справа №176/671/15-ц
провадження №2/176/783/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Завізіон Т.В.

при секретарі Лоцман М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Жовті Води ва залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 09.04.2015 року звернувся до суду з позовом, у якому просив постановити судове рішення, яким визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3такими, що втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, оскільки останні не проживають у спірній квартирі без поважних причин понад встановлений законом шестимісячний строк.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, пізніше позивач звернувся до суду із письмовою заявою про закінчення розгляду справи у його відсутності. В обгрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що квартира АДРЕСА_2 перебуває у комунальній власності. Ця квартира була отримана в 1989 році у користування його вітчимом ОСОБА_4 та членами його родини до якої входили його (позивача) матір - ОСОБА_5, він (позивач) та його брат - ОСОБА_2. Пізніше у 1997 році у цій квартирі також був зареєстований та став мешкати син ОСОБА_2 - ОСОБА_6, мати якого трагічно загинула. У 2002 році ОСОБА_4 помер. 06.03.2015 року померла ОСОБА_5. Відповідач ОСОБА_2 починаючи з 2000 року став працювати в Російській Федерації, мешкаючи спочатку у Московській області, а потім - у м.Кемерово. Там же в Росії з ним жив деякий час і неповнолітній син ОСОБА_6, який пізніше повернувся до бабусі в м. Жовті Води. Відповідач ОСОБА_2 до 2010 року час від часу повертався до свого містця проживання, відвідував матір та повертався назад. Починаючи з 2010 року брат перестав давати про себе знати та перестав приїздити до м. Жовті Води. З вказанного часу зв"язок із ним обірвався. На похоронах матері у 2015 році брат присутній не був, оскільки він (позивач), не знаючи місця перебування першого, не мав змогу повідомити його про це. Відповідач ОСОБА_6, у свою чергу, повернувшись в м. Жовті Води, закінчів навчання, деякий час працював в місті таксистом, а в серпні 2014 року також поїхав на заробітки до Росії. Із зазначеного часу додому він більше не повертався. Про своє місце перебування ані бабусю за її життя, ані його племінник не повідомляв. Обидва відповідача не приймають участі в утриманні спірної квартири, а тому весь тягар по оплаті житлово-комунальних послуг несе він. Окрім того, після смерті ОСОБА_4 жоден із мешанців спірної квартири не переуклав на своє ім"я договіра найму цієї квартири. На тепершній час він звернувся із зазначеним питанням до виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, але йому пояснили, що для вирішення цього питання потрібна згода усих повнолітніх осіб, які зареєстровані в квартирі. Посилаючись на те, що відповідачі добровільно залишили спірне житлове приміщення, на те, що він жодним чином не перешкоджав останнім користуватися цим житлом, а також на те, що їх відсутність на протязі шесті місяців у спірному житлі не обумовлена будь-якими поважними причинами, позивач просив позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча про час, день та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, через оголошення у пресі відповідно до вимог ч. 9 ст.74 ЦПК України.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідачів про день та час розгляду справи у спосіб передбачений законом, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення без їх участі на підставі доказів, які надані суду позивачем.

Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закон, а саме ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, встановив, що:

-При тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення впродовж 6 місяців. Якщо наймач або члени його родини були відсутні з поважних причин більше ніж шість місяців, цей строк по заяві відсутнього може бути продовжено.

-Визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи більше встановленого законом терміну здійснюється у судовому порядку.

В судовому засіданні судом встановлені наступні факти та випливаючі з них правовідносини.

Квартира АДРЕСА_3 знаходиться у комунальній власності і її основним наймачем, згідно особового рахунку значиться ОСОБА_4. / а.с.5/.

Довідка з місця проживання позивача /а.с.6/ свідчать про те, що разом основним наймачем, який помер 05.02.2002 року, у спірній квартирі зареєстровані: ОСОБА_5 /дружина основного наймача/, ОСОБА_7 /син основного наймача/, ОСОБА_2 / син основного наймача/ та ОСОБА_6 / онук основного наймача/.

05 лютого 2002 року помер основний наймач, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.7/.

06 березня 2015 року померла його дружина ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.8/.

Із пояснень в судовому засіданні позивача судом також встановлено, що ОСОБА_2 починаючи з 2000 року став працювати в Російській Федерації, мешкаючи спочатку у Московській області, а потім - у м.Кемерово. Там же в Росії з ним жив деякий час і неповнолітній син ОСОБА_6, який пізніше повернувся до бабусі в м. Жовті Води. Відповідач ОСОБА_2 до 2010 року час від часу повертався до свого містця проживання, відвідував матір та повертався назад. Починаючи з 2010 року брат перестав давати про себе знати та перестав приїздити до м. Жовті Води. З вказанного часу зв"язок із ним обірвався. На похоронах матері у 2015 році відповідач присутній не був, оскільки позивач, не знаючи місця перебування першого, не мав змогу повідомити його про це. Відповідач ОСОБА_6, у свою чергу, повернувшись в м. Жовті Води, закінчів навчання, деякий час працював в місті таксистом, а в серпні 2014 року також поїхав на заробітки до Росії. Із зазначеного часу додому він більше не повертався. Про своє місце перебування ані бабусю за її життя, ані його племінник не повідомляв. Обидва відповідача не приймають участі в утриманні спірної квартири, а тому весь тягар по оплаті житлово-комунальних послуг несе він. Окрім того, після смерті ОСОБА_4 жоден із мешканців спірної квартири не переуклав на своє ім"я договіра найму цієї квартири. На тепершній час він звернувся із зазначеним питанням до виконавчого комітету Жовтоводської міської ради, але йому пояснили, що для вирішення цього питання потрібна згода усих повнолітніх осіб, які зареєстровані в квартирі.

Такі пояснення позивача знайшли своє об"єктивне підтвердження проясненнями, які дали в судовму засіданні допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_8, яка є сусідкою сторін, пояснила суду, що живе у квартирі АДРЕСА_4 з 1988 року та знає, що у сусідньому під"їзді в квартирі 213 жила ОСОБА_9 із чоловіком, двома синами ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Пізніше в цій квартирі став мешкати і її онук. Молодший син ОСОБА_5 ОСОБА_6 на протязі з початку 2000 років става їздити на роботу в м.Москва, куди забирав і свого сина ОСОБА_10. Пізніше молодший ОСОБА_5 повернувся в м. Жовті Води, жив разом із бабусею, а на початку 2015 року також поїхав працювати за межі України. На теперешній чсас в квартирі мешкає тільки позивач, оскільки ОСОБА_5 та її чоловік померли. Будь-яких конфліктів з приводу користування спірною квартирою між сторонами по справі вона ніколи не чула.

Свідок ОСОБА_12 в судовму засіданні пояснив, що знав ОСОБА_2 з дитинства, періодично спілкувався із ним. Свідок також пояснив, що ОСОБА_2 приблизно з 2000 років працював в Російській Федерації, періодично приїздив в м. Жовті Води, набирав будівельну бригаду та знову виїзджав. Приблизно з 2010 року ОСОБА_2 до міста приїздити припинив. Йому відомо, що останній не виконав перед заробітчанами, яких він вивозив на роботу, взятих грошових забов"язань.

Аналіз наведених у рішенні доказів дає суду змогу прийти до висновку, що відповідачі дійсно, на протязі більш ніж шести місяців, без будь-яких поважних причин не мешкають у спірному приміщенні, а тому повинні бути визнані такими, що втратили право користування ним.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 71,72 ЖК України та у відповідності ст.ст. 10,11, 15,60,74,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ: Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_5.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_5.

Рішення може бути оскарженим шляхом подачі через Жовтоводський міський суд Апеляційному суду Дніпропетровської області на протязі 10 днів апеляційної скарги.

Суддя Жовтоводського міського суду Т.В. Завізіон