Справа №2/489/2027/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ ґУКРАЇНИ

(заочне)

26 листопада 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо медичний центр психоенергосугестії та лікувально оздоровчих програм «Луїза», третя особа - універсальна товарна біржа «Віконт Т» про визнання дійсним договору купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, яким просила визнати дійсним договір №1821 оформлений 06 жовтня 1999 р. універсальною товарною біржою «Віконт Т», відповідно до якого її мати ОСОБА_2 купила у товариства з обмеженою відповідальністю виробничо медичний центр психоенергосугестії та лікувально оздоровчих програм «Луїза» квартиру АДРЕСА_1.

Позов обґрунтований тим, що після смерті матері 24 липня 2014 р. вона не може оформити спадщину через невідповідність форми договору вимогам законодавства, про що їй було повідомлено нотаріусом.

До участі в справі ухвалою від 09 жовтня 2015 р. занесеною до журналу судового засідання залучено в якості третьої особи публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк».

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги уточнив в частині визначення відповідача (а.с.104), їх підтримав, погодився на заочний розгляд справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Представники третіх осіб універсальної товарної біржі «Віконт Т» та публічного акціонерного товариства «Укрінбанк в судове засідання не зявилися, письмових пояснень щодо позову не напарили.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, покази свідка, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Згідно копії спадкової справи №288/2014 заведеною Пятою миколаївською державною нотаріальною конторою після смерті 24 липня 2014 р. ОСОБА_2 спадщину після неї смерті прийняла за заповітом від 25 листопада 2010 р. та оформила на себе її донька ОСОБА_1 відповідними свідоцтвами від 26 березня 2015 р. (а.с.49-78).

Крім того державним нотаріусом Пятої миколаївської нотаріальної контори була винесена постанова від 04 лютого 2015 р. про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дій видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері на спадкове майно квартиру АДРЕСА_2, оскільки договір купівлі-продажу №1821 зареєстрований товарною біржею «Віконт-Т» 06 жовтня 1999 р. укладав продавець - не учасник біржі, а представник продавця не може бути членом біржі, таким чином правовстановлюючий документ на спадкове майно належним чином не оформлений (а.с.18).

Відповідно до оглянутого в судовому засіданні договору №1821 купівлі-продажу оформленого 06 жовтня 1999 р. універсальною товарною біржею «Віконт Т» квартиру АДРЕСА_2 продало ТОВ виробнично - медичний центр «Луїза» в особі директора ОСОБА_3, а купила квартиру ОСОБА_2. В договорі і продавець і покупець зазначені як члени біржи.

Повна назва юридичної особи продавця відповідно до відтиску печатки на договорі є такою - товариство з обмеженою відповідальністю виробничо медичний центр психоенергосугестії та лікувально оздоровчих програм «Луїза». Така юридична особа зареєстрована у ЄДРПОУ з 1993 р. і не виключена з цього реєстру дотепер (а.с.25).

Свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона в якості директора товариства з обмеженою відповідальністю виробничо медичний центр психоенергосугестії та лікувально оздоровчих програм «Луїза» продала за вказаним договором квартиру ОСОБА_2

Станом на 28 грудня 2012 р. власником даної квартири була ОСОБА_2 згідно зареєстрованого КП «ММБТІ» договору купівлі-продажу №1821 від 06 жовтня 1999 р. оформленого універсальною біржею «Віконт Т» (а.с.15).

У державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-яких прав та обтяжень на дану квартиру не зареєстровано (а.с.31). Але у єдиному реєстрі заборон відчуження обкатів нерухомого майна існують записи: 1) зареєстрований 30 червня 1996 р. запис про накладання арешту на квартиру на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва без номер від 22 червня 1998 р. за позовом Фіщенко щодо власника квартири ОСОБА_4; 2) зареєстрований 24 лютого 1998 р. запис про накладання заборони на квартиру на підставі договору застави №12 від 24 лютого 1998 р. між Миколаївською філією «Український інноваційний банк» та власником квартири ОСОБА_4

Відповідно до копій правовстановлюючих документів на дану квартиру наданих КП «ММБТІ» первісним її власником була ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 10 квітня 1997 р.(а.с.102). Потім згідно змісту свідоцтва №3640 від 14 липня 1999 р., посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5, воно було видано на підставі акту затвердженого начальником управління юстиції Ленінського району м. Миколаєва від 29 червня 1999 р. про те що торги не відбулися і квартира належить акціонерному товариству Український інноваційний банк» в особі Миколаївської філії (а.с.101).

Надалі на підставі договору №1744 оформленого 05 серпня 1999 р. універсальною товарною біржею «Віконт-Т» акціонерне товариство «Український інноваційний банк» в особі директора Миколаївської філії продало дану квартиру ТОВ виробничо - медичний центр «Луїза» і останнім покупцем квартири стала ОСОБА_2 на підставі договору, що вимагають визнати дійсним.(а.с.99, 100).

Згідно довідки архіваріуса Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільна справа №2-817/1998 р. за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення боргу знищена, єдиним документом є оригінал ухвали того ж суду від 13 серпня 1998 р. про затвердження мирової угоди між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та закриття провадження в справі.

У відповідності до довідки КП «ММБТІ» від 11 листопада 2015 р. в матеріалах БТІ інформація про забезпечення позову, арешти, обтяження стосовно даної квартири відсутня (а.с.98)..

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу житла повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Проте згідно ст. 47 цього ж Кодексу якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Договір купівлі-продажу №1821 оформлений 06 жовтня 1999 р. універсальною товарною біржею «Віконт Т», був зареєстрований КП «ММБТІ», де інформація на будь-які обтяження чи арешти стосовно даної квартири відсутня, неналежна форми цього договору перешкоджає позивачці оформити належно свої спадкові права після смерті матері, відомості щодо заперечення дійсності договору від осіб, які беруть участь в справі до суду не надійшли.

Тому позов слід задовольнити.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИ РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір №1821 оформлений 06 жовтня 1999 р. універсальною товарною біржою «Віконт Т» за яким ОСОБА_2 купила у товариства з обмеженою відповідальністю виробничо медичний центр психоенергосугестії та лікувально оздоровчих програм «Луїза» квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Д.Г. Губницький