Справа № 461/8944/15 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/783/7398/15 Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Зверхановської Л.Д.

При секретарі: Жукровській Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 жовтня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою частково задоволено заяву ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

Вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_5, АДРЕСА_1, код ДРФО НОМЕР_1, а саме: на нежитлові приміщення АДРЕСА_2 об'єкт незавершеного будівництва готовністю 67% за адресою: АДРЕСА_3 земельну ділянку площею 0,1670 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_4 кадастровий номер НОМЕР_2 до набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалу суду в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_5 оскаржила ОСОБА_2 та просить ухвалу суду в цій частині скасувати.

В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати.

Апелянт вважає, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що вона є власницею квартири АДРЕСА_5, і придбала таку на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна, а відтак вказана квартира не може входити до спільного майна подружжя. Оскаржуваною ухвалою порушено її права.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення на підтримання та заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

В порядку забезпечення позову ОСОБА_3 просила суд накласти арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності подружжя, а саме: на нежитлові приміщення АДРЕСА_2 об'єкт незавершеного будівництва готовністю 67% за адресою: АДРЕСА_3 земельну ділянку площею 0,1670 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_4 кадастровий номер НОМЕР_2, як таке що є предметом спору та заборонити ОСОБА_5 вчиняти будь - які дії спрямовані на відчуження вищевказаного майна.

Частково задовільняючи заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову та накладаючи арешт на майно ОСОБА_5 до набрання рішенням суду законної сили, суд виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду.

Враховуючи характер позовних вимог, можливість ускладнення вирішення спірних майнових правовідносин в майбутньому та виконання рішення суду без забезпечення позову в заявлений спосіб, суд, при вирішенні даного питання та постановленні оскаржуваної ухвали про забезпечення позову, дотримався вимог ст.ст. 151 - 152 ЦПК України, в тому числі і щодо процедури розгляду заяви позивача про забезпечення позову відповідно до ст. 153 ЦПК України.

Обраний спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, відповідає можливому виду забезпечення позову, передбаченому ст. 152 ЦПК України.

До того ж, сторона не позбавлена можливості ставити питання відповідно до ст. 154 ЦПК України про зміну виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Безпідставними є покликання апелянта на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_5, оскільки згідно свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно власником вказаної квартири є ОСОБА_5. (а.с. 32). Апелянтом не представлено суду належних доказів того, що вказана квартира зареєстрована за нею. Крім того вищевказані твердження апелянта можуть бути перевірені судом при слуханні справи по суті та зроблено відповідні висновки.

Відповідно до положень ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1. ч.1 ст. 312, ст. 313, п.4 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 08 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: