Справа № 202/3551/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/з а о ч н е/

09 червня 2015 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої - судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Куріної О.Ю., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що 5 червня 2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом останніх років сімейне життя з відповідачем погіршилося, проживають окремо. Дочка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. За цих підстав позивач, уточнивши свої вимоги, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі 800 грн. щомісяця до досягнення повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь кошти на утримання дитини за три минулих роки.

В судовому засіданні позивач свої уточнені позовні вимоги підтримала.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлявся за своїм зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд розглядає справу на підставі повідомлених позивачем даних та доказів у відсутності відповідача в заочному порядку.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав:

Судом встановлено, що 5 червня 2009 року в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між сторонами. Мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З пояснень позивача в судовому засіданні також встановлено, що з травня 2010 року вони з відповідачем спільного господарства не ведуть, проживають окремо через різні погляди на життя.

Малолітня дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Статтею 24 СК України, що відповідає положенням статті 51 Конституції України, закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно зі статтею 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтю 110 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.

Виходячи з того з фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу та приймаючи до уваги наявність малолітньої дитини, всі обставини життя сторін, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 183 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Приймаючи до уваги, що відповідач офіційно не працевлаштований, суд з урахуванням його майнового стану та всіх інших обставин, передбачених ст. 182 СК України, які враховуються при визначенні розміру аліментів, приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісяця з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з 17 квітня 2015 року (дня звернення до суду з позовом) до досягнення повноліття.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів за минулий час задоволенню не підлягають, оскільки позивач не подала суду доказів того, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати.

Таким чином, позов слід задовольнити частково.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн.60 коп., сплачені при зверненні до суду з цим позовом.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України, зареєстрований 5 червня 2009 року в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 261, розірвати. Прізвище дружині після розірвання шлюбу залишити Біленко-Зюлькова.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 800 (вісімсот) грн. щомісячно з послідуючою індексацією відповідно до закону, починаючи з 17 квітня 2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Ю. Марченко