Cправа № 127/7740/15-ц
Провадження № 2/127/3118/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 червня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

при секретарі:ОСОБА_1

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу№127/7740/15-ц за позовом ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до ОСОБА_5 про стягнення безпідставно виплаченої пенсії в сумі 22305,56 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення з відповідача на користь позивача 22305,56 грн. надміру виплаченої пенсії.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до пенсійної справи №80/8581 військовий пенсіонер ОСОБА_6 перебував на обліку та отримував пенсію в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління та отримував пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.12.2013 року, хоча як зясувалось помер 3 серпня 2005 року.

Дане порушення виявилося головним управлінням в процесі опрацювання списків пенсіонерів, які надавалися Вінницьким міським відділенням «Ощадбанку» по рахунках яких відсутній рух коштів та перелік пенсіонерів за яких отримують пенсію за довіреністю інші громадяни до цього списку постійно включали ОСОБА_6. Спеціалістами управління регулярно опрацьовувалися ці списки, в результаті чого на адресу фактичного місця проживання пенсіонера (АДРЕСА_1) направлялись листи з вимогою прибути з паспортом до управління. Такі листи направлялись неодноразово та оскільки пенсіонер не зявлявся з 01.12.2013 року виплату йому пенсії було призупинено до зясування. Після призупинення виплати пенсіонер також не зявився. На запит №952/06-36/02 від 23.04.2014р. відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції повідомив про наявність поновленого актового запису про смерть №14 від 09.12.2012р. на ОСОБА_6, 25.10.1928р. народження дата смерті 03.08.2005р., але в список померлих, який щомісяця подає РАГС зазначена особа включена не була.

На підставі цього документу було виведено переплату за період з 01.09.2005р. по 30.11.2013р., яка склала 180317,93 грн. Листом від 14.05.2014р. №1130/06-36/02 до Вінницького міського відділення «Ощадбанку» було направлено розпорядження про повернення коштів в сумі 180317,93 грн., з яких банківська установа повернула 169725,81 грн. (в тому числі відсотки в сумі 11713,44 грн.). Таким чином, різниця між сумою переплати та сумою повернутих коштів установою банку без урахування відсотків становить 22305,56 грн. Щодо зазначеної різниці, банк повідомив, що за період з 01.09.2005р. по 01.08.2008р. кошти з рахунку 2782 отримано довіреною особою на підставі довіреності.

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 29.11.2014р., кримінальне провадження, внесене до ЄДР за №0005692 від 08.08.2014р., закрито у звязку з тим, що встановлено відсутність в діяннях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. При цьому вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_5 в період з 01.09.2005р. по 01.08.2008р. відповідно до нотаріального доручення на її імя отримувала пенсію в касі Вінницького міського відділення «Ощадбанку» на свого батька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 03.08.2005р., чим завдала матеріальний збиток УПФ у Вінницькій області на суму 22305,56 грн.

Таким чином, посилаючись на вищевказані обставини, а також на завдання суттєвої шкоди бюджету держави, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області звернулося до суду з даною позовною заявою до особи, яка завдала шкоди - ОСОБА_5 про стягнення з неї 22305,56 грн. надміру виплаченої пенсії.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у запереченнях на позовну заяву (а.с. 36) та в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився з посиланням на те, що позивачем не надано доказів, а саме внутрішньо банківських документів, які підтверджують отримання пенсії відповідачем, а також на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, а відтак просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до пенсійної справи №80/8581 військовий пенсіонер ОСОБА_6 перебував на обліку та отримував пенсію в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримував пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.12.2013 року.

Як в подальшому зясувалось пенсіонер ОСОБА_6 помер 3 серпня 2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №238376 від 09.12.2012р. (а.с. 51)

Дане порушення виявилося позивачем в процесі опрацювання списків пенсіонерів, які надавалися Вінницьким міським відділенням «Ощадбанку» по рахунках яких відсутній рух коштів та перелік пенсіонерів за яких отримують пенсію за довіреністю інші громадяни до цього списку постійно включали ОСОБА_6. Спеціалістами ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області регулярно опрацьовувалися ці списки, в результаті чого на адресу фактичного місця проживання пенсіонера та відповідача (АДРЕСА_1) направлялись листи з вимогою прибути з паспортом до управління.

Управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області листами №942 від 10.05.2013р., №2810 від 10.07.2013р., №3579 від 05.09.2013р. (а.с. 5-7) зверталося до ОСОБА_6 з проханням прибути з паспортом до управління по питанню виплати пенсії за довіреністю.

Проте, пенсіонер ОСОБА_6 на такі листи не реагував, до управління Пенсійного фонду не зявлявся, у звязку з чим з 01.12.2013 року виплату йому пенсії було призупинено до зясування обставин.

Листом №3179/06-36/02 від 13.12.2013р. позивач звернувся до Виконавчого комітету Деребчинської сільської ради з проханням підтвердити проживання на території сільської ради ОСОБА_6, 25.10.1928р.н.

У відповідь на запит, листом №02-18-130 від 10.12.2013р. виконавчий комітет Деребчинської сільської ради повідомив позивача про те, що ОСОБА_6 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, але за даною адресою не проживає і місце його знаходження невідомо.

Листом №944/06-36/02 від 18.04.2014р. позивач звернувся до ВГІРФО України у Вінницькій області з проханням надати інформацію чи виїзджав на постійне місце проживання за кордон ОСОБА_6 25.10.1928р.н. Однак, відповіді не отримав.

Листом №952/06-36/02 від 23.04.2014р. позивач звернувся до відділу реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції з запитом чи реєструвалась смерть ОСОБА_6, 25.10.1928р.н. паспортні дані: АА №446160 виданий Шаргородським РВ УМВС України у Вінницькій області 02.04.1997р., у звязку з відсутністю даного пенсіонера у списках наданих відділом РАЦС відповідно до п.9 наказу Міністерства юстиції України №1154/5 від 22.11.2007р. «Про внесення змін до Правил реєстрації актів цивільного стану». Цим же листом позивач просив перевірку зробити за період з 01.01.2011р. по 31.01.2014р.

У відповідь на запит, листом №925-06.01-29 від 29.04.2014р. відділу реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції повідомлено позивача про існування поновленого актового запису про смерть №14 від 09.10.2012р. на ОСОБА_6, 25.10.1928р.н. Дата смерті 03.08.2005р.

Враховуючи вищевказані обставини, а саме реєстрацію смерті ОСОБА_6, позивачем було виведено переплату за період з 01.09.2005р. по 30.11.2013р., яка склала 180317,93 грн., що вбачається з розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №800581 (а.с. 19-20).

Пунктом 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 р. N1596 передбачено, що у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсій та допомоги, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду або органу праці та соціального захисту населення.

Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного операційного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та органам праці та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

Листом від 14.05.2014р. №1130/06-36/02 позивачем до Вінницького міського відділення «Ощадбанку» було направлено розпорядження про повернення коштів в сумі 180317,93 грн. (а.с. 21), з яких банківська установа повернула 169725,81 грн. (в тому числі відсотки в сумі 11713,44 грн.), що підтверджується копією платіжного доручення №52407971 від 16.05.2014р. (а.с. 77)

Таким чином, різниця між сумою переплати та сумою повернутих коштів установою банку без урахування відсотків становить 22305,56 грн.

Щодо зазначеної різниці, банк листом від 16.05.2014р. №797 повідомив позивача, що за період з 01.09.2005р. по 01.08.2008р. кошти з рахунку 2782 отримано довіреною особою на підставі довіреності.

19.06.2014р. ГУ ПФУ у Вінницькій області №1441/06-36/09 надіслано запит Вінницькому міському відділенню «Ощадбанку» щодо надання інформації якою саме довіреною особою на підставі доручення було отримано кошти з рахунку 2782 ОСОБА_6 за період з 01.09.2005р. по 01.08.2008р. в сумі 22305,56 грн.

У відповідь на вказаний запит, листом №910 від 24.06.2014р. Вінницьким міським відділенням «Ощадбанку» повідомлено позивача, що така інформація не надається, так як становить банківську таємницю.

Враховуючи наведені обставини, начальник ГУ ПФУ у Вінницькій області листом №1666/06-36/09 від 16.07.2014р. звернувся до прокурора м. Вінниці з заявою щодо вжиття заходів щодо повернення незаконно отриманих коштів Державного бюджету.

Таким чином, подальше зясування обставин справи, щодо отримання коштів з рахунку 2782 ОСОБА_6 за період з 01.09.2005р. по 01.08.2008р. в сумі 22305,56 грн., який помер 03.08.2005р., здійснювалось в межах кримінального провадження, внесеного до ЄДР за №0005692 від 08.08.2014р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

На запит суду від 26.05.2015р. слідчим СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області Мазуром І.М. надіслано до суду матеріали закритого кримінального провадження №0005692 від 08.08.2014р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, які оглянуто в судовому засіданні та встановлено наступне.

Зокрема, в матеріалах кримінального провадження (а.с. крим. провадж. 107) знаходиться оригінал довіреності від 10.05.2005р., посвідченої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_8, відповідно до якої ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_5 одержувати протягом строку дії довіреності в відповідному відділенні будь-якого банку, або ж в іншій установі, незалежно від їх форм власності та підпорядкування, належну йому пенсію в національній валюті та валютах інших країн, а також різного роду кореспонденцію. Довіреність видана строком на три роки і дійсна до 10.05.2008р.

В поясненнях наданих ОСОБА_5 (а.с. крим. провадж. 52-53) та протоколі допиту свідка ОСОБА_5 від 20.11.2014р. (а.с. крим. провадж. 102-105) остання пояснила наступне:

«Восени 2000 року у звязку з погіршенням стану здоровя мого батька ОСОБА_6, а саме він був паралізований, я забрала його доглядати до себе додому в м. Вінниця з села Деребченки Шаргоролського району.

Після цього ОСОБА_6 звернувся із заявою про те, щоб пенсію перерахували за адресою фактичного проживання, тобто: м. Вінниця, просп. Космонавтів, 39/154. Спочатку деякий час пенсію до нас додому приносив листоноша, але приблизно в 2004 році у звязку із незручністю ми оформили завірене нотаріально доручення на моє імя, для того щоб мати змогу отримувати пенсію в зручний час так як батько був інвалідом. Дане доручення було видано 10 травня 2005 року та діяло протягом трьох років до 10 травня 2008 року.

Так далі у звязку з погіршенням стану здоровя та загостренням хвороб мій батько ОСОБА_6 03.08.2005 року помер.

За період, який мій батько проживав зі мною та донькою велику кількість грошей я була змушена позичити в знайомих для того щоб підтримувати його здоровя. У звязку з цим я була вимушена після його смерті продовжувати отримувати пенсію на батька. З цією метою, щоб паспорт батька залишився при мені та я мала змогу його надалі надавати в Ощадбанк, в органи РАЦС я його не здавала та не зверталася до пенсійного фонду з приводу отримання допомоги на поховання.

В подальшому, кожного місяця до закінчення терміну завіреного нотаріального доручення, а саме до 07.05.2014р. я отримувала пенсію свого батька. За весь цей період жодних документів зі сторони пенсійного фонду чи ощадбанку в мене не витребовували. Так при отриманні пенсії у відділенні Ощадбанку достатньо мені було предявити оригінал паспорта ОСОБА_6, свій паспорт та ощадну книжку ОСОБА_6, копія доручення завірене нотаріусом було також в банку. Я також мала при собі ощадну книжку, в якій за кожен місяць є відповідна відмітка про суму отриманих коштів, дату їх отримання та підпис касира, який видав мені гроші.

Також, хочу додати що приблизно з 2002 року, крім пенсії я отримувала допомогу по догляду за інвалідом першої групи в розмірі 5,65 грн. Дані гроші я отримувала щомісяця у відділенні пошти 21021 відділення по проспекту Космонавтів. Однак, можу запевнити, що після смерті батька, а саме з 03.08.2005р. вказану допомогу, я жодного разу не отримувала. В подальшому в 2011 та 2012 роках за нашою адресою приходили листи з пенсійного фонду з приводу того, щоб надати до УПФ копії паспорта та посвідчення інваліда війни на ОСОБА_6 Дані копії документів приносила моя донька ОСОБА_9, так як я була на лікуванні. Однак, для чого в нас вимагали вказані документи, ні я ні моя донька не знали.

Також з приводу того, що у мене виникла заборгованість в сумі 22305,56 грн. я дізналась нещодавно, коли останній раз моя донька була в відділенні пенсійного фонду, однак вона не знала про те, що я отримувала пенсію на покійного ОСОБА_6

Також хочу повідомити, що свою вину у вчиненні шахрайських дій, а саме незаконному отриманні коштів на свого батька, визнаю повністю та щиро каюся. Зобовязуюся по можливості відшкодувати завдану шкоду».

Аналогічні пояснення надані свідком ОСОБА_9 Георгієвною (а.с. крим. провадж. 35-36).

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 29.11.2014р., кримінальне провадження, внесене до ЄДР за №0005692 від 08.08.2014р., закрито у звязку з тим, що встановлено відсутність в діяннях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. При цьому вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_5 в період з 01.09.2005р. по 01.08.2008р. відповідно до нотаріального доручення на її імя отримувала пенсію в касі Вінницького міського відділення «Ощадбанку» на свого батька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 03.08.2005р. чим завдала матеріальний збиток УПФ у Вінницькій області на суму 22305,56 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 без достатніх правових підстав, в період з 01.09.2005р. по 01.08.2008р. відповідно до нотаріального доручення на її імя отримувала пенсію в касі Вінницького міського відділення «Ощадбанку» на свого батька ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 03.08.2005р. чим завдала матеріальний збиток УПФ у Вінницькій області на суму 22305,56 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно виплаченої пенсії в сумі 22305,56 грн. суд вважає доведеними належними засобами доказування, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання представника відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності передбаченого ст. 257 ЦК України, суд вважає такими що не заслуговують на увагу враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, про смерть пенсіонера ОСОБА_6 позивач дізнався з листа відділу реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції №925-06.01-29 від 29.04.2014р., а про особу (відповідача), яка в період з 01.09.2005р. по 01.08.2008р. отримувала пенсію на померлого пенсіонера з постанови слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_7 від 29.11.2014р.

Таким чином, трьох річний строк позовної давності позивачем не пропущено.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з відповідача слід стягнути на користь держави 243,60 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 257, 261, 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 27 - 30, 57 - 61, 88, , 209, 212 - 215, 218, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити

Стягнути з ОСОБА_5(адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області(м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7) 22305,56 грн. (двадцять дві тисячі триста пять грн. пятдесят шість коп.)надміру виплаченої пенсії.

Стягнути з ОСОБА_5 (адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід держави 243,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22.06.2015 р.

Суддя: