Справа № 1519/2-1273/11
МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________________________________________
Справа № 1519/2-1273/2011 р
12 квітня 2011 року м.Одеса
Малиновський районний суд м.Одеси у складі:
судді Маркарової С.В.
за участю секретаря Тітової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів, -
05.05.2010 року позивач ОСОБА_2 звернулась з вищеназваним позовом.
В обґрунтування своїх вимог вона послалась на те, що в листопаді 2008 року домовилась з відповідачами про покупку квартири АДРЕСА_1, в звязку із чим в рахунок майбутньої оплати її вартості передала відповідачам 5.000 доларів США.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підтвердження цього видали їй розписку.
В подальшому відповідачі на її прохання повернути отриману суму грошей відмовились.
Позивач стверджувала, що спірні грошові кошти повинні бути стягнуті з відповідачів із урахуванням 3% річних у звязку із простроченням виконання грошового зобов'язання в загальному розмірі 41.210 грн.
Крім задоволення своїх вимог, ОСОБА_2 просила присудити на свою користь судові витрати на оплату судового збору - 412 грн. 10 коп. та ІТЗ розгляду справи - 120 грн.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлені судом про розгляд справи належним чином в порядку ч. 3 ст. 76 ЦПК України через відповідні житлово-експлуатаційні організації.
Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 05.11.2006 року ОСОБА_2 передала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рахунок майбутньої оплати вартості квартири № 98, розташованої в м. Одесі по вул. Ак. Корольова, 94 - 5.000 доларів США.
Вищевикладені обставини підтверджуються розпискою від 05.11.2008 року, в якій спірна грошова сума визначена як завдаток.
В подальшому, однак, відповідачі відмовились як від продажу квартири, так і від повернення переданих їм грошей.
Визначивши в процесі розгляду справи зміст позовних вимог, предмет позову та його підстави, з метою зясування наявності та характеру спірних правовідносин між сторонами, правильного застосування матеріальної норми права до цих правовідносин та застосування необхідного способу захисту порушеного права, суд не погоджується з доводами ОСОБА_2, що спірні грошові кошти є завдатком, оскільки:
Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.
Функція завдатку полягає насамперед в забезпеченні виконання зобов'язання і не може існувати поза зобовязанням, тому правила ч. 2 п.1 ст. 571 ЦК України про повернення завдатку та додаткової сплати суми у розмірі завдатку або його вартості, застосовується лише тоді, коли між сторонами укладений договір (по даній справі у разі укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири, однак, не виконується з вини однієї із сторін).
У випадку, коли сторони домовились укласти договір, але не оформили його у встановленому у законі порядку, сплачені в рахунок майбутнього договору суми є авансом, який підлягає поверненню у тому самому розмірі, в якому він був переданий незалежно від того, з вини з якої із сторін не відбулася угода.
Позивач не заперечувала, що нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу між сторонами не укладалось, тому передана нею сума у розмірі 5.000 доларів США є авансом, який повинен бути повернений позивачеві в одинарному розмірі, незалежно від того, з вини якої із сторін не відбулася угода купівлі-продажу квартири.
При таких обставинах, вимоги ОСОБА_2 про стягнення на її користь 3% річних від простроченої суми в порядку ст. 625 ЦК України є не обгрунтовними.
Водночас, сам по собі факт неправильного визначення спірних грошей у розписці, оформленій сторонами не може бути підставою позбавлення ОСОБА_2 захисту її порушеного цивільного права.
Так, 5.000 доларів США, які відповідачі не повернули позивачеві у якості авансового платежу, які на час ухвалення рішення за офіційним курсом НБУ складають 39.600 грн., підлягають стягненню на користь ОСОБА_2
Судові витрати підлягають присудженню на корить позивача в порядку ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 209, 213, 214, 215, 218, 224, 226 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення коштів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 суму авансового платежу у розмірі 39.600 грн.
В решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати на оплату :
судового збору 198 грн.
ІТЗ розгляду справи - 49 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати на оплату :
судового збору 198 грн.
ІТЗ розгляду справи - 49 грн.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м.Одеси шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення може бути переглянуто Малиновським районним суд м.Одеси за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя