справа №619/1304/15-ц
провадження №2/619/836/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року Дергачівський районний суд

Харківської області

в складі: головуючого - судді Якименко Л.О.

при секретарі Ломановій І.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом третьої Харківської державної нотаріальної контори від 12.02.1955 р. (за реєстровим №2-1109), батькові позивача ОСОБА_2 та його рідній сестрі ОСОБА_3 в рівних частинах належав житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно витягу з протоколу №4 від 01.03.1955 року виконкому Вільшанської селищної ради гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було дозволено перебудувати старий житловий будинок на новий житловий будинок.

Новий житловий будинок літ. «А-1» (з верандою літ. «а» та ганком літ. «а1») загальною площею 59,40 кв.м., житловою площею 28,10 кв.м. був побудований ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період з 1955 по 1975 рік, але право власності на нього ними в встановленому законом порядку оформлено не було.

Також в період з 1976 року по 1977 рік ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сумісно були збудовані наступні надвірні будівлі: погріб літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Д» та вбиральня літ. «Г».

Згідно технічного висновку, виконаного ТОВ «Харківреконструкція» про стан будівельних конструкцій та можливість збереження та подальшої експлуатації житлового будинку та надвірних будівель, розташованих в АДРЕСА_1, встановлено, що всі головні будівельні конструкції вищезазначеного будинку та надвірних будівель деформацій не мають, знаходяться в задовільному технічному стані та відповідають умовам міцності і стійкості та придатні для подальшої експлуатації, зазначені будівлі відповідають діючим вимогам архітектурних, будівельних, санітарних і пожежних норм та придатні для подальшої експлуатації за призначенням та проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача (рідна сестра батька позивача ОСОБА_2) - ОСОБА_3.

Ще за життя тітка позивача ОСОБА_3 залишила заповіт, який був засвідчений 25.11.1987 року секретарем виконкому Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, згідно з яким усе своє майно вона заповіла позивачу ОСОБА_1.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв у встановлений законом шестимісячний строк шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, мешкаючи та будучи зареєстрованим у вищезазначеному житловому будинку, сплачуючи платежі за будинок та користуючись речами померлої.

Батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ще за життя батько позивача ОСОБА_2 залишив заповіт, який був засвідчений 25.11.1987 року секретарем виконкому Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, згідно з яким усе своє майно він заповів позивачу ОСОБА_1.

Позивач не може оформити спадщину після смерті батька у зв'язку з тим, що в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому нотаріусом третьої Харківської державної нотаріальної контори від 12.02.1955 р. (за реєстровим №2-1109), згідно з яким батькові позивача ОСОБА_2 та його рідній сестрі ОСОБА_3 в рівних частинах належав житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, було помилково вказане прізвище батька позивача як «ОСОБА_2», а не «ОСОБА_2» згідно з паспортом.

Той факт, що вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом належить батькові позивача ОСОБА_2 підтверджується спів падінням у ньому його прізвища (за винятком однієї літери), його імені та по-батькові, довідкою Вільшанської селищної ради про його постійне проживання в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, згідно з якою матір'ю ОСОБА_4 та його рідної сестри ОСОБА_3 в самому свідоцтві про право власності на спадщину за законом.

Позивач вважає, що видаючи свідоцтво його батькові ОСОБА_2 та його сестрі ОСОБА_3 після смерті їх матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, нотаріус помилково вказала прізвище сина померлої як «ОСОБА_2» замість «ОСОБА_2».

Враховуючи, що згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом третьої Харківської державної нотаріальної контори від 12.02.1955 р. (за реєстровим №2-1109), батькові позивача ОСОБА_2 та його рідній сестрі ОСОБА_3 в рівних частинах належав вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями, а також надалі ними спільно, в рівних долях були збудовані новий житловий будинок літ. «А-1» (з верандою літ. «а» та ганком літ. «а1») загальною площею 59,40 кв. м., житловою площею 28,10 кв. м. та надвірні будівлі: погріб літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Д» та вбиральня літ «Г», то частка кожного із них складає 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просив позов задовольнити і розглянути справу за його відсутності та без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе.

Відповідач по справі - представник Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві голова Вільшанської селищної ради Литвинов О.І. просив справу розглядати та винести рішення за відсутності представника селищної ради.

Третя особа по справі представник інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області в судове засідання не з'явився,повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином, про що в справі мається повідомлення про отримання судової повістки 26 травня 2015 року. Про поважні причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Суд, вважає можливим справу розглянути за відсутності сторін по справі. На підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, щозгідно свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом третьої Харківської державної нотаріальної контори від 12.02.1955 р. (за реєстровим №2-1109), батькові позивача ОСОБА_2 та його рідній сестрі ОСОБА_3 в рівних частинах належав житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно витягу з протоколу №4 від 01.03.1955 року виконкому Вільшанської селищної ради гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було дозволено перебудувати старий житловий будинок на новий житловий будинок.

Новий житловий будинок літ. «А-1» (з верандою літ. «а» та ганком літ. «а1») загальною площею 59,40 кв.м., житловою площею 28,10 кв.м. був побудований ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період з 1955 по 1975 рік, але право власності на нього ними в встановленому законом порядку оформлено не було.

Також в період з 1976 року по 1977 рік ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сумісно були збудовані наступні надвірні будівлі: погріб літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Д» та вбиральня літ. «Г».

Згідно технічного висновку, виконаного ТОВ «Харківреконструкція» про стан будівельних конструкцій та можливість збереження та подальшої експлуатації житлового будинку та надвірних будівель, розташованих в АДРЕСА_1, встановлено, що всі головні будівельні конструкції вищезазначеного будинку та надвірних будівель деформацій не мають, знаходяться в задовільному технічному стані та відповідають умовам міцності і стійкості та придатні для подальшої експлуатації, зазначені будівлі відповідають діючим вимогам архітектурних, будівельних, санітарних і пожежних норм та придатні для подальшої експлуатації за призначенням та проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача (рідна сестра батька позивача ОСОБА_2) - ОСОБА_3.

Ще за життя тітка позивача ОСОБА_3 залишила заповіт, який був засвідчений 25.11.1987 року секретарем виконкому Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, згідно з яким усе своє майно вона заповіла позивачу ОСОБА_1.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач прийняв у встановлений законом шестимісячний строк шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, мешкаючи та будучи зареєстрованим у вищезазначеному житловому будинку, сплачуючи платежі за будинок та користуючись речами померлої.

Батько позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ще за життя батько позивача ОСОБА_2 залишив заповіт, який був засвідчений 25.11.1987 року секретарем виконкому Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, згідно з яким усе своє майно він заповів позивачу ОСОБА_1.

Позивач не може оформити спадщину після смерті батька у зв'язку з тим, що в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому нотаріусом третьої Харківської державної нотаріальної контори від 12.02.1955 р. (за реєстровим №2-1109), згідно з яким батькові позивача ОСОБА_2 та його рідній сестрі ОСОБА_3 в рівних частинах належав житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, було помилково вказане прізвище батька позивача як «ОСОБА_2», а не «ОСОБА_2» згідно з паспортом.

Той факт, що вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом належить батькові позивача ОСОБА_2 підтверджується спів падінням у ньому його прізвища (за винятком однієї літери), його імені та по-батькові, довідкою Вільшанської селищної ради про його постійне проживання в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, згідно з якою матір'ю ОСОБА_4 та його рідної сестри ОСОБА_3 в самому свідоцтві про право власності на спадщину за законом.

Згідно повідомлення завідуючої Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області Якименко О.І. вих. № 1031/01-16 від 05.06.2015 р. - після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно перевірених алфавітних книг обліку спадкових справ з 1995 року та по теперішній час до Дергачівської державної нотаріальної контори в шести місячний термін заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило, спадкова справа не заводилась. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Перевірку проведено тільки за записами в книгах - папероносіях, перевірка архівом чи конторою (реєстраторами) наявності спадкових справ в Спадковому реєстрі та видача зі спадкового реєстру інформаційної довідки про наявність (відсутність) заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину можлива лише за умови подання письмового запиту, складеного за встановленою положенням про Спадковий реєстр формою (Додаток 10).

Згідно повідомлення завідуючої Харківським обласним державним нотаріальним архівом Остапенко Ю.А. №1172/01-21 від 15.05.2015 р., що згідно з редакцією Закону України «Про нотаріат» від 01.10.2008 року № 614-VI, з 2009 року право оформлення спадкових справ надано приватним та державним нотаріусом, місце відкриття спадщини визначається нотаріальним округом, в якому зареєстровано приватного нотаріуса/нотаріальну контору та відноситься до компетенції державної нотаріальної контори та приватних нотаріусів. Перевірку наявності спадкової справи після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_3, яка мешкала за адресою: АДРЕСА_1, було проведено за документами Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, оскільки місце відкриття спадщини в даному випадку до 2009 року відносилося за територіальністю до меж обслуговування цією конторою. Документи-папероносії зазначеної нотаріальної контори передано до архіву за 1955-1994 роки, а з 1995 року зберігаються в нотаріальній конторі (п. 13 Положення про державний нотаріальний архів, затвердженого наказом №870/5 Міністерства юстиції України від 18.05.2009 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2009 року за №443/16459). За наявними в нотаріальному архіві даними, згідно з записами в алфавітній книзі обліку спадкових справ Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області за 1972-1995 роки, заяви про прийняття спадщини, відмову від спадщини та про видачу свідоцтв про право на спадщину від спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 гр. ОСОБА_3 до нотаріальної контори не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Інформація про заведення вищезазначеної спадкової справи в період з 1996 року в нотаріальному архіві відсутня і може бути надана Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області за 1996 року по 2008 рік включно.

Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), передбачені дії, що свідчать про прийняття спадщини, а саме, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

· якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Згідно ст. 554 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), в разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті 528, 534 цього Кодексу) його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках

Позивач по справі - ОСОБА_1 прийняв у встановлений законом шестимісячний строк шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, мешкаючи та будучи зареєстрованим у вищезазначеному житловому будинку, сплачуючи платежі за будинок та користуючись речами померлої.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Встановлення факту, що має юридичне значення, передбачене ст. 256 ЦПК України. Згідно ст. 256 ч.2 ЦПК України, а саме у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 534, 553, 554, 548-549ЦК УРСР (в редакції 1963 року), керуючись ст.ст. 57-60, 256 ч.2 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ПозовОСОБА_1задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого документу: свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом третьої Харківської державної нотаріальної контори від 12.02.1955 р. (за реєстром №2-1109), виданого на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частинах кожному житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Визначити долю кожного із співвласників - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в житловому будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район АДРЕСА_1 в розмірі по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» (з верандою літ. «а» та ганком літ. «а1») загальною площею 59,40 кв.м., житловою площею 28,10 кв.м. з надвірними будівлями: погрібом літ. «Б», сараєм літ. «В», сараєм літ. «Д» та вбиральнею літ. «Г», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1право власності на 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» (з верандою літ. «а» та ганком літ. «а1») загальною площею 59,40 кв.м., житловою площею 28,10 кв.м. з надвірними будівлями: погрібом літ. «Б», сараєм літ. «В», сараєм літ. «Д» та вбиральнею літ. «Г», що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.О.Якименко