У х в а л а

іменем україни

11 червня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, за касаційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У лютому 2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2014 року у задоволенні позову ПАТ «Брокбізнесбанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2014 року скасовано й ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Брокбізнесбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 16 000 доларів США боргу за тілом кредиту, 1 629,24 долари США боргу за процентами, а всього 17 629,24 долари США, що в гривневому еквівалентні складає 140 910 грн 52 коп. станом на 28 листопада 2013 року.

Звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль «Skoda Octavia», кузов № НОМЕР_1, колір зелений, 2002 року випуску, шляхом продажу його з прилюдних торгів за ціною, встановленою суб'єктом оціночної діяльності при проведенні виконавчих дій.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року в частині задоволення позовних вимог ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2 скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та в цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Брокбізнесбанк» відмовити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 травня 2014 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову у зв'язку зі спливом строків позовної давності.

Апеляційний суд з таким висновками суду першої інстанції не погодився та вказане рішення скасував й ухвалив рішення про задоволення позову, погодившись при цьому з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача боргу перед позивачем, оскільки ОСОБА_1 визнав свій підпис на оригіналах основного кредитного договору та додаткових договорів. При цьому суд правильно зазначав, що ОСОБА_1 мав право отримувати кредит особисто, або доручити його отримати будь-якій особі, але в будь-якому випадку відповідальним за повернення кредиту буде особа, яка укладала договір та визнавала його - ОСОБА_1

Обґрунтовуючи рішення, апеляційний суд зазначав, що надані суду документи свідчать про вчинення ОСОБА_1 дій, що свідчать про визнання боргу в повному обсязі, отже перебіг строків позовної давності перервався і розпочався знову з 12 березня 2013 року. Позовна заява подана до суду 14 січня 2014 року, в межах трирічного строку позовної давності, підстави для відмови в позові відсутні.

Такі висновки апеляційного суду відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Під час вирішення спору апеляційним судом правильно визначено визначено норму права, яка регулює спірні правовідносини, та надано належну оцінку усім доказам, зібраним у справі.

Наведені в касаційних скаргах доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук