АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5198/15 Справа № 206/392/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Румянцев О. П. Доповідач - Гайдук В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Єлізаренко І.А., Ремеза В.А.,

за участю секретаря Видюкової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Дніпрогаз» про захист прав споживача. В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_2 посилалась на те, що до квітня 2009 року відповідач здійснював газопостачання природного газу в належний їй житловий будинок по АДРЕСА_1.

11 червня 2009 року, внаслідок невиконання безпідставної претензій щодо заборгованості у розмірі 54500 грн., відповідачем було здійснено відключення газопостачання шляхом відрізу газогону в землі перед зазначеним будинком.

В листопаді 2014 року, внаслідок крайньої необхідності здійснення опалення вказаного житлового будинку, позивач звернулась до відповідача з проханням про під'єднання будинку до газогону відповідача.

Згідно запропонованим ПАТ «Дніпрогаз» умовам, під'єднання житлового будинку до газогону та укладення договору про надання населенню послуг з газопостачання буде здійснено при включенні до договору суми заборгованості в розмірі 54790,73 грн.

Знаходячись під впливом тяжких обставин, пов'язаних з неможливістю здійснювати опалення житлового будинку в інший спосіб ніж природним газом та не маючи іншого способу забезпечити тепло в житловому будинку для сім'ї, яка складається з п'ятьох дітей, незважаючи на вкрай несправедливе поводження відповідача, невигідні умови, позивач був вимушений укласти з відповідачем договір на споживання природного газу за визначеною адресою з включенням до договору пункту №26, згідно якого «У разі наявності на час укладення цього договору заборгованості з оплати надання послуг споживач може укласти з виконавцем договір про її реструктуризацію на строк до 60 місяців за умови обов'язкового внесення поточних платежів по б.д. 12720 борг 54790,73 грн.».

Вважаючи такі умови укладеного договору несправедливими та такими, що порушують права позивача як споживача, ОСОБА_2 просила суд ухвалити рішення, яким - визнати незаконним включення ПАТ «Дніпрогаз» пункту №26 до договору № 75881 про надання населенню послуг з газопостачання ПАТ «Дніпрогаз» від 23 жовтня 2014 року; - прийняти заяву про застосування позовної давності до вимог відповідача з нарахування заборгованості; - визнати недійсним п.26 договору № 75881 про надання населенню послуг з газопостачання ПАТ «Дніпрогаз» від 23 жовтня 2014 року (а.с. 19-22).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 39-42).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, у зв'язку з чим ставить питання про його скасування та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с. 48-53).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 червня 2009 року позивачу, що проживає за адресою АДРЕСА_1, з причин нарахування боргу за надані послуги з газопостачання у розмірі 54500 грн., було відключено газ шляхом його обрізання землі, що підтверджується актом №143 на відключення газу (а.с. 5).

23 жовтня 2014 року між ПАТ «Дніпрогаз» та ОСОБА_2 було укладено договір №75881 про надання населенню послуг з газопостачання (а.с. 9-13).

У п.26 даного договору сторони погодили, що «у разі наявності на час укладення цього договору заборгованості з оплати надання послуг споживач може укласти з виконавцем договір про її реструктуризацію на строк до 60 місяців за умови обов'язкового внесення поточних платежів. Величина заборгованості становить по б.д. 12720 борг 54790,73 грн.»

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_2 не довела підстав, які б свідчили про незаконність п. 26 вказаного договору. Не було також надано доказів про не обізнаність позивача з вказаною в договорі заборгованістю та про ваду її волевиявлення під час його укладання. Не було встановлено і наявності психологічного тиску з боку відповідача.

Крім того, даний договір є типовим, а його форма затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 року № 938.

Отже, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції правильно виходив із відсутності доказів про наявність обставин, які б свідчили про недодержання його сторонами вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України та ст.ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Що стосується посилань позивача як на підставу для визнання п. 26 договору недійсним на неправильність нарахування суми зазначеної в даному пункті договору в розмірі 54790,73 грн., а також на те, що вона нарахована за незрозумілими тарифами, за невизначений період, без дотримання строків позовної давності, то суд дійшов висновку, що ці обставини не є підставою для задоволення позовних вимог про визнання недійсним п. 26 договору, оскільки з даних по особовому рахунку вбачається що дана заборгованість утворилась з 2006 року, а також в результаті нарахування збитків внаслідок заниження показників лічильника (а.с. 83-84). Доказів щодо неправильності цих нарахувань суду не надано.

Стосовно доводів апелянта про неправильність показань газового лічильника, то виходячи з наявних в матеріалах справи копій актів вбачається, що різниця між показами у 196 куб.м. виникла за період з 28 квітня 2009 року (коли позивачу було замінено лічильник газу) по 11 червня 2009 року (коли позивачу було відключено газопостачання).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: