Справа № 242/39/15-ц
Провадження № 2/242/116/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2015 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Пирогової Л.В., при секретарі Костенко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного підприємства «Шахта імені Максима Горького», Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, скасування наказу про звільнення, стягнення моральної шкоди,
13 січня 2015 року позивачі звернулись з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, скасування наказу про звільнення, стягнення моральної шкоди.
В обґрунтування позову позивачі посилаються на те, що ДП «Шахта імені Максима Горького» були порушені їх трудові права при оформленні припинення трудових правовідносин згідно п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства, а саме при звільненні їм була нарахована, але не виплачена заробітна плата, спір щодо розміру якої відсутній.
Крім того позивачі вважають загальний наказ по підприємству № 95к від 30 листопада 2014 року про звільнення працівників за п.1ст.40 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства необґрунтованим, оскільки фактично мала місце не ліквідація підприємства, а лише тимчасове переміщення майна та фінансово-бухгалтерської документації з обмеженим колом працівників, пов'язаних з цим. Враховуючи, що шахта вугледобуванням не займається, а мінімально обмежений персонал працівників забезпечує лише технологічну безпеку підприємства незалежно від політичної ситуації в регіоні, то фактично відсутні підстави для звільнення працівників, на яких покладено виконання технологічного забезпечення шахти на період ліквідаційного процесу, який заплановано на декілька років.
При звільненні позивачам не було надано пропозицій щодо переміщення на іншу територію або шахту, попередження про звільнення не пізніше ніж за 2 місяці здійснено не було.
Тому позивачі просять стягнути з відповідачів солідарно на користь кожного з них суму заборгованості по заробітній платі згідно наданих довідок, середній заробіток за час затримки розрахунку, 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, скасувати наказ № 95к від 30 листопада 2014 року про звільнення позивачів як незаконний або змінити дату звільнення, відстрочивши її на два місяці, відраховуючи від 30 листопада 2014 року, визнавши зазначений період вимушеним прогулом та стягнути середню заробітну плату за цей період.
У судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. не з'явились згідно письмової заяви (а.с.8) просять розглянути справу в їхню відсутність, проти винесення по справі заочного рішення не заперечують.
Представник відповідача ДП «Шахта імені Максима Горького» у судове засідання не з'явився, надів суду заперечення проти позову, згідно якого просить вирішити позов згідно законодавства. Зазначив, що дійсно у позивачів має місце заборгованості по заробітній платі, яку вони підтвердили довідками, але ж вважають, що боржником повинно бути Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, так як шахта повністю фінансується за рахунок держбюджету через Міністерство, бо не веде своєї комерційної діяльності з метою отримання доходу. За таких обставин шахтою було прийнято рішення звільнити усіх працівників за наказом № 95 від 30.11.2014 року. Просять суд розглянути справу у їх відсутність.
Представник відповідача Міністерство енергетики та вугільної промисловості України у судове засідання не з'явився, надіслав заперечення на позовну заяву, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову в частині позовних вимог, заявлених до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, посилаючись на те, що шахта імені Максима Горького є державним комерційним підприємством, і несе відповідальність за наслідки своєї діяльності усім належним йому на праві господарського відання майном. Міністерство як центральний орган виконавчої влади, в сфері управління якого знаходиться державне підприємство, не перебуває з працівниками підприємства у трудових відносинах та не відповідає за його зобов'язаннями. При звільненні працівників у зв'язку з ліквідацією підприємства повинні бути дотримані норми ст.49-2 КЗпП України. Позивачами не надано доказів завдання їм діями ДП «Шахта імені Максима Горького» моральної шкоди.
Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 перебували у трудових правовідносинах з державним підприємством «Шахта імені Максима Горького».
На виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014 року «Про деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» та Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», з метою поліпшення суспільно-політичної та соціально-економічної ситуації у Донецькій та Луганській областях, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що є додатком до Розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р, Міненерговугілля України 25.11.2014 року було видано Наказ № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», зокрема в якому було зазначено у п.1, що з 28 листопада 2014 року припинити виробничу та фінансово-господарську діяльність державних підприємств, установ, організацій та об'єднань, що належать до сфери управління Міненерговугілля України та господарських товариств, щодо яких Міненерговугілля України здійснює управління корпоративними правами держави, які знаходяться у зоні здійснення антитерористичної операції. В переліку до наказу № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» про припинення діяльності підприємств зазначено і Державне підприємство «Шахта імені Максима Горького».
На виконання наказу № 841 «Про заходи стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» головою ліквідаційної комісії ДП «Шахта імені Максима Горького» 30 листопада 2014 року був виданий наказ № 95к про звільнення працівників ДП «Шахта імені Максима Горького» по ст. 40 п.1 КЗпП України у зв'язку з ліквідацією підприємства з виплатою одноразової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку.
При звільненні працівників у зв'язку з ліквідацією підприємства повинні бути дотримані норми ст.49-2 КЗпП України, що регулює порядок вивільнення працівників, а саме: про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.
Однак зазначені вимоги закону не було дотримано ДП «Шахта імені Максима Горького» при звільненні позивачів.
При недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що необхідно змінити дату звільнення позивачів на 30 січня 2015 року, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 листопада 2014 року по 30 січня 2015 року відповідно до ст.235 КЗпП України.
Середній заробіток за час вимушеного прогулу визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.
Позивачами надано довідку про розмір їх середньоденної заробітної плати, розрахованої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року N 100.
Середньоденна заробітна плата позивачів складає: ОСОБА_1 268 грн. 37 коп.; ОСОБА_2 233 грн. 77 коп.; ОСОБА_3 226 грн. 69 коп.
Кількість робочих днів за період з 30 листопада 2014 року по 30 січня 2015 року складає 43.
За період починаючи зі зміненої дати звільнення 30 січня 2015 року по день ухвалення судового рішення 03.03.2015 року підлягає стягненню на користь позивачів середній заробіток за час затримки розрахунку, як передбачено ст. 117 КЗпП України.
Кількість робочих днів у вказаному періоді 22.
Середній заробіток за час затримки розрахунку: ОСОБА_1 - 268 грн. 37 коп. х 22 = 5904 грн. 14 коп.; ОСОБА_2 - 233 грн. 77 коп. х 22 = 5142 грн. 44 коп.; ОСОБА_3 - 226 грн. 69 коп. х 22 = 4987 грн. 18 коп.
За наявності порушення прав позивачів у сфері трудових відносин, а саме затримки виплати у повному обсязі належних при звільненні сум, суд вважає встановленим факт заподіяння позивачам моральної шкоди.
В частині відшкодування моральної шкоди позов підлягає частковому задоволенню в сумі 500 грн., зважаючи на те, що звільнення з роботи без попередження про це за два місяці та невиплата належних при звільненні сум вимагало від позивачів додаткових зусиль для організації свого життя.
Зазначені суми заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди підлягають стягненню з підприємства-роботодавця ДП «Шахта імені Горького», оскільки солідарне стягнення цих сум з роботодавця та центрального органу виконавчої влади, у сфері управління якого знаходиться підприємство, не передбачене діючим трудовим законодавством.
Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає суму, що підлягає стягненню, без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Як встановлено п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Судовий збір підлягає стягненню з відповідача - ДП «Шахта імені Максима Горького», на користь держави відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 1716 грн. 48 коп.
Керуючись ст. ст. 88, 212-215, ст.ст. 224, 226, п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до державного підприємства «Шахта імені Максима Горького», Міністерства про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, скасування наказу про звільнення, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Змінити дату звільнення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з державного підприємства «Шахта імені Максима Горького» за п.1 ст.40 КЗпП України з 30 листопада 2014 року на 30 січня 2015 року.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.
Суми, що підлягають стягненню, визначені без утримання прибуткового податку та інших обов'язкових платежів.
Рішення в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає негайному виконанню, але не більше ніж за один місяць.

Стягнути з державного підприємства «Шахта імені Максима Горького» судовий збір на користь держави в сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн. 48 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя