Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №333/6942/14 Головуючий у 1 інстанції Боровікова А.І.
Провадження №22-ц/778/2062/15 Суддя-доповідач Дзярук М.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Осоцького І.І.,

Суддів: Дзярука М.П.,

Трофимової Д.А.,

При секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13 листопада 2014 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. В позові зазначало, що відповідно до укладеного договору від 26.06.2007р. ОСОБА_5 отримала кредит у розмірі 912 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_5 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом ОСОБА_5 у заяві про надання кредиту.

Відповідно до Умов Договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

У порушення вимог договору ОСОБА_5 зобов'язання за вказаним договором

належним чином не виконав та станом на 14.08.2014р. . має заборгованість перед Банком у

сумі 9174 грн.11 коп., яка складається з наступного: заборгованість по процентам за користування кредитом - 1952 грн. 70 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 67 грн. 02 коп.; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом - 7154 грн. 39 коп.

Від заборгованості у зазначеному розмірі відраховується заборгованість у розмірі 1525 грн. 24 коп., яка була стягнута з ОСОБА_5 на користь Банку судовим наказом, виданим Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 09.07.2008р. Таким чином, різниця заборгованості становить 7648 грн. 87 коп. Відповідно до п.5.3 Умов та Правил надання банківських послуг, штрафи становлять: штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 382 грн. 44 коп. Отже заборгованість відповідача, що підлягає стягненню з відповідачки становить 8531 грн. 31 коп..

Посилаючись на викладені обставини, просило суд стягнути з ОСОБА_5 на користь Банку заборгованість у розмірі 8 531 грн. 31 коп.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13 листопада 2014 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у сумі 494 грн. 48 коп., судові витрати у сумі 243 грн. 60 коп., а усього стягнуто у сумі 738 грн. 08 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні пені та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п.2 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставинах, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що відповідно до Кредитного договору №ZPXRRXO3190055 від 26.06.2007 року, ПАТ КБ «ПриватБанк надав відповідачу строковий кредит у сумі 912,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.12.2007р.

З розрахунку вбачається, що у відповідача перед позивачем є заборгованість в сумі 8 531,31 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли правовідносини щодо надання споживчого кредиту і до них повинен застосовуватись загальний строк позовної давності три роки і один рік щодо пені, який був пропущений позивачем.

Однак погодитися з таким висновком не можна.

Як вбачається з Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), затверджених Головою Правління банку, пунктом 5.5. термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів за даним договором сторонами встановлюється тривалістю 5 років (а.с. 10).

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Із заяви позичальника від 26.06.2007 року №ZPXRRXO3190055 вбачається, що відповідач своїм підписом посвідчив, що він згоден з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, а тому позивачем не пропущений 5-річний строк позовної давності, зокрема щодо вимог про стягнення пені.

Враховуючи, що сторони при укладенні кредитного договору домовились про збільшення позовної давності до 5 років, твердження відповідача про сплив строку позовної давності не ґрунтується на матеріалах справи та не відповідає вимогам закону.

Ухвалюючи рішення про застосування строку позовної давності відносно пені в один рік, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене і прийшов до невірного висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення пені.

Згідно зі ст.ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданим невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до вимог ст.ст. 549 - 552 ЦК України.

Згідно до положень ч.3 ст.551 ЦК України, - розмір неустойки (пеня, штраф) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Беручи до уваги наведене, ступінь виконання зобов'язання боржником, розмір відсотків стягуваної неустойки порівняно з розміром отриманого відповідачем кредиту, співвідношення пред'явлених до стягнення санкцій і наслідків порушення зобов'язання, позицію відповідача, який заперечує проти заявлених до нього вимог, матеріальний стан відповідача, стан здоров»я відповідача та його дітей, а також факт значної затримки звернення позивача з позовом до суду, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 500,00 грн., що буде відповідати вимогам закону та матеріалам справи.

В іншій частині рішення не оскаржувалося.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 13 листопада 2014 року у цій справі в частині відмови у задоволенні вимоги про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» пеню у розмірі 500,00 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: