Провадження №2/761/8747/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Рибака М.А.,

при секретарі Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва в залі судових засідань цивільну справу позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк»звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом про стягнення із відповідача суми заборгованості за кредитним договором № ВLаЖГА00026175 від 11.04.2011 року в розмірі 8664,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2був укладений вказаний кредитний договір про надання відповідачу кредиту в сумі 13000,00 грн. з терміном погашення кредитних ресурсів до 11.04.2014 року зі сплатою відсотків в розмірі 15 % річних за користування кредитними коштами, комісією за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту. На виконання умов кредитного договору відповідачу було надано кредит у вказаному розмірі, тобто позивач повністю виконав свої зобов'язання перед відповідачем за договором. В період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору та не здійснював погашення належних до сплати щомісячних платежів як це передбачено кредитним договором.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1444,94 грн., 6,39 грн. прострочених процентів за користування кредитом та 7213,47 грн. плати за пропуск платежів.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив суд відмовити в задоволені позовних вимог. Вважав вимоги не обгрунтованими та не доведеними. При цьому заявив про застосування позовної давності.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 11.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та ОСОБА_2був укладений кредитний договір №ВLаЖГА00026175 про надання відповідачу кредиту в сумі 13000,00 грн. з терміном погашення кредитних ресурсів до 11.04.2014 року зі сплатою відсотків в розмірі 15 % річних за користування кредитними коштами, комісією за управління кредитом в розмірі 1,75 % від суми кредиту (а.с.6-13).

Відповідач зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки шляхом внесення щомісячного платежу відповідно до Додатку № 1 (Графік погашення заборгованості за Кредитом та процентами) до Договору (а.с.14-15).

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Кредитного договору Банк надає Позичальнику грошові кошти (надалі за текстом - «Кредит») в національній валюті України в сумі, зазначеній в п.1 Спеціальної частини Договору, у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії, а Позичальник зобов'язується повернути Кредит та сплатити Банку плату за користування кредитними коштами, комісії та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим Договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід'ємну частину цього Договору. Кредит надається Позичальнику на поточні потреби, а також для оплати послуг Банка та супутніх послуг.

Строк кредитування становить: з дня фактичного надання Кредиту на умовах Договору включно по дату, визначену в п. 2 Спеціальної частини Договору як «Термін повернення Кредиту». Строк кредитування може бути змінено на підставі домовленості Сторін та/або на умовах цього Договору. Моментом повного виконання боргових зобов'язань Позичальником за цим Договором є день зарахування на відповідні рахунки Банку в повному обсязі суми Кредиту, нарахованих процентів за користування ним, інших плат, передбачених Договором, та штрафних санкцій, які можуть бути застосовані до Позичальника в наслідок невиконання або неналежного виконання ним умов Договору. Місцем виконання Договору є місцезнаходження Банку.

Відповідно до п. 1.5, 1.6 цього Договору за користування Кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі, зазначеному в п.3 Спеціальної частини Договору (номінальна ставка). За обслуговування Кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом, розмір якої зазначається в п.4 Спеціальної частини Договору.

Згідно п. 2.4.2 Договору проценти та комісію за управління Кредитом Позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення частини Кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості за кредитом, наведеному у Додатку № 1 цього Договору (надалі за текстом - «Графік»).

Відповідно до п. 2.4.3. при простроченні повернення Кредиту проценти за користування простроченими до повернення сумами коштів нараховуються в порядку, визначеному п. 2.4.1 Загальної частини Договору.

Пунктом 2.5.1 передбачено, що Позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок ПАТ «ВІЕйБі Банк», вказаний в п.6 Спеціальної частини Договору (надалі - «Рахунок-кореспондент»), у валюті Кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу Банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суми платежів, встановлені в Графіку, а також в сумах комісії за управління Кредитом.

Відповідно до п. 2.7.1 Кредитного договору незважаючи на інші положення цього Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у визначеній ним частині, у випадку невиконання Позичальником своїх боргових та інших зобов'язань за цим Договором або правомірних вимог Банку. При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути вчинене протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання Позичальником відповідної письмової вимоги Банку.

Відповідно до п. 4.2 Договору у випадку невиконання Позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3 Загальної частини Договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за Договором перевищило 60 (шістдесят) календарних днів, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку штраф у розмірі, зазначеному в п. 8 Спеціальної частини Договору.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, доказів зворотного відповідачем суду не надано.

Проте відповідач порушив виконання своїх зобов'язань стосовно щомісячного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування Кредитом, як це передбачено п. 2.5.2. Кредитного договору.

Виходячи із вищевказаного, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач умови Кредитного договору не виконує належним чином, в результаті чого станом на 20.08.2015 року утворилась заборгованість, загальна сума якої за кредитом становить 8664,80 грн. та складається із простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 1444,94 грн., заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 6,39 грн., плпта за пропуск платежів в розмірі 7213,47 грн., відповідно до розрахунку заборгованості, перевіреному у судовому засіданні (а.с.4-5).

Відповідачем не було надано належних і допустимих доказів щодо виконання ним умов договору належним чином.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частки позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає доведеною суму боргу, яка утворилась станом на 20.08.2015 року в розмірі 1444,94 грн. простроченої суми кредиту та 6,39 грн. прострочених процентів за користування кредитом, і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по вказаному кредитному договору.

Разом із тим, в судовому засіданні представник відповідача заявив про застосування позовної давності до вимог про стягнення штрафу в сумі 7213,47 грн.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до абз. 2 та 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року N 14, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Згідно із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України під час розгляду справи № 6-160цс14 від 19.11.2014 року несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про застосування позовної давності до вимог про стягнення штрафу на виконання п. 4.2. кредитного договору за період з 12.04.2011 року по 28.08.2014 року, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій в оплату пропуску платежів підлягають частковому задоволенню в сумі 3138,24 грн. за період з 29.08.2014 року по 20.08.2015 року.

Беручи до уваги наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний банк» до ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню в сумі 1444,94 грн. заборгованості за кредитним договором, 6,39 грн. прострочених процентів за користування кредитом та 3138,24 грн. штрафних санкцій в оплату пропуску платежів

У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 524, 525, 526, 530, 549, 554, 589, 625,1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179,209, 212-215, 233 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1444,94 грн., 6,39 грн. прострочених процентів за користування кредитом та 3138,24 грн. штрафних санкцій в оплату пропуску платежів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ М.А. РИБАК