АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8069/15 Справа № 200/4721/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Кудрявцева Т. О. Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Макарова М.О., Прозорової М.Л.,

за участі секретаря: Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2013 року

по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2013 року ПАТ «Дельта Банк», яке є правонаступником ТОВ «Український промисловий банк», звернулось до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.02.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № 50 та Додатковий договір, згідно умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 18 000 доларів США, зі сплатою 11,5% відсотків річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 22 лютого 2017 року.

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, видавши кошти відповідачу ОСОБА_3 в розмірі 18 000 доларів США.

В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 06.03.2013 року сума заборгованості за кредитом складає 146 848 грн. 23 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 111 808 грн. 32 коп.; заборгованість за нарахованими процентами - 26 220 грн. 96 коп.; заборгованість за комісіями - 8 818 грн. 95 коп., прострочена заборгованість за кредитом - 54 258 грн. 72 коп., прострочена заборгованість за відсотками - 25 058 грн. 45 коп., прострочена заборгованість по комісії - 8 603 грн. 14 коп.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором, 23.02.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №50, де ОСОБА_2 є поручителем перед ТОВ «Український промисловий банк» за виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором. У разі порушення ОСОБА_3, зобов'язань, що випливають з кредитного договору, поручитель разом з боржником відповідає перед позивачем як солідарні боржники.

Оскільки відповідачі істотно порушують умови кредитного договору, в наслідок чого за ними рахується заборгованість за кредитом на загальну суму 146 848 грн. 23 коп., позивач просить стягнути солідарно з відповідачів вказану суму та судовий збір в розмірі 1 468 грн. 48 коп.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору № 50 від 23 лютого 2007 року, в розмірі 146 848 грн. 23 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 111 808 грн. 32 коп.; заборгованість за нарахованими процентами - 26 220 грн. 96 коп.; заборгованість за комісіями - 8 818 грн. 95 коп., прострочена заборгованість за кредитом - 54 258 грн. 72 коп., прострочена заборгованість за відсотками - 25 058 грн. 45 коп., прострочена заборгованість по комісії - 8 603 грн. 14 коп., та судовий збір в сумі 1 468 грн. 48 коп., а всього - 148 316 грн. 71 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволені позову до неї, як поручителя - відмовити.

Згідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Задовольняючи позов районний суд правильно виходив з того, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Такий висновок суду відповідає нормам цивільного законодавства, та фактичним обставинам справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 23.02.2007 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений Кредитний договір № 50 та Додатковий договір, згідно умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 18 000 доларів США, зі сплатою 11,5% відсотків річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 22 лютого 2017 року.

Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором, видавши кошти відповідачу ОСОБА_3 в розмірі 18 000 доларів США.

Відповідно п.п.2.4., 2.5. договору повернення кредиту здійснюється щомісячно частками у розмірі не менш як 150 доларів США по 20 число (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку.

В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 06.03.2013 року сума заборгованості за кредитом складає 146 848 грн. 23 коп., а саме: заборгованість за кредитом - 111 808 грн. 32 коп.; заборгованість за нарахованими процентами - 26 220 грн. 96 коп.; заборгованість за комісіями - 8 818 грн. 95 коп., прострочена заборгованість за кредитом - 54 258 грн. 72 коп., прострочена заборгованість за відсотками - 25 058 грн. 45 коп., прострочена заборгованість по комісії - 8 603 грн. 14 коп.

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором, 23.02.2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №50, де ОСОБА_2 є поручителем перед ТОВ «Український промисловий банк» за виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до п.3 договору поруки поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи повернення кредиту, сплату відсотків, штрафних санкцій та відшкодування збитків.

Встановлений судом розмір заборгованості відповідачами не заперечується, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.60 ЦПКУ є доведеним.

Вказані висновки суду про задоволення позову доводами апеляційної скарги не спростовані.

Так, доводи апеляційної скарги про те, що позивачем було порушено вимоги договору поруки, щодо ненаправлення їй, як поручителю, досудової вимоги про сплату виниклої заборгованості за кредитним договором, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки законом не встановлено обов'язок банку щодо вручення такої вимоги, а лише обов'язок її направлення.

Також, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що в першу чергу стягнення має бути звернено на заставне майно, що знаходься у користуванні та розпорядженні відповідача ОСОБА_3, а не на готівкові кошти, оскільки між Банком та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір №50 від 23.02.2007 року, та в іпотеку Банку передана квартира НОМЕР_1 в житловому будинку АДРЕСА_1, та ОСОБА_3 майновим поручителем в спірних правовідносинах.

Так, апелянт помилково трактує п.23 Постанови ВССУ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», щодо порядку розгляду спорів, які виникли у кредитних правовідносинах за участі майнових поручителів.

Діючим законодавством України позивач не обмежений своїм правом на вибір способу захисту свого порушеного права, на свій розсуд.

За викладених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судове рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 27 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: