди.

За встановлених обставин та визначених відповідно до них правовідносин суд прийшов до переконання, що в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,14,60,212,214,215,218,224-228 ЦПК України, ст.625 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків за договором позики відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. Апеляційна скарга на рішення може бути подана апеляційному суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути переглянуте Бучацьким районним судом. Заяву про перегляд рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_4