Дата документу 14.12.2015
ЄУ № 2-1111/11
Провадження №2/420/1393/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі 1/2 частини нерухомого майна, яке знаходиться в спільній частковій власності громадян та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок та стягнення витрат

в с т а н о в и в:

Позивач за первісним позовом звернувся до Станично-Луганського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2, в якому просить:

-припинити право спільної часткової власності між сторонами у справі на обєкт нерухомого майна, домоволодіння, розташованого за адресою: Луганська область, смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6;

-виділити позивачу за первісним позовом в натурі у власність ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: Луганська область, смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, що складається з:

-житлової кімнати, зазначеної в технічному плані БТІ 1-5, площею 16,8 кв.м.;

-кухні, зазначеної в технічному плані БТІ 1-6, площею 9,8 кв.м.;

-коридору, зазначеного в технічному плані БТІ 1-1, площею 7,4 кв.м.;

-веранди, зазначеної в технічному плані БТІ 1, площею 4,4 кв.м.;

-веранди, зазначеної в технічному плані БТІ ІІІ, площею 2,2 кв.м.;

-літньої кухні, зазначеної в технічному плані літ. В;

-визнати право власності за позивачем на виділену ? частку домоволодіння, розташованого за адресою: Луганська область, смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, що складається з:

-житлової кімнати, зазначеної в технічному плані БТІ 1-5, площею 16,8 кв.м.;

-кухні, зазначеної в технічному плані БТІ 1-6, площею 9,8 кв.м.;

-коридору, зазначеного в технічному плані БТІ 1-1, площею 7,4 кв.м.;

-веранди, зазначеної в технічному плані БТІ 1, площею 4,4 кв.м.;

-веранди, зазначеної в технічному плані БТІ ІІІ, площею 2,2 кв.м.;

-літньої кухні, зазначеної в технічному плані літ. В;

-відповідачу за первісним позовом залишити у власності ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: Луганська область, смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, що складається з:

-житлової кімнати, зазначеної в технічному плані БТІ 1-4, площею 15 кв.м.;

-житлової кімнати, зазначеної в технічному плані БТІ 1-3, площею 9,7 кв.м.;

-комори, зазначеної в технічному плані БТІ 1-2, площею 6,9 кв.м. з облаштованим в ній погребом;

-ванної-топкової, зазначеної в технічному плані БТІ 1-7, площею 18,3 кв.м., з облаштованим в цій кімнаті ванною, туалетом, опалювальним котлом, газовою плитою;

-гаража, зазначеного в технічному плані літ. В;

-в загальному користуванні позивачу та відповідачу за первісним позовом залишити: сарай, зазначений в технічному плані літ. Б, туалет, зазначений в технічному плані літ. Ж, колодязь, зазначений в технічному плані № 1, огорожу, зазначену в технічному плані під № 7; водопровід, зазначений в технічному плані під № 8, вигрібну яму, зазначену в технічному плані літ. Е.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що сторони у справі є співвласниками нерухомого майна за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6. У звязку з тим, що ними не знайдено згоди з питання користування спільним майно, позивач за первісним позовом вирішила виділити свою долю в натурі для можливості самостійного розпорядження та користування нею.

Відповідач за первісним позовом у запереченні на позовну заяву від 23.11.2011, наданому Станично-Луганському районному суду Луганської області, просив у задоволенні позову відмовити, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими.

Відповідач за первісним позовом у запереченні на позовну заяву від 19.01.2012 просив припинити право спільної часткової власності між сторонами у справі на обєкт нерухомого майна домоволодіння, земельну ділянку, розташовані за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6; виділити відповідачу в натурі у власність ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, що складається з: житлового будинку, зазначеного у технічному паспорті БТІ А-1; прибудови, зазначеної у технічному паспорті БТІ А1, веранди, зазначеної в технічному паспорті БТІ а, веранди, зазначеної у технічному паспорті БТІ а, сараю, зазначеного в технічному паспорті БТІ Б, погребу, зазначеного в технічному паспорті БТІ Г, колодязю, зазначеного у технічному паспорті БТІ № 1, огорожі, зазначеної в технічному паспорті БТІ № 6, огорожі, зазначеної в технічному паспорті БТІ № 2; визнати право власності за відповідачем на виділену ? частку домоволодіння, розташованого за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, що складається з: житлового будинку, зазначеного у технічному паспорті БТІ А-1; прибудови, зазначеної у технічному паспорті БТІ А1, веранди, зазначеної в технічному паспорті БТІ а, веранди, зазначеної у технічному паспорті БТІ а, сараю, зазначеного в технічному паспорті БТІ Б, погребу, зазначеного в технічному паспорті БТІ Г, колодязю, зазначеного у технічному паспорті БТІ № 1, огорожі, зазначеної в технічному паспорті БТІ № 6, огорожі, зазначеної в технічному паспорті БТІ № 2; виділити відповідачу в натурі ? частку земельної ділянки, розташованої за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, як зазначено на плані земельної ділянки; визнати право власності за відповідачем в натурі власність ? частини земельної ділянки, розташованої за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, як зазначено на плані земельної ділянки; виділити позивачу в натурі власність ? частки домоволодіння, розташованого за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, що складається з: літня кухня, зазначена у технічному паспорті БТІ В, убиральня, що зазначена у технічному паспорті БТІ Ж, огорожа, зазначена у технічному паспорті БТІ №5; огорожа, зазначена в технічному паспорті БТІ № 2, гаражні ворота; газовий лічильник; газова форсунка; газова піч; визнати право власності за позивачем на виділену ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, що складається з: літня кухня, зазначена у технічному паспорті БТІ В, убиральня, що зазначена у технічному паспорті БТІ Ж, огорожа, зазначена у технічному паспорті БТІ №5; огорожа, зазначена в технічному паспорті БТІ № 2, гаражні ворота; газовий лічильник; газова форсунка; газова піч; виділити позивачу в натурі ? частку земельної ділянки, розташованої за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, як зазначено на плані земельної ділянки; визнати право власності за відповідачем в натурі власність ? частку земельної ділянки, розташованої за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, як зазначено на плані земельної ділянки; відповідачу сплатити позивачу договірну суму в розмірі 751 819 грн., попередньо прорахованої згідно оціночної вартості кожного обєкта, відображеного в техпаспорті БТІ від 25.08.2010. Вартість обєктів доповнюється матеріалами, які не враховані в техпаспорті БТІ, за домовленістю або на підставі документів.

Дане заперечення не підписано відповідачем.

23.03.2012 позивач за первісним позовом надав Станично-Луганському районному суду Луганської області уточнену позовну заяву, в якій просить: припинити право спільної часткової власності між сторонами у справі на обєкт нерухомого майна, домоволодіння, розташованого за адресою: Луганська область, смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6; виділити позивачу в натурі у власність ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: Луганська область, смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, що складається з: житлової кімнати, зазначеної в технічному плані БТІ 1-5, площею 16,8 кв.м.; кухні, зазначеної в технічному плані БТІ 1-6, площею 9,8 кв.м.; коридору, зазначеного в технічному плані БТІ 1-1, площею 7,4 кв.м.; веранди, зазначеної в технічному плані БТІ 1, площею 4,4 кв.м.; веранди, зазначеної в технічному плані БТІ ІІІ, площею 2,2 кв.м.; літньої кухні - гаража, зазначеної в технічному плані літ. В; визнати право власності за позивачем на виділену ? частку домоволодіння, розташованого за адресою: Луганська область, смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, що складається з: житлової кімнати, зазначеної в технічному плані БТІ 1-5, площею 16,8 кв.м.; кухні, зазначеної в технічному плані БТІ 1-6, площею 9,8 кв.м.; коридору, зазначеного в технічному плані БТІ 1-1, площею 7,4 кв.м.; веранди, зазначеної в технічному плані БТІ 1, площею 4,4 кв.м.; веранди, зазначеної в технічному плані БТІ ІІІ, площею 2,2 кв.м.; літньої кухні-гаража, зазначеної в технічному плані літ. В; відповідачу залишити у власності ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: Луганська область, смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, що складається з: житлової кімнати, зазначеної у технічному плані БТІ 1-4, площею 15 кв.м.; житлової кімнати, зазначеної в технічному плані БТІ 1-3, площею 9,7 кв.м.; комори, зазначеної в технічному плані БТІ 1-2, площею 6,9 кв.м. з облаштованим у ній погребом; прибудову, зазначену у технічному плані БТІ А-1, площею 18,3 кв.м., з розташованими у ній ванною-топковою, зазначеною в технічному плані БТІ 1-7, з площею, туалетом, опалювальним котлом, газовою плитою, з облаштованим окремим входом; в загальному користуванні позивачу та відповідачу залишити: сарай, зазначений в технічному плані літ. Б, туалет, зазначений в технічному плані літ. Ж, колодязь, зазначений в технічному плані № 1, огорожу, зазначену в технічному плані під № 2, 5, 6; каналізацію, зазначену в технічному плані під № 7; водопровід, зазначений в технічному плані під № 8, вигрібну яму, зазначену в технічному плані літ. Е; визнати за позивачем та відповідачем право спільної сумісної власності в рівних долях на земельну ділянку загальною площею 0,0494 га, кадастровий номер 180040010, яка розташована на території Станично-Луганської селищної ради за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку; визнати за позивачем за первісним позовом право власності на ? частку земельної ділянки загальною площею 0,0494 га, кадастровий номер 180040010, яка розташована на території Станично-Луганської селищної ради за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6.

Відповідачем за первісним позовом, позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Станично-Луганського районного суду Луганської області було подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, в якій він просив збільшити його частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, до 63/100, а частку позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом відповідно зменшити до 37/100; стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом ? частку витрат на утримання та збереження спільного майна за період з 01.04.2009 по 01.03.2012 в сумі 5400 грн., витрати на поховання ОСОБА_3, який помер 26.01.2010, в сумі 8000 грн.

Дана справа на виконання вимог Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» № 1632-VII від 12.08.2014 та розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 передана зі Станично-Луганського районного суду Луганської області до Новопсковського районного суду Луганської області.

Справа прийнята до провадження Новопсковського районного суду Луганської області та призначена до розгляду.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 14.12.2015 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок та стягнення витрат залишено без розгляду.

Сторони до судового засідання не прибули, про час та місце слухання справи були належним чином повідомлені, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення.

Позивач просить у заявах від 28.11.2015, 02.12.2015 справу розглянути без її участі.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв про розгляд справи без його участі суду не надавав, причини неявки суду не повідомив.

За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд не приймає до розгляду заперечення відповідача на позов від 19.01.2012, оскільки воно останнім не підписано.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд виходить з такого.

Сторони у справі є співвласниками будинку за адресою: смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, що підтверджується, зокрема, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Вказаний будинок належить на праві спільної часткової власності по ? частині кожному.

Відповідно до паспорту, виготовленого станом на 25.08.2010, складається з житлового будинку, прибудови, веранди, сараю, літньої кухні-гаражу, погребу, убиральні, колодязя, огорожі. Загальна площа будинку становить 88,4 кв.м. (а.с. 35).

Крім того, сторони є співвласниками земельної ділянки загальною площею 0,0988 га у межах згідно з планом, що розташована на території Станично-Луганської селищної ради, смт. Станиця-Луганська, пров. Горького, 6, яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер 180040010 (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.07.2011 (а.с. 9), свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.07.2009 (а.с. 33)). Вказана земельна ділянка належить на праві спільної власності по 1/2 частині кожному.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема, при встановленні порядку користування будинком кожному зі співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Таким чином, встановлення співвласниками порядку користування будинком з виділенням конкретних приміщень у натурі не припиняє право спільної часткової власності, тому що такі частини не перетворюються в об'єкт самостійної власності кожного з них.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності у разі поділу (ст. 367 ЦК України), спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників.

Враховуючи підставу позову, ст. 364 ЦК України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку (квартири), яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Відповідно до пунктів 2.5, 2.6 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55 « Про затвердження Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна» при підготовці документів про поділ нерухомого майна субєкти господарювання проводять такі дії: уточнюється кількість основних будинків і допоміжних будівель, що входять до складу об'єкта нерухомого майна, виявляються і вносяться до матеріалів технічної інвентаризації поточні зміни в будинках, будівлях, спорудах; за відсутності нотаріально посвідченого договору чи рішення суду щодо порядку користування будинками, будівлями та спорудами беруться до уваги заяви всіх співвласників, підписи яких засвідчені нотаріально. Після цього готується Висновок щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, який містить такі дані: а) кому належить об'єкт нерухомого майна; б) на підставі яких правовстановлювальних документів; в) повну технічну характеристику об'єкта нерухомого майна; г) фактичне користування будинками (приміщеннями), будівлями та спорудами між співвласниками; ґ) який документ підтверджує право власності (користування) земельною ділянкою; д) склад новоутворених об'єктів нерухомого майна і їх адреси; е) пропозиції щодо можливих розмірів земельних ділянок, що закріплюються за новими (виділеними) об'єктами з урахуванням обмежень (обтяжень) на використання земельних ділянок відповідно до затвердженої містобудівної документації та земельного законодавства (варіанти поділу додаються).

Відповідно до п.п. 6, 7 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності. При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. В окремих випадках суд може, враховуючи конкретні обставини справи, і при відсутності згоди власника, що виділяється, зобов'язати решту учасників спільної власності сплатити йому грошову компенсацію за належну частку з обов'язковим наведенням відповідних мотивів. Зокрема, це може мати місце, якщо частка у спільній власності на будинок є незначною й не може бути виділена в натурі чи за особливими обставинами сумісне користування ним неможливе, а власник в будинку не проживає і забезпечений іншою жилою площею. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК). Якщо сторона оспорює рішення виконкому щодо дозволу на переобладнання та перепланування і воно є необгрунтованим, суд може не погодитись з ним, мотивуючи це в рішенні. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику.

Таким чином, для вирішення питання про виділ частки майна в натурі можливе за наявності висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

В матеріалах справи містяться клопотання позивача, заявлені Станично-Луганському районному суду Луганської області, а саме клопотання від 17.02.2012 про призначення у справі будівельно-технічної експертизи (а.с. 82) та клопотання від 23.03.2012 про призначення земельної експертизи (а.с. 105).

Станично-Луганський районний суд Луганської області у судовому засіданні від 17.02.2012 зробив висновок, що клопотання від 17.02.2012 є передчасним, клопотання від 23.03.2012 судом розглянуто не було.

Дані клопотання Новопсковським районним судом Луганської області не розглядаються, оскільки були заявлені Станично-Луганському районному суду Луганської області. Після прийняття справи до провадження Новопсковського районного суду Луганської області справа розглядається з початку, а при розгляді даної справи до Новопсковського районного суду Луганської області клопотання про призначення експертизи у справі сторонами заявлені не були.

За таких обставин, позивачем не було надано належних та допустимих доказів щодо можливості виділу в натурі частини житлового будинку та земельної ділянки, тобто вирішити питання про виділ частки майна в натурі без висновку судової будівельно-технічної та землевпорядної експертизи неможливо.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність доказів окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження технічної можливість виділу в натурі часток у будинку та земельної ділянки і що такий поділ будинку відповідатиме часткам співвласників.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі 1/2 частини нерухомого майна, яке знаходиться в спільній частковій власності громадян відмовити.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Стеценко