Справа № 296/2772/12-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" листопада 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Бондарчука В.В.,

секретарів Березовської О.О., Воєвуцької І.В., Тузенко А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, Корольовського районного відділу у м,Житомирі Управління державної міграційної служби у Житомирській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир»» про визнання членом сімї наймача, визнання права користування квартирою та зобов»язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, вимоги якого неодноразово уточнювала (том 1, а.с. 31-32, 152 155), та просила визнати її членом сімї наймача ОСОБА_3 у період з 1991р. по дату його смерті, а саме по 17.10.2011р., визнати за нею право постійного користування квартирою №16 за адресою: м.Житомир, вул.Селецька, 15, а також зобов»язати ОСОБА_2 міську раду та ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир»» укласти з нею договір найму квартири №16 за адресою: м.Житомир, вул.Селецька, 15, а відповідача Корольовський РВ у м. Житомирі УДМС У Житомирській області зареєструвати її у вказаній квартирі.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 1991 р. проживала разом з ОСОБА_3 однією сімєю без укладення шлюбу за адресою: АДРЕСА_1, разом вели спільне господарство, здійснювали ремонт квартири, мали спільний бюджет. Періодично ОСОБА_3 виїжджав на заробітки в Російську Федерацію, де й раптово помер 17.10.2011р. Оскільки ОСОБА_3 був одноособовим квартиронаймачем, вказана вище квартира не була приватизована ним за життя, а позивач проживає в ній і до сьогодні, сплачує комунальні платежі та не має іншого житла, тому просить з цих підстав позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради у судовому засіданні вимоги позову не визнала та заперечила проти їх задоволення.

Представники Корольовського РВ у м. Житомирі УДМС у Житомирській області в судове засідання не з»явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні питання поклався на розсуд суду (том 1, а.с. 218).

Представник ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир»» в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, допитані в судовому засіданні, пояснили, що є сусідами позивачки та їм відомо, що вона з померлим ОСОБА_3 близько п»ятнадцяти років проживали разом як одна сім"я, без реєстрації шлюбу. До них в гості приходили родичі позивачки. Під час перебування померлого на заробітках у Росії позивач робила ремонт у квартирі та сплачувала за комунальні послуги. Свідкам нічого невідомо стосовно питання про виселення позивача із спірної квартири.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, а також представника відповідача, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 23.11.1983р. ОСОБА_3 на підставі рішення виконавчого комітету Корольовської районної ради м.Житомира №526 від 16.11.1983р. видано ордер №01828 на право зайняття квартири АДРЕСА_2 (том 1, а.с. 43). Адресу будинку 60а по вул.Космонавтів змінено на будинок 15 по вул.Селецька, що стверджується поквартирною карткою та листом ТОВ КК «Коменерго-Житомир» від 12.12.2012р. №1857 (том 1, а.с. 42, 44).

З поквартирної картки та довідки ТОВ КК «Коменерго-Житомир» від 12.12.2012р. №1619 вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.02.1984 по 27.11.2011р., та його знято з реєстрації за вказаною адресою у звязку зі смертю (том 1, а.с.44 -47). Вказана квартира приватизована не була (том 1, а.с.42, 46).

ОСОБА_3 помер 17.10.2011р. в Росії, що стверджується свідоцтвом про смерть від 20.10.2011р. (том 1, а.с. 7).

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомир від 14.11.2012р. по справі №2о-177/12, що набрало законної сили, встановлено факт, що ОСОБА_1 постійно проживала однією сімєю з ОСОБА_3 у квартирі №16, по вул.Селецька, 15, у м.Житомир з 1991р. по день смерті останнього (том 1, а.с.52). Відповідно до положень ч.3 ст. 61 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Приписами ст.65 ЖК України визначено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Згідно ч.2 вказаної статті, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 3 вказаної статті передбачено, якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Також, на виконання вимог ухвали Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.09.2013 судом було встановлено наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 вселилася у спірну квартиру з письмової згоди наймача та вела з ним спільне господарство, оскільки, як встановлено в судовому засіданні з показів свідків та встановлено матеріалами справи, вона здійснювала оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_3, а саме вносила кошти в рахунок оплати вказаних послуг, починаючи з 2007р. та після смерті ОСОБА_3 (том 1, а.с. 11-21, 51, 270-273); з 24.03.1992р. неодноразово зверталася за допомогою до лікарів поліклініки №2, на її ім»я та саме на адресу «АДРЕСА_4» заведено медичну картку (том 1, а.с. 257 -268), договір на абонентське обслуговування (надання послуг кабельного телебачення) від 05.12.2006р. за адресою АДРЕСА_4 укладено також із ОСОБА_1, на підставі її заяви від 23.11.2006 (том 1, а.с. 269).

Стосовно письмової згоди ОСОБА_3 на вселення ОСОБА_1 до спірної квартири, судом встановлено наступне.

Позивач вказує, що вони разом із померлим ОСОБА_3 зверталися до ЖЕКу за їхнім місцем проживання із письмовими заявами про надання згоди на її вселення та реєстрацію у квартиру №16 за адресою: м.Житомир, вул.Селецька, 15.

Як вбачається із відповіді ТОВ «КК «КомЕнерго-Житомир»» за №1564 від 05.11.2013, письмових заяв від ОСОБА_3 стосовно вселення чи виселення ОСОБА_1 із квартири №16 за адресою: м.Житомир, вул.Селецька, 15, за період з 2008 року не поступало. Крім того,з цієї ж відповіді вбачається, що Компанія почала обслуговувати територію, на якій знаходиться будинок 15 по вул. Селецькій в м.Житомирі, з 2008 року. КВЖРЕП №10, який раніше обслуговував дану територію, розформований та будь-яких документів, які стосувалися заяв про вселення та виселення, в Компанію з КВЖРЕП №10 не передавалося. Також вказано, що згідно чинного законодавства, заяви (згоди) громадян про вселення чи виселення зберігаються протягом 3-х років (том 1, а.с. 162).

Представник ОСОБА_2 міської ради, заперечуючи проти позову, не надала суду доказів, а саме офіційних відомостей, що заяви про надання згоди на вселення та реєстрацію ОСОБА_1 у спірну квартиру не було. Відсутність такої інформації з КВЖРЕП №10 або знищення зазначених документів за терміном зберігання суд не може розцінювати як відсутність такої згоди, а тому суд вважає доведеною обставину про наявність письмової згоди одноособового квартиронаймача ОСОБА_3 на вселення ОСОБА_1 до спірної квартири.

Також в судовому засіданні відповідними доказами підтверджено, що у ОСОБА_1 відсутнє інше житло, за адресою якого вона зареєстрована (том 1, а.с. 165, 188).

Враховуючи встановлені судом обставини справи та приписи чинного законодавства, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання членом сімї наймача, визнання права користування квартирою №16 за адресою: м.Житомир, вул.Селецька, 15, та укладення договору найму цієї квартири є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Однак, вимога до Корольовського РВ у м. Житомирі УДМС у Житомирській області про реєстрацію ОСОБА_1 у вказаній квартирі не підлягає до задоволення, оскільки остання не зверталася до вказаного відповідача із такими заявами. Крім того, суд враховує, що укладення договору найму є безумовною підставою для реєстрації позивача у квартирі №16 за адресою: м.Житомир, вул.Селецька, 15.

Керуючись ст.ст. 47 Конституції України, ст.ст. 4-7, 9, 63, 64 Житлового кодексу України, ст.ст.3,10,60,208,209,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 членом сімї наймача ОСОБА_3, в період з 1991р. по 17.10.2011р.

Визнати за ОСОБА_1»ю Іванівною право на користування квартирою №16 за адресою: м.Житомир, вул.Селецька, 15.

Зобов»язати ОСОБА_2 міську раду та Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир»» укласти із ОСОБА_1»ю Іванівною договір найму житлового приміщення - квартири №16 за адресою: м.Житомир, вул.Селецька, 15.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 міської ради 160 грн. 50 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир»» 160 грн. 50 коп. сплаченого судового збору.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Cуддя В. В. Бондарчук

З оригіналом згідно. Суддя: