Справа № 195/292/15-ц
20.05.2015 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Кондус Л.А., при секретарі - Горват Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останньої заборгованості за кредитним договором у сумі 93 977,64 грн., мотивуючи наступним.
21.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «Банк КІПРУ», та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено Договір факторингу № 1. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору Клієнт (ПАТ «НЕОС БАНК») відступає Фактору (ПАТ «Альфа-Банк») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації, а Фактор, шляхом надання фінансової послуги Клієнту, набуває права Вимоги заборгованості по кредитних договорах.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
23.04.2013 року ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 44/45-95/2013.
Відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору, Банк зобов'язується надати відповідачу кредит у сумі 100 000,00 грн., а Відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.
В свою чергу, відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим грубо порушує умови Кредитного договору, в результаті чого станом на 21.11.2014 року має прострочену заборгованість: за кредитом - 88 548,40 грн.; по відсотках - 5 429,24 грн.
Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, неустойку за невиконання умов договору.
Згідно п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Сторони у судове засідання не з'явилися.
Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому наполягає на позовних вимогах та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, письмових заперечень суду щодо позову не надала.
За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи і письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
23.04.2013 року ПАТ «БАНК КІПРУ» (правонаступник - ПАТ «НЕОС БАНК») та ОСОБА_1, уклали Кредитний договір № 44/45-95/2013.
21.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством «НЕОС БАНК», яке є правонаступником усіх прав та обов'язків Публічного акціонерного товариства «Банк КІПРУ», та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» укладено Договір факторингу № 1, що підтверджується доданою копією Договору Факторингу №1. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору Клієнт (ПАТ «НЕОС БАНК») відступає Фактору (ПАТ «Альфа-Банк») свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Клієнту на підставі Документації, а Фактор, шляхом надання фінансової послуги Клієнту, набуває права Вимоги заборгованості по кредитних договорах. З моменту відступлення Клієнтом Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані Боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими йому. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів.
З огляду на вищевикладене суд вбачає, що ПАТ «Альфа Банк» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 23.04.2013 р. № 44/45-95/2013 позичальником згідно якого є ОСОБА_1, яка є відповідачем у даній справі.
Меморіальний ордер № 6990264 від 23.04.2013 р. свідчить про те, що відповідачка дійсно отримала кредит у сумі 100 000,00 грн. Однак, вона належним чином не виконала своїх зобов'язань, про що свідчить розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки (Додаток № 1 до кредитного договору № 44/45-95/2013 від 23.04.2013 р.), розрахунком заборгованості за кредитом у гривні в результаті чого станом на 21.11.2014 року має прострочену заборгованість:
- за кредитом - 88 548,40 грн.;
- по відсотках - 5 429,24 грн.
Відповідно до умов Договору позивач має право вимагати від позичальник (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та процентів за користування ним, а також суму штрафних санкцій, передбачених Кредитним Договором, у випадках, що встановлені п.4.3.1. Кредитного договору, зокрема, якщо Позичальник затримав виконання своїх обов'язків по поверненню частини кредиту згідно графіку та/або сплаті процентів за користування кредитом більш ніж на один календарний місяць.
Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може виступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.
Відповідно до ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
З матеріалів справи суд вбачає, що на адресу відповідача було направлено повідомлення від 25.07.2014 р. за вих. № 413711 з вимогою про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 939,78 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 5, 7, 60, 174, 197, 209-218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 514, 526 -554, 623-625, 631, 1046-1054 ЦК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, при цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: /підпис/Л. А. Кондус