У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

суддів Ковальчук Н.М., Оніпко О.В.,

секретаря судового засідання Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Рівненської області заяву представника позивача ОСОБА_1 „Кредитні ініціативи про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

в с т а н о в и л а:

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 30 липня 2014 року апеляційну скаргу представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи задоволено частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2014 року скасовано. Позов задоволено частково.

Відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині звернення стягнення на двокімнатну квартиру в АДРЕСА_1, загальною площею 63,8 та житловою 34,9 кв.м.

Задоволено позовні вимоги в частині звернення стягнення на нежитлове приміщення першого поверху, що складає ідеальну частку будівлі в м.Рівне вул.С.Петлюри,6а, загальною площею 213,5 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною, встановленою на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії виконавчих дій.

В заяві про ухвалення додаткового рішення заявник, посилаючись на ст.220 ЦПК України, вважає необхідним ухвалити додаткове рішення в якому зазначити точну суму грошових коштів, які підлягають стягненню за рахунок звернення стягнення на нежитлове приміщення першого поверху.

Перевіривши доводи викладені в заяві, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у даній справі виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 30 липня 2014 року зазначено в описові частині, про задоволення позовних вимоги ОСОБА_1 „Кредитні ініціативи, в частині звернення стягнення на нежитлове приміщення першого поверху, що складає ідеальну частку будівлі в м.Рівне вул.С.Петлюри,6а, загальною площею 213,5 кв.м. та провести дії щодо реалізації цього майна шляхом проведення прилюдних торгів, в рахунок погашення заборгованості за іпотечним кредитним договором №725/05 від 22 червня 2005 року, що складає 29730 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 237631 грн. 89 коп., по відсотках за користування кредитом 15842,71 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 126630 грн. 78 коп., пеня 2856,20 долара США, що за курсом НБУ на дату розрахунку становить 22829 грн. 61 коп., а загальна заборгованість в національній валюті складає 387092 грн. 28 коп.

В позові не містились вимоги щодо стягнення грошових коштів, які підлягають стягненню за рахунок звернення стягнення на нежитлове приміщення, про що зазначається позивачем у заяві про ухвалення додаткового рішення.

В резолютивній частині рішення апеляційного суду від 30 липня 2014 року вказано

порядок реалізації майна, що підлягало зверненню, а саме шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною, встановленою на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії виконавчих дій, що відповідає позовним вимогам з дотриманням вимог визначених ст.215 ЦПК України.

Рішення апеляційного суду Рівненської області від 30 липня 2014 року відповідає приписам ст.39 Закону України „Про іпотеку, за якою при реалізації предмета іпотеки за рішенням суду, суд зазначає загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

За приписами п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року „Про судове рішення додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обовязки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

За викладених обставин вимоги позивача щодо укладення додаткового рішення у справі є безпідставними та необґрунтованими, побудовані на вимогах, що суперечать приписам ст.220 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.1 ст.220 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Відмовити ОСОБА_1 „Кредитні ініціативи в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення на рішення апеляційного суду Рівненської області від 30 липня 2014 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Головуючий Ю.М. Рожин

Судді Н.М. Ковальчук

ОСОБА_4