Справа № 2218/5223/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі Ленчицькій А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції,

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, посилаючись на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 13 липня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто 3500 грн. боргу та 349,60 судових витрат. Також рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 23 квітня 2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто 3900 грн. боргу та 214,60 судових витрат.

Скаржники звернулися до Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про примусове виконання означених рішень, проте з 2012 року і по сьогоднішній день необхідні виконавчі дії не проводяться.

Просять визнати дії державних виконавців Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції щодо примусового виконання судових рішень про стягнення боргу з ОСОБА_3 неправомірними та зобовязати їх виконати усі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», по примусовому виконанню судових рішень.

Скаржники та державний виконавець Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що 24.09.2012 р. постановою головного державного виконавця Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції на підставі заяви ОСОБА_2 було відкрите виконавче провадження ВП №34427040 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3849,60 грн. Постановою головного державного виконавця Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 01.10.2012 р. виконавче провадження ВП №34427040 було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 36253516.

01.10.2012 р. постановою головного державного виконавця Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції на підставі заяви ОСОБА_1 було відкрите виконавче провадження ВП №34532955 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4114,60 грн. А постановою головного державного виконавця Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 08.10.2012 р. виконавче провадження ВП №34532955 було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 36253516.

26.09.2012 р. та 03.10.2012 р. ОСОБА_3 викликалася державним виконавцем для сплати боргу за виконавчими листами.

Листами від 26.09.2012 р., 03.10.2012 р., 24.12.2012 р. головним державним виконавцем були направлені запити у БТІ м. Хмельницького, Держтехнагляду м. Хмельницького, до Хмельницького міського центру зайнятості, сектору АДР УДМС України в Хмельницькій обл., Держкомзему м. Хмельницького, ГУ ПФУ у Хмельницькій обл. щодо наявності зареєстрованого за ОСОБА_3 майна.

14.01.2013 р. постановою головного державного виконавця Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про примусовий привід ОСОБА_3 Згідно рапорту ДІМ СДІМ Зарічанського ВМ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій обл. від 25.01.2013 р. в ході виконання постанови двері ніхто не відчинив.

15.11.2012 р., 24.01.2013 р., 18.03.2014 р., 10.04.2014 р., 05.08.2014 р., 03.12.2014 р., 12.02.2015 р. державними виконавцями Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції під час виїзду за місцем проживання ОСОБА_3 були складені акти про те, що двері ніхто не відкрив, боржнику було залишено повістку із вимогою зявитися до державного виконавця.

12.12.2014 р. постановою державного виконавця Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про примусовий привід ОСОБА_3 Згідно рапорту ДІМ Зарічанського ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій обл. від 29.12.2014 р. в ході виконання постанови двері ніхто не відчинив, а тому здійснити привід не представилось можливим.

За поданням державного виконавця Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25.02.2015 р. було дозволено державному виконавцю проникнути у квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на праві власності.

10.06.2015 р. державним виконавцем відділу ДВС Ярмолинецького РУЮ було здійснено виїзд за місцезнаходженням нерухомого майна в с. Королівка, вул. Гошішня, 6 та встановлено, що ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає і не зареєстрована, про що листом №03-21/3802 від 25.06.2015 р. повідомлено Другий МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції.

07.05.2015 р. начальником Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції було направлено до Хмельницького МВ УМВС України у Хмельницькій обл. подання про вчинення кримінального правопорушення.

04.11.2015 р. державним виконавцем Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції були складені акти опису та арешту майна.

Вимогою державного виконавця Другого МВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 29.10.2015 р. було зобовязано ОСОБА_3 надати вільний доступ до АДРЕСА_2.

Заявою від 05.11.2015 р. ОСОБА_3 повідомила державного виконавця про те, що вона зобовязується виплатити борг частинами із службами, де є заборгованість.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що протягом 2012-2014 років державним виконавцем не у повному обсязі вчинялися виконавчі дії з примусового виконання рішень Хмельницького міськрайонного суду від 23 квітня 2012 року та 13 липня 2012 року. Фактично виконавчі дії протягом зазначеного періоду зводилися до виклику ОСОБА_3 до державного виконавця, виїзду за місцем її проживання та до направлення запитів з приводу наявності зареєстрованого за ОСОБА_3 майна. При цьому не проконтрольовано надходження відповідей на направлені запити. Не здійснено дій щодо виявлення коштів чи іншого майна ОСОБА_3, не звернуто стягнення на майно ОСОБА_3

За таких обставин, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню. Слід визнати неправомірними дії державних виконавців Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції щодо не вчинення у повному обсязі дій щодо примусового виконання судових рішень про стягнення боргу з ОСОБА_3 протягом 2012-2014 років.

У 2015 році державний виконавець проводив необхідні виконавчі дії з примусового виконання судових рішень про стягнення боргу з ОСОБА_3. А тому підстави для задоволення скарги в частині зобовязання державного виконавця виконати усі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», по примусовому виконанню судових рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 383-387 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 11, 32 Закону України «Про виконавче провадження» суд

ухвалив:

скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиціїзадовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державних виконавців Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції щодо не вчинення у повному обсязі дій щодо примусового виконання судових рішень про стягнення боргу з ОСОБА_3 протягом 2012-2014 років.

В решті скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Логінова С.М.