Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/2903/15-ц

Провадження № 2/126/911/2015

"22" вересня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Жарун А. П.

секретар Чернявська О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно. Позов мотивує тим, що 16.02.1997 року померла її баба ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно- земельну частку (пай) в розмірі 2,29 га в умовних кадастрових гектарах, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0261614. Єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_3 була її дочка ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після смерті матері, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном .

04.10.2007 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно- майновий пай в розмірі 1427 грн. у пайовому фонді бувшого КСП "Поділля" реорганізованого в ТОВ "Лісниченське" с. Лісниче Бершадського району, земельну ділянку площею 2,0147 га розташовану на території Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області , а також земельну частку (пай) в розмірі 1,94 га в умовних кадастрових гектарах, яку вона прийняла у спадок після смерті своєї матері ОСОБА_3, однак своїх спадкових прав не оформила.

Вона та відповідачка по справі ОСОБА_2 є дочками померлої ОСОБА_4та спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої матері. Вона спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з матір'ю в одному житловому будинку. Бажаючи оформити належним чином вищезазначене спадкове майно, що належало померлій ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв"язку з тим, що ОСОБА_4 прийнявши спадкове майно, яке належало її покійній матері ОСОБА_3 при житті не оформила своїх спадкових прав, та у зв"язку з тим, що у належному ОСОБА_3 правовстановлюючому документі на земельну частку (пай) її по батькові помилково вказано "Кифорівна", тоді як у свідоцтві про її смерть вказано "Никифорівна". Оскільки вона позбавлена можливості оформитися в правах спадкоємця звернулася до суду з даним позовом та просить встановити факт, що сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0261614 виданий ОСОБА_5 належить ОСОБА_3, яка померла 16.02.1997 року та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що належало померлій 04.10.2007 року ОСОБА_6.

Позивачка ОСОБА_1. в судове засідання не з"явилася , надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася , надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнала повністю, просить слухати справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.234 ч. 2 п. 5 ЦПК України, в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів.

Ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім"я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі не збігаються з ім"ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи , зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Відповідно до Постанови Пленуму № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»- при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

З усіх наданих заявницею документів -ксерокопії свідоцтва про смерть ОСОБА_3, ксерокопії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0261614, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, довідки відділу Держгеокадастру у Бершадському районі № 758 від 26.08.2013 року з достовірністю встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0261614, виданий на ім"я ОСОБА_5 належить ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 16.02.1997 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно- земельну частку (пай) в розмірі 2,29 га в умовних кадастрових гектарах сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0261614.

Єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_3 була її дочка ОСОБА_4, яка прийняла спадщину після смерті матері, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, однак належним чином своїх спадкових прав не оформила, що підтверджується довідкою Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 469 від 20.08.2015 року.

04.10.2007 року померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно- майновий пай в розмірі 1427 грн. у пайовому фонді бувшого КСП "Поділля" реорганізованого в ТОВ "Лісниченське" с. Лісниче Бершадського району, земельну ділянку площею 2,0147 га розташовану на території Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області , а також земельну частку (пай) в розмірі 1,94 га в умовних кадастрових гектарах (розмір земельної частки (паю) змінено на підставі розпорядження № 373 від 23.12.2002 року), яку вона прийняла у спадок після смерті своєї матері ОСОБА_3.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились в зв'язку із його смертю.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою.

Позивачка є дочкою померлої ОСОБА_4 та спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої матері, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження, ксерокопією свідоцтва про одруження та довідкою Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницькї області № 469 від 20.08.2015 року. ОСОБА_1 спадщину прийняла, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки до дня смерті постійно проживала з спадкодавцем, однак у з"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 673/02-31 від 26.08.2015 року.

В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

З довідки Відділу Держгеокадастру у Бершадському районі Вінницької області 758 від 26.05.2015 року та витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданого Відділом Держгеокадастру у Бершадському районі Вінницької області № 757 від 26.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 було включено в списки КСП "Поділля" с. Лісниче, які додаються до Державного акту на право колективної власності на землю і їй був виданий сертифікат серії ВН № 0261614 на земельну частку (пай) розміром 2,29 в умовних кадастрових гектарах , згідно розпорядження РДА № 300 від 12 листопада 1996 року, розмір середньої земельної частки (паю) змінено на 1,94 га, згідно розпорядження 373 від 23.12.2002 року.

З довідки Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області № 469 від 20.08.2015 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 спадкове майно фактично прийняла її дочка ОСОБА_4, яка проживала з матір"ю , однак не встигла оформити свої спадкові права і померла 04.10.2007 року.

16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п.3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини та надано суду належні та допустимі докази, які ґрунтуються на нормах законодавства, що підтверджують право позивача на успадкування майна її померлої матері ОСОБА_4, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Крім того, відповідач позов визнала.

Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. 392, 1218, 1225 ЦК України, ст. ст. 10,60, 174, 213,215, 223,256 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт, що сертифікат на земельну частку (пай) серії ВН № 0261614виданий ОСОБА_5 належить ОСОБА_3, яка померла 16 лютого 1997 року.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, право власності на майновий пай в розмірі 1427 грн. у пайовому фонді майна у пайовому фонді бувшого КСП "Поділля" реорганізованого в ТОВ "Лісниченське" с. Лісниче Бершадського району згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат ) серії ВІ ІІ № 020684 виданого 08.02.2002 року; земельну ділянку площею 2,0147 га , розташовану на території Лісниченської сільської ради Бершадського району Вінницької області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 144310 виданого 04.03.2003 року ОСОБА_4 та право на земельну частку (пай) , що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0261614, виданим Бершадською райдержадміністрацією 15.07.1997 року ОСОБА_3 згідно розпорядження Бершадської районної державної адміністрації від 12.11.1996 року за № 300 розміром 2.29 в умовних кадастрових гектарах, розмір середньої земельної частки (паю) змінено на 1,94 га, згідно розпорядження 373 від 23.12.2002 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. П. Жарун