РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/6443/15-ц

Пров. №2/668/1858/15

17.11.2015

Суворовський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Гаврилова Д.В.

при секретарі Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому просила стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти, внесені на депозитні вклади нараховані відсотки, упущену вигоду, індекс інфляції та три відсотки річних відповідно до договорів-заяв № 326933/55305/3-14 від 17.09.2014 року; № 326933/55605/3-14 від 18.09.2014 року; № 326933/56135/3-14 від 19.09.2014 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 17.09.2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір строкового банківського вкладу № 326933/55305/3-14, на виконання якого позивачем передано відповідачу грошові кошти в розмірі 1150 дол.США, а банк зобовязався повернути вклад та сплатити відсотки відповідно до умов договору. Датою повернення коштів було визначено 17.12.2014 року.

18.09.2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір строкового банківського вкладу № 326933/55605/3-14, на виконання якого позивачем передано відповідачу грошові кошти в розмірі 1145 дол.США, а банк зобовязався повернути вклад та сплатити відсотки відповідно до умов договору. Датою повернення коштів було визначено 18.12.2014 року.

19.09.2014 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір строкового банківського вкладу № 326933/56135/3-14, на виконання якого позивачем передано відповідачу грошові кошти в розмірі 600 дол.США, а банк зобовязався повернути вклад та сплатити відсотки відповідно до умов договору. Датою повернення коштів було визначено 19.12.2014 року.

Після закінчення терміну дії договорів позивач звернулась з вимогою про повернення всіх коштів, однак банком було сплачено лише 900 дол.США вкладу за договором № 326933/55305/3-14, частково проценти за користування вкладом за договором № 326933/55605/3-14 в сумі 5 дол.США та 3 дол.США за договором № 326933/56135/3-14. Більше жодних розрахунків не проводилось.

Тому позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач та її представник в судове засідання не зявились, надали суду заяву в якій просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Додатково повідомили, що на час розгляду справи жодних виплат від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб позивач не отримувала.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак в матеріалах справи містяться надані ним письмові заперечення проти позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.09.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір строкового банківського вкладу «Нові гроші» № 326933/55305/3-14 в іноземній валюті, на виконання якого позивачем передано відповідачу грошові кошти в розмірі 1150 дол.США, а банк зобовязався повернути вклад та сплатити 12,5 % відсотків річних. Датою повернення коштів було визначено 17.12.2014 року.

Згідно квитанції від 17.09.2014 року ОСОБА_1 передано відповідачу кошти в сумі 1150 дол.США.

Після закінчення терміну дії договору позивач звернулась з вимогою про повернення вкладу з нарахованими відсотками.

Відповідно квитанцій, що містяться в матеріалах справи, банком було сплачено позивачу 900 дол.США владу.

18.09.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір строкового банківського вкладу «Нові гроші» № 326933/55605/3-14 в іноземній валюті, на виконання якого позивачем передано відповідачу грошові кошти в розмірі 1145 дол.США, а банк зобовязався повернути вклад та сплатити відсотки за ставкою 12,5 % річних. Датою повернення коштів було визначено 18.12.2014 року.

Згідно квитанції від 18.09.2014 року ОСОБА_1 передано відповідачу кошти в сумі 1145 дол.США.

Після закінчення терміну дії договору позивач звернулась з вимогою про повернення вкладу з нарахованими відсотками.

Відповідно квитанцій, що містяться в матеріалах справи, банком було сплачено позивачу частково проценти за користування вкладом в сумі 5 дол. США.

19.09.2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір строкового банківського вкладу «Нові гроші» № 326933/56135/3-14 в іноземній валюті, на виконання якого позивачем передано відповідачу грошові кошти в розмірі 600 дол.США, а банк зобовязався повернути вклад та сплатити відсотки за ставкою 12,5 % річних. Датою повернення коштів було визначено 19.12.2014 року.

Згідно квитанції від 19.09.2014 року ОСОБА_1 передано відповідачу кошти в сумі 600 дол.США.

Після закінчення терміну дії договору позивач звернулась з вимогою про повернення вкладу з нарахованими відсотками.

Відповідно квитанцій, що містяться в матеріалах справи банком було сплачено позивачу частково проценти за користування вкладом в сумі 3 дол.США.

Відповідно до листа №14/2469 від 03.11.2015 року наданого банком, ОСОБА_1 кошти від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не отримувала.

Згідно вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти зобов'язання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно вимог ч. 5 ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу в банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 1058 ЦК України визначено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку. Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобовязаний за розпорядження клієнта видати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку розрахункового документа.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За змістом ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні знайшло своє повне підтвердження те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання та не повернув позивачу всі кошти за договорами-заявами № 326933/55305/3-14 від 17.09.2014 року; № 326933/55605/3-14 від 18.09.2014 року та № 326933/56135/3-14 від 19.09.2014 року. Тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Разом з тим, позов підлягає частковому задоволенню у звязку з наступним.

Вимоги щодо стягнення депозитного вкладу та нарахованих відсотків з врахуванням інфляційних витрат відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають. Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні. З чого слідує, що вимоги ст. 625 ЦК України щодо повернення суми з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на зобов'язання визначені у гривні.

Згідно матеріалів справи в якості депозитного вкладу позивачем передано саме долари США, суму заборгованості розраховано також виходячи з курсового співвідношення національної валюти до доларів США. Тому в задоволені позову в цій частині слід відмовити.

Згідно розрахунків позивачем включено до розміру заборгованості суму упущеної вигоди. Посилаючись на приписи ст. 22 ЦК України, вона просить стягнути з відповідача упущену вигоду. Однак положеннями ст. 22 ЦК України врегульовані деліктні правовідносини, а правовідносини, що склались між сторонами з приводу депозитного вкладу, є зобовязальними, вони врегульовані спеціальними нормами щодо депозитного вкладу та банківського рахунку. Отже, в задоволенні позову в частині вимог про стягнення упущеної вигоди слід також відмовити.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд вважає, що позивач не довів наявність самої шкоди у вигляді упущеної вигоди. Всі розрахунки в цій частину ґрунтуються на припущеннях.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за депозитними договорами № 326933/55305/3-14 від 17.09.2014 року - 297,77 дол. США, що за курсом 23,21 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.11.2015 року складає 6911,24 грн. (250 дол. США сума банківського вкладу, 0,43 дол. США проценти за користування вкладом, 44,91 дол. США пеня, 3% річних в сумі 2,43 дол. США); № 326933/55605/3-14 від 18.09.2014 року -1369,94 дол. США, що за курсом 23,21 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.11.2015 року складає 31796,3 грн. (1145 дол. США сума банківського вкладу, 0,74 дол. США проценти за користування вкладом, 210,37 дол. США пеня, 3% річних в сумі 13,83 дол. США); № 326933/56135/3-14 від 19.09.2014 року - 717,23 дол. США, що за курсом 23,21 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.11.2015 року складає 16646,91 грн. (600 дол. США сума банківського вкладу, 0,25 дол. США проценти за користування вкладом, 109,78 дол. США пеня, 3% річних в сумі 7,2 дол. США).

Керуючись ст.ст. 95, 525, 527, 530, 610-612, 629, 1058, 1060, 1061, 1068 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (, місце знаходження: 04050, м. Київ, вул. Артема, 60) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором-заявою № 326933/55305/3-14 про банківський строковий вклад «Нові гроші» від 17.09.2014 року в сумі 6911,24 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (, місце знаходження: 04050, м. Київ, вул. Артема, 60) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором-заявою № 326933/55605/3-14 про банківський строковий вклад «Нові гроші» від 18.09.2014 року в сумі 31796,3 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (, місце знаходження: 04050, м. Київ, вул. Артема, 60) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором-заявою № 326933/56135/3-14 про банківський строковий вклад «Нові гроші» від 19.09.2014 року в сумі 16646,91 грн.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_2