Справа № 138/2146/15-ц
Провадження №:2/138/691/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02.12.2015 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайсуд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Жикевич Т.Б.,

з участю секретаря Алєксєєвої І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області з вказаним вище позовом, який мотивовано тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у шлюбі з 01 червня 1991 року. Подружні відносини між сторонами не склалися і з листопада 2014 року вони проживають окремо. В позові вказано, що справа про розірвання шлюбу знаходиться в суді. За час спільного подружнього життя сторонами було придбано житловий будинок, що знаходиться по вулиці Полтавській, 36, в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, право власності на який зареєстровано на відповідача. Крім того, сторони також придбали транспортні засоби марки: «А 092-01 БОГДАН», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та «АТАМАН А-093», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2. Позивачу стало відомо, що відповідач в грудні 2014 року почав відчужувати спільне майно з метою уникнення його поділу. Так, з відповіді ЦПН ДАІ 0509, їй стало відомо, що вказані транспортні засоби відповідач перереєстрував на іншу особу.

Відповідач відмовляється в добровільному порядку розділити майно придбане за час їхнього спільного проживання, що змусило позивача звернутись до суду з даним позовом, в якому вона просить поділити майно подружжя шляхом визнання за нею права власності на ? частину вказаного вище житлового будинку, а також враховуючи вартість майна, яке було відчужене відповідачем, а саме вказані вище транспортні засоби, які позивач оцінює в 800 000,00 грн., вона просить стягнути з відповідача на її користь половину вартості такого майна, що відповідно становить 400 000,00 грн.

В судове засідання позивач та її представник не зявились. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що вимоги позову підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявились втретє. Про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений завчасно та належним чином. 01.12.2015 надав суду заяву про відкладення розгляду справи у звязку з сімейними обставинами. Жодних доказів поважності причин неявки в судове засідання відповідач суду не надав. За таких обставин суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною та враховуючи зміст заяви представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази суд, вважає, що позов слід задовольнити, враховуючи таке.

01 червня 1991 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Вінницької області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_1. Актовий запис про шлюб №147. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-АМ №159667 (а.с. 4).

Як слідує з договору купівлі-продажу від 28.10.1996 та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником житлового будинку, що розташований по вулиці Полтавській, 36 (стара адреса №34) в м. Могилеві-Подільському Вінницької області (а.с.6,7).

Тобто, відповідач придбав вказане вище нерухоме майно під час шлюбу з позивачем.

Враховуючи дату придбання майна суд зважає на положення ст. 22 КпШС України, яка визначала, що майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Статтею 28 КпШС України було врегульовано, зокрема, що в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Норма аналогічного змісту міститься в Цивільному Кодексі України, а саме згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Крім того, згідно облікової картки приватного транспортного засобу АВ2107АР, а також реєстраційної картки ТЗ АВ6110СА, автомобілі НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію САА166983 та марки «АТАМАN А-09304», 2013 р.в., номер НОМЕР_4, свідоцтво про реєстрацію САТ543902 придбані ОСОБА_2 15.10.2009 та 18.12.2013 (а.с.9,10).

Вказана вище інформація свідчить, що відповідач також придбав вказане вище нерухоме майно під час шлюбу з позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України , яка діяла на час придбання зазначеного рухомого майна, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

Разом з тим, згідно листа Могилів-Подільського ЦНП ДАІ 0509 №130 від 03.04.2015 вказані вище транспортні засоби перереєстровано згідно довідки-рахунок 11.12.2014 на нового власника.

Як зазначила позивач в позовній заяві, вона оцінює вартість вказаних автомобілів в сумі 200 000 гривень та 600 000 гривень, відповідно, і як слідує зі змісту доданих до позову документів при визначенні реальної вартості вказаного майна позивач виходила з типових ринкових цін на майно з аналогічними характеристиками (а.с.11,12).

Згідно розяснень п. 22- 24, 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 6972 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Як зазначено в позові шлюбні відносини сторін спору фактично припинені в листопаді 2014, оскільки сторони почали проживати окремо.

Згідно ч.3 ст.61 СК України якщо одним з подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Враховуючи положення вказаних вище норм та вказані вище обставини, зокрема, те що будинок та транспортні засоби придбані під час шлюбу, тобто є обєктами спільної сумісної власності та те, що транспортні засоби відчужені після фактичного припинення шлюбних відносин і як зазначає позивач коштів від реалізації спільного майна вона не отримала суд, вирішуючи спір в межах заявлених вимог та на підставі наявних в ній доказів, згідно ст.ст. 224-226 ЦПК України вважає, що позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на ? частину вказаного житлового будинку та стягнути з відповідача половину вартості реалізованого спільного сумісного майна подружжя, що згідно розрахунку позивача становить 400 000,00 грн.

Враховуючи розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» та круючись ст.ст. 22, 28 КпШС України, ст.ст. 57, 60-63,68-71 СК України, 372 ЦК України, ст. 10, 11, 209, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться по вулиці Полтавській 36, в м. Могилеві-Подільському Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 1/2 частини відчужуваного ним майна, а саме транспортних засобів марки «А 092-01 БОГДАН», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та «АТАМАН А-093», 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, в розмірі 400 000 (чотириста тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 понесені судові витрати у виді судового збору у сумі 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.Б.Жикевич