Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2015 р. Справа153/1790/15-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення ? додаткових витрат на лікування дитини, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. На сьогоднішній день шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею. Відповідач не проживає разом з ними. Спільне господарство не ведуть. Відповідач не піклується про їхнього спільного сина, не допомагає матеріальною. Їхній спільний син важко хворіє, позивач сама здійснює його лікування. Суми на лікування є великими для неї як одинокої матері. Лікування проходило у місті Хмельницький. Відповідач у лікуванні сина не допомагає взагалі. Відповідач ухиляється від участі у вихованні та утриманні дитини, уникає зустрічей з нею, з дитиною не спілкується. Тому вона вимушена звернутись до суду із даним позовом і просить суд стягнути з відповідача на її користь 16100 витрат на лікування дитини, 487 гривень 20 копійок сплаченої суми судового збору та 1000 гривень витрат на послуги адвоката.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась. Надала письмову заяву у якій просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі (а.с.59).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився. Надав письмову заяву у якій просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення (а.с.60).

Вивчивши надані матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних міркувань.

Із наданих суду документів встановлено, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( (а.с.8). Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.9). На утриманні позивача ОСОБА_1 перебуває її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10). На лікування дитини ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 витратила 32200 гривень, що підтверджується оригіналами квитанцій, які присутні у матеріалах справи.

Відповідно до ст..185 Сімейного кодексу України - - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з врахуванням обставин, що мають істотне значення, тому з відповідача необхідно стягувати додаткові витрати на лікування дитини.

У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналізуючи зібрані по справі докази та відповідно до вимог ст. 185 СК України суму до стягнення одноразово додаткових витрат на дитину, судом визначено в розмірі 16100 гривень, що складає половину від суми витрат, що були понесені позивачем на лікування дитини.

Оскільки відповідач має у рівних долях приймати участь у додаткових витратах на дитину його частина в цих витратах складає 16100 гривень.

Отже, з відповідача належить стягнути половину вартості вказаних витрат 16100 гривень.

Крім цього, суд на підставі ст. 88 ЦПК України має підстави присудити позивачу за рахунок відповідача документально підтверджених 487 гривень 20 копійок сплаченої суми судового збору.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 1000 гривень слід зазначити наступне.

Статтею 84 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Таким чином, враховуючи положення ст.ст. 84, 88 ЦПК України, судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права під час вирішення цивільної справи.

Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсаційних витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій, поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Враховуючи наведене, а також те, що позивачем не надано суду підписаного сторонами акту виконаних робіт, не надано калькуляції вартості юридичних послуг, які були надані адвокатом ОСОБА_4 позивачу, з яких би вбачалося кількість годин витраченого робочого часу на надання правової допомоги, то суд приходить до висновку, що вимоги про відшкодування витрат, понесених позивачем по оплаті правової допомоги не знайшли обгрунтування у судовому засіданні, та не підлягають задоволенню судом.

Суд враховує, що позивачем не було надано доказів щодо витраченого часу участі особи, яка надавала правову допомогу поза судовим засіданням, що не дає можливості суду визначити максимальний граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, а тому вказана позовна вимога необґрунтована та задоволенню не підлягає.

В іншій частині позову - відмовити.

Керуючись ст.10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України і на підставі ст.185 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код № на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на лікування спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 16100 ( шістнадцять тисяч сто) гривень, що становить 50% витрат на лікування у Центрі медичної реабілітації дітей інвалідів «АПІС МЕЛІФІКА».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код № на користь ОСОБА_1 487 гривень 20 копійок сплаченої суми судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ М.М.ДЗЕРИН