Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/728/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Ковальчук С. Я.
Доповідач Гайсюк О. В.
УХВАЛА

Іменем України

04.06.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Гайсюка О.В.

суддів - Голованя А.М.,Карпенка О.Л.

при секретарі - Дімановій Н.І.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя.

Позивач зазначив, що 19.09.1998 року він та відповідач ОСОБА_3 уклали шлюб, який за рішенням суду розірвано 04.10.2011 року.

За час шлюбу було придбано за спільні кошти м'який куточок ? 4000 грн., шафа ? 1500 грн., пральна машина Samsung ? 3000 грн., мікрохвильова піч ? 600 грн. Усього на суму ? 9100 грн.

Посилаючись на це, позивач в порядку поділу цього майна просив стягнути із ОСОБА_3 на свою користь половину вартості цього майна у сумі 4550 грн.

Рішенням Гайворонського районного суду від 03.02.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, на невідповідність рішення нормам матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача з доводами скарги не погодився.

Позивач ОСОБА_2 належним чином, під розписку, повідомлений про час та місце розгляду справи (судова повістка вручена 13.05.2015 р.?а.с.81-82), але у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 19.09.1998 року, а розірвано за рішенням суду від 04.10.2011 року (а.с.7).

Під час шлюбу, за спільні кошти ними було придбано: м'який куток, шафа, пральна машина, мікрохвильова піч. Все це майно сторони оцінили у сумі 9100 грн.

Відмовляючи позивачу у задоволенні його вимог про стягнення грошової компенсації у сумі 4550 грн. за половину вартості майна, яке він просив поділити, суд правильно виходив з того, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач ОСОБА_3, пояснила, що у 2011 році вона вимушена була разом з дитиною через сварку з позивачем переїхати на проживання до своїх батьків, все майно залишилося в будинку АДРЕСА_1 у м. Гайвороні де вони з відповідачем проживали. Позивач з серпня 2011 року проживав у цьому будинку сам та здавав цей будинок в оренду, ніякого майна вона з будинку не брала, у батьків проживає до теперішнього часу (а.с.84).

Позивач не довів того, що на момент звернення до суду з позовом майно є в наявності у відповідача, що воно не відчужене, або відчужене саме відповідачем без згоди позивача.

Адже позивач не надав акту опису майна, не просив суд в порядку забезпечення позову накласти арешт на майно, яке знаходилось, на його думку, у відповідача чи у третіх осіб.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що наявність майна у колишньої дружини підтверджено висновком дільничного інспектора міліції (а.с.22) не приймається колегією суддів, оскільки цей висновок ґрунтується на письмових поясненнях ОСОБА_4, яка тимчасово орендувала житло у ОСОБА_2 (а.с.23-24).

Відповідач допускає, що саме особи, які орендували будинок, де залишалося майно подружжя могли забрати майно для придбання спиртних напоїв.

Позивач не заявляв клопотання про допит ОСОБА_4 (в поясненні ? а.с.23 її адреса не зазначена) у якості свідка у суді першої інстанції, не просив цього в апеляційній скарзі (а.с.44-45) у зв'язку з неявкою позивача у судове засідання апеляційного суду, суд не міг роз'яснити йому право заявити клопотання про виклик свідків для допиту у суді апеляційної інстанції, та про вжиття заходів забезпечення позову шляхом арешту майна, яке він бажає поділити.

Оголошення, фото, на які посилається позивач, не можуть бути доказами у справі, оскільки не підтверджено їх походження.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку про недоведеність вимог позивача (ст.60 ЦПК). Адже поділ майна, придбаного подружжям, можливо здійснити лише за умови, що відоме місцезнаходження цього майна.

Оскільки рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального права, то підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: