Єдиний унікальний номер 235/8922/14-ц Номер провадження 22-ц/775/1125/2015
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: Постолова В.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Постолової В.Г.

суддів: Халаджи О.В., Жарової Ю.І.

за участі секретаря Бондарчука І.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення апеляційного суду в м.Артемівську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська», третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої професійним захворюванням, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача , посилаючись на те, що з 05.09.1994р. по 04.05.2013р. від перебував у трудових відносинах з відповідачем та працював на посаді гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті. 04.05.2013 року його було звільнено на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію.

Відповідно до висновку МСЕК від 1.10.2014 року йому встановлено первинно по сукупності 65% втрати професійної працездатності у зв*язку з професійними захворюваннями ,зокрема 30% по хронічній радикулопатії,20% по хронічній сенсоневральній туговухості та 15% по хронічному бронхіту строком на два роки по 1.10.2016 року та третю групу інвалідності.

Виходячи з тривалості та глибини моральних та фізичних страждань, з наявності негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання професійних захворювань, а також незворотності значного погіршення стану його здоровя просив стягнути з відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2015 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з відповідача ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн та на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на те, що судом було необгрунтовано зменшено суму відшкодування моральної шкоди до 20000 грн від суми пред*явленої вимоги, чим порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони не з*явилися до суду апеляційної інстанції, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, просили розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що судом при розгляді справи таких порушень припущено не було, тому підстави для скасування рішення відсутні.

Встановлено, що позивач з 5 вересня 1994 року по 4.05.2013 року працював у відповідача в якості гірника очисного вибою підземного з повним робочим днем в шахті.

Відповідно до висновку МСЕК від 1.10.2014 року йому встановлено первинно по сукупності 65% втрати професійної працездатності у зв*язку з професійними захворюваннями , зокрема 30% по хронічній радикулопатії, 20% по хронічній сенсоневральній туговухості та 15% по хронічному бронхіту строком на два роки по 1.10.2016 року та третю групу інвалідності.

Ухвалюючи рішення, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачеві заподіяно моральну шкоду, обов'язок по відшкодуванню якої необхідно покласти на відповідача.

Такий висновок суду відповідає вимогам ч.2ст. 153,ст. 237-1 КЗпП України відповідно з якими забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв*язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Зазначена норма Закону передбачає можливість відшкодування моральної шкоди, у випадку, якщо він був заподіяний винними діями заподіювача.

Оскільки професійні захворювання позивача , у даному випадку, пов'язані з незабезпеченням безпечних і нешкідливих умов праці з боку роботодавця, , то відповідальність по відшкодуванню такої шкоди покладається на роботодавця (підприємство).

Пунктом 27 ст. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" зупинено дію абзацу четвертого статті 1 (в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей), підпункту "е" пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34; частини п"ятої статті 47 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності".

На час виникнення у позивача права на відшкодування моральної шкоди внаслідок втрати 65% професійної працездатності у зв*язку з професійними захворюваннями відповідно до висновку МСЕК від 1.10.2014 року норма закону щодо обов"язку Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України по відшкодуванню моральної шкоди застрахованим особам, не діяла.

В п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-9/2004 р. зазначено, що ушкодження здоров"я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов"язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання. Факт ушкодження здоров"я позивача підтверджений висновком МСЕК.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зі змінами внесених Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5- розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер та тривалість страждань, стан здоров*я потерпілого , тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При встановленні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував ступінь, характер, обсяг і тривалість фізичних та моральних страждань позивача , значне погіршення стану здоров*я ,зміну умов життя, зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу постійного лікування і враховуючи конкретні обставини справи , вірно визначив його у розмірі 20000 грн.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду .

Перевіривши доводи апеляційної скарги в межах оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права і тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Таким чином, розглядаючи справу, суд всебічно, повно і об'єктивно, згідно з наданими доказами розглянув спір, прийняв правильне рішення.

Керуючись ст.ст.303, 307,308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2015 року залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: