Справа № 444/1683/11 Головуючий у 1 інстанції: Копняк С.М.
Провадження № 22-ц/783/5768/15 Доповідач в 2-й інстанції: Штефаніца Ю. Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Штефаніци Ю.Г.

суддів: Бойко С.М., Крайник Н.П.,

за участі судового секретаря: Брикайло М.В.,

у відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду львівської області від 27 червня 2012 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

встановила:

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Судом постановлено стягнути з ОСОБА_4 в користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість по кредитному договору № 010/08-3/3252 від 22 жовтня 2007 року на суму 259 871Є 98 грн., з яких: по тілу кредиту - 241 672,03 грн., по відсотках за користування кредитними коштами - 15165,43 грн., пеня - 3034,52 грн. та судові витрати.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2, особа, яка не брала участі у справі. Заявник посилається на незаконність і необґрунтованість рішення, ухвалення такого з порушенням норм матеріального і процесуального права, вказує на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Зазначає також, що не давав згоди на укладення договору поруки між його дружиною ОСОБА_4 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», письмової згоди - заяви не писав, фактично даний договір створює обов'язки як для відповідача так і для апелянта, оскільки банк має право звернути стягнення на майно поручителя, яке знаходиться в спільній сумісній власності.

Заявник стверджує також, що боржником по даному кредитному договорі виступає ПП «Львівський перевізник», а тому стягнення в першу чергу повинно застосовуватись жо боржника. Апелянт вказує, що для повного і всебічного розгляду справи, суд повинен був залучити до участі у справі самого боржника за кредитним договором ПП «Львівський перевізник».

Крім того зазначає, що повідомлень відповідач ОСОБА_4 про невиконання боржником зобов'язань за договором кредиту не отримувала і позивач не повідомляв її про це з зазначенням нарахованих відсотків, пені та тіла кредиту, чим порушив п.2.2 договору поруки. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення (а.с. 165-170,183-188).

Сторони у справі в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи не заявлялось, а тому колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України - без здійснення фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження у справі з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваного рішення суду, апелянт ОСОБА_2 стороною у справі не був та участі у справі не брав.

Окрім того, із змісту самого рішення вбачається, що суд першої інстанції, при вирішенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором не вирішував жодних питань, які б безпосередньо стосувались прав, обов'язків та законних інтересів апелянта ОСОБА_2 Останній не надав суду жодних доказів на підтвердження того, що цим рішенням суду порушуються такі його права чи покладаються на нього певні обов'язки.

Сам факт перебування ОСОБА_2 у шлюбі з відповідачем у справі ОСОБА_4, яка є поручителем за виконання боргових зобов'язань позичальника ПП «Львівський перевізник» за кредитним договором № 010/08-3/3252 від 22 жовтня 2007 року та несе солідарну відповідальність з боржником перед стягувачем, не свідчить про те, що апелянта ОСОБА_2 несе будь-які боргові зобов'язання за цим договором.

У відповідності до роз'яснень п.25 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», положення статті 65 Сімейного кодексу України (далі - СК) щодо порядку розпорядження майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів. Порука є способом забезпечення виконання зобов'язання (стаття 553 ЦК), договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Згідно положенням ч.1 ст.292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справ, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвалою судді апеляційного суду від 25 лютого 2015 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Однак наведені вище доводи дають підставу для ствердження про те, що оскаржуваним рішенням суду не вирішувались питання про права та обов'язки ОСОБА_2, а тому останній не мав достатніх фактичних та правових підстав оскаржити це рішення в апеляційному порядку.

У відповідності до роз'яснення п.8 постанови пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку N 12 від 24.10.2008 р., при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження у даній справі з поверненням апеляційної скарги заявнику.

Керуючись ч.1 ст.292, ст.ст.297, 303, 304, 313, 314, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду львівської області від 27 червня 2012 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий: Штефаніца Ю.Г.

Судді: Бойко С.М.

Крайник Н.П.