Справа № 285/4270/15-ц
провадження у справі № 2/0285/1712/15
21 грудня 2015 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді…………….……Літвин О.О.
при секретарі……………………... ОСОБА_1
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
18.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошові сумі в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину.
В обґрунтування позову зазначила, що діти повністю знаходяться на її утриманні, а відповідач ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги.
Сторони в судове засідання не прибули.
Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, зокрема судову повістку отримав особисто 24.11.2015 року, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 pоку встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини.
Відповідно до ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст. 141, 180-182 СК України).
Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені ст. 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Судом установлено, що 24.07.2014 року між сторонами були припинені шлюбно-сімейні відносини. Вониє батьками неповнолітніх: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають разом з позивачем, окремо від відповідача.
Домовленості про утримання спільних дітей сторони не досягли.
Жодних документів, які б підтверджували непрацездатність відповідача чи неможливість його працевлаштування або будь-яких доказів на спростування доводів позивача в частині стягнення з нього аліментів саме у твердій грошовій сумі, суду надано не було. Крім того, наявність будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїм дитям, на момент розгляду справи не існує.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є здоровою працездатною особою 41 років; постійного місця роботи не має, але при цьому на обліку у службі зайнятості, як безробітний, не перебуває та не вчиняє будь-яких дій щодо пошуку роботи; інших дітей чи непрацездатних батьків не має; не приймає жодної участі в вихованні неповнолітніх дітей та не створює необхідні умови для їх розвитку і життя, відтак він спроможний сплачувати аліменти на їх утримання.
Обовязок по утриманню неповнолітніх дітей не може бути покладений виключно на їх матір.
Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (ст. 7: 1 167 грн. для дітей віком до 6 років, 1 455 грн. для дітей віком від 6 до 18 років); розмір середньої заробітної плати по Житомирський області (згідно з офіційними даними Мінфіну України та Державного комітету статистики у Житомирській області за серпень 2015 року вона становила 3217 грн.); потребу позивачки у фінансовій допомозі з боку відповідача, який є людиною працездатного віку; а також те, що в судове засідання відповідач не прибув та не надав жодних заперечень проти позову, що свідчить про погодження з вказаною в позовній заяві сумою аліментів, суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі, зазначеному в позові, що буде відповідати, як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості.
Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне їх утримання.
Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 141, 180-184, 191 СК України суд,
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі по 400 (чотириста) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення з 18 листопада 2015 року до повноліття дітей: доньки ОСОБА_4 13 жовтня 2017 року, сина ОСОБА_5 09 листопада 2021 року, сина ОСОБА_8 05 листопада 2030 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання, а в іншій частині в загальному порядку.

Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.О. Літвин