Справа № 308/978/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю представника позивача ОСОБА_1.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Кедитна спілка "Хосен" про визнання кредитного договору недійсним , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3Ш звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , Кедитна спілка "Хосен" про визнання кредитного договору недійсним.

Свій позов позивач мотивував тим, що він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 з 18:05.1985 року по теперішній час. Нещодавно йому стало відомо що 23.04.2007 року між ОСОБА_3 та Кредитною спілкою «Хосен» було укладено Договір кредиту №13*30. Згідно з вказаним договором кредиту дружина позивача отримала кошти в сумі 40000 /сорок тисяч/ грн. Відповідно до п.1.2. договору за користування кредитом відповідачу було встановлено 24 % річних.

Відповідно до п.6.2. договору у разі порушення позичальником строків сплати, передбачених п.2.2.договору, плата за користуванням кредитом становить 4.00 % місячних (48 % річних).

Відповідно до п.4.1. З метою своєчасного повернення кредиту та плати за користування ним, зобов'язання позичальника за даним договором забезпечується: застава станка.

Вищевказаний договір за своєю суттю не є дрібним побутовим, має високу вартість 40000 грн., а тому не може вважатися дрібним побутовим.

Оскільки' п.4.1. договору кредиту передбачає заставу станка то юридичним наслідком такого договору в даному випадку є розпорядження майном, яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Так, позивач зазначив, що не надавав ОСОБА_4 жодних повноважень на укладення будь-яких правочинів, юридичним наслідком яких є розпорядження спільним майном, а також не надавав відповідну письмову згоду, таким чином він вважає, що договір кредиту №13*30 від 23.04.2007 року підлягає визнанню недійсним .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд такі задовільнити.

Представник відповідаач в судовому засіданні проти позову заперечила, просила суд відмовити в його задоволенні.

ОСОБА_4Й в судове засідання не з"явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, де зазначила, що обставини зазначені в позовній заяві підтверджує .

Так, суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів не є обґрунтований і до задоволення не підлягає з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3Ш перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 з 18:05.1985 року по теперішній час. Нещодавно йому стало відомо що 23.04.2007 року між ОСОБА_3 та Кредитною спілкою «Хосен» було укладено Договір кредиту №13*30. Згідно з вказаним договором кредиту дружина позивача отримала кошти в сумі 40000 /сорок тисяч/ грн. Відповідно до п.1.2. договору за користування кредитом відповідачу було встановлено 24 % річних.

Відповідно до п.6.2. договору у разі порушення позичальником строків сплати, передбачених п.2.2.договору, плата за користуванням кредитом становить 4.00 % місячних (48 % річних).

Відповідно до п.4.1. З метою своєчасного повернення кредиту та плати за користування ним, зобов'язання позичальника за даним договором забезпечується: застава станка.він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 з 18:05.1985 року по теперішній час. Нещодавно йому стало відомо що 23.04.2007 року між ОСОБА_3 та Кредитною спілкою «Хосен» було укладено Договір кредиту №13*30. Згідно з вказаним договором кредиту дружина позивача отримала кошти в сумі 40000 /сорок тисяч/ грн. Відповідно до п.1.2. договору за користування кредитом відповідачу було встановлено 24 % річних.

Відповідно до п.6.2. договору у разі порушення позичальником строків сплати, передбачених п.2.2.договору, плата за користуванням кредитом становить 4.00 % місячних (48 % річних).

Відповідно до п.4.1. З метою своєчасного повернення кредиту та плати за користування ним, зобов'язання позичальника за даним договором забезпечується: застава станка.

Обгрунтовуючи свої вимоги , позивач посилався на те, що вищевказаний договір за своєю суттю не є дрібним побутовим, має високу вартість 40000 грн., а тому не може вважатися дрібним побутовим. Оскільки' п.4.1. договору кредиту передбачає заставу станка то юридичним наслідком такого договору в даному випадку є розпорядження майном, яке є спільною сумісною власністю подружжя. Однак, позивач зазначав, що не надавав ОСОБА_4 жодних повноважень на укладення будь-яких правочинів, юридичним наслідком яких є розпорядження спільним майном, а також не надавав відповідну письмову згоду.

ОСОБА_4 з тим, відповідно до вимог ст. 65 СК України передбачено можливісить звернення до суду одного з подружжя, якщо договір щодо спільного майна був укладений одним з подружжя без згоди на це другою з подружжя.

У главі 7 СК України визначено право особистої приватної власності дружини та чоловіка. Зокрема, ч. 1. п. З, ст. 57 СК України визначено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте ним, нею за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Для своєчасного повернення кредиту та плати за користування ним, для забезпечення виконання позичальником ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором, приватний нотаріус Ужгородської міської нотаріальної контори ОСОБА_5 в договорі застави оформила належне ОСОБА_4 на праві власності обладнання, а саме: верстат форматно-розкрійний, аспіраційна установка марки „Квадро" в комплекті з трубопроводами, які належать позичальниці ОСОБА_4 на підставі видаткової накладної № РВ-000421 від 26.12.2006 р. та акту приймання-передачі обладнання від 04.01.2007 року.

Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Ст. 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч.2 ст.59 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Таким чином, враховуючи наведене суд прийшов до висновку про те, що станок переданий кредитній спілці в заставу належав ОСОБА_4Й на праві власності, а тому при укладенні договору не було необхідним отримання згоди від ОСОБА_3

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 14, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України

РІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Кедитна спілка "Хосен" про визнання кредитного договору недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись 06.03.2015 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_6