Справа № 758/1296/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря Шабатин Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про відшкодування збитків за банківськими вкладами та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» (надалі за текстом - ПАТ «КБ «Актив-Банк»), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про відшкодування збитків за банківськими вкладами та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.03.2014 р. між позивачем та ПАТ «КБ «Актив-Банк» було укладено договір банківського вкладу № ДФО-01-169345 строковий вклад «Актив прибутковий», сума вкладу становила 53 000 грн. на строк 1 місяць, тобто, з 06.03.2014 р. по 06.04.2014 р. зі сплатою 26 % річних. Крім того, 06.06.2014 р. між позивачем та ПАТ «КБ «Актив-Банк» було укладено договір банківського вкладу № ДФО-01-180279 строковий вклад «Актив прибутковий», сума вкладу становила 1 032 євро на строк 3 місяці, тобто, з 06.06.2014 р. по 06.09.2014 р. зі сплатою 8,5 % річних. По закінченню строку дії договору, ПАТ «КБ «Актив-Банк» не було повернуто вклад та відсотки. Позивач звертався до ПАТ «КБ «Актив-Банк» з письмовими вимогами про повернення вкладів, однак, останні повернуто не було, крім того, ПАТ «КБ «Актив-Банк» повертав вклади лімітовано, у зв'язку з чим, позивач вважає, що зазнав збитків, оскільки за звичайних обставин, він міг би одержати доходи, в зв'язку з чим, посилаючись на вищевикладені обставини та положення норм матеріального та процесуального права, просив відшкодувати збитки за банківськими вкладами та внести у Реєстр акцептованих вимог кредиторів вимогу на суму 5 967 грн. 20 коп. та задовольнити у четверту чергу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, що викладені у позові.

Представник ПАТ «КБ «Актив-Банк» в судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у задоволенні повністю, з підстав його необґрунтованості.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у судове засідання не з'явився, участь представника не забезпечив, до початку судового засідання направив до суду письмові заперечення (а.с. 58 - 61).

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, до таких висновків суд прийшов з наступних підстав.

Як встановлено судом, 06.03.2014 р. між позивачем та ПАТ «КБ «Актив-Банк» було укладено договір банківського вкладу № ДФО-01-169345 строковий вклад «Актив прибутковий», сума вкладу становила 53 000 грн. на строк 1 місяць, тобто, з 06.03.2014 р. по 06.04.2014 р. зі сплатою 26 % річних (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було внесено депозитні кошти у розмірі 53 000 грн. на рахунок ПАТ «КБ «Актив-Банк», що підтверджується платіжним дорученням № 4428 від 06.03.2014 р. (а.с. 8).

06.06.2014 р. між позивачем та ПАТ «КБ «Актив-Банк» було укладено договір банківського вкладу № ДФО-01-180279 строковий вклад «Актив прибутковий», сума вкладу становила 1 032 євро на строк 3 місяці, тобто, з 06.06..2014 р. по 06.09.2014 р. зі сплатою 8,5 % річних (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору було внесено депозитні кошти у розмірі 1 032 євро. на рахунок ПАТ «КБ «Актив-Банк», що підтверджується платіжним дорученням № 42 від 06.06.2014 р. (а.с. 9)

Відповідно до п. 1 даного договору банк відкриває вкладнику депозитний рахунок та приймає на нього грошові кошти.

Позивач звертався до ПАТ «КБ «Актив-Банк» з письмовою заявою про повернення вкладів (а.с. 11).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 статті 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 р. N 516 (надалі за текстом - Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Виходячи з положень ст. 1059 ЦК України, п. 1.4 Положення, письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому, квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі.

При цьому, ч. 3 ст. 1058, ч. 2 ст. 1068 ЦК України встановлюють, що банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Як вбачається з положень ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, тому суд не приймає до уваги посилання представника позивача на неможливість виконання зобов'язань за вищезазначеним договором, в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

З огляду на встановлені судом обставини справи, за яких ПАТ «КБ «Актив-Банк» не було повернуто банківський вклад за договором банківського вкладу № ДФО-01-169345 строковий вклад «Актив прибутковий» у визначений договором строк, дату повернення вкладу - 06.04.2014 р., чим було порушено свої грошові зобов'язання, а відтак, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ПАТ «КБ «Актив-Банк» на користь позивача грошові кошти у розмірі 3 070 грн. 20 коп.

Розрахунки позивача, відповідачем в цій частині, з посиланням на належні та допустимі докази, спростовані не були.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 23.12.2014 року № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «АКТИВ- БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, прийнято рішення від 24.12.2014 року № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК» Шевченка Олександра Володимировича строком на 1 рік з 24.12.2014 р. по 23.12.2015 р. включно. Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв'язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», прийнятий 23.02.2012 р. Метою закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язана забезпечити збереження активів Банку, штучне зменшення ліквідаційної маси, в свою чергу, може стати підставою для порушення прав вкладників на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами й невиправданих видатків з державного бюджету та необґрунтованого навантаження на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, що спричинить майнову шкоду Державі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

З огляду на що, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України від 23.02.2012 р. № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладники - це фізичні особи (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), які уклали або на користь яких укладено договори банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або які є власниками іменного депозитного сертифіката

У відповідності до п. 16 ст. 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Враховуючи вищезазначені судом положення чинного законодавства, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. ч. 2, 3, 5 ст. 27 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку форму повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи з сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Частиною 2 ст. 28 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти.

У відповідності до ч. 5 6 ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. ст. 57 - 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. ст. 27 - 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, з огляду на встановлений законом порядок виплати коштів вкладнику в період дії тимчасової адміністрації та в процесі ліквідації банку, на основі з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення коштів за договором банківського вкладу № ДФО-01-180279 строковий вклад «Актив прибутковий» не знайшли свого підтвердженню, а тому підлягають залишенню без задоволення.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, з огляду на обраний позивачем спосіб захисту порушеного права щодо зобов'язання внести у Реєстр акцептованих вимог кредиторів вимогу на суму 5 967 грн. 20 коп. та задовольнити у четверту чергу та можливість втручання, таким чином, в дискреційні повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «АКТИВ-БАНК», в цій частині у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 526, 625, 631, 1058 - 1061, 1066, 1068, 1074 ЦК України, ст. ст. 2, 26 - 28, 36, 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положеннями Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 р. N 516, ст. ст. 3 - 14, 57 - 61, 88, 213 - 215, 223, 294 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк», третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про відшкодування збитків за банківськими вкладами та зобов'язання вчинити дії- задовольнити частково;

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) грошові кошти у розмірі 3 070 (три тисячі сімдесят) гривень 20 копійок;

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити;

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-банк» (Код ) на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок;

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Гребенюк