Справа № 524/2968/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.15 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді - Предоляк О.С.

при секретарі Коваль Т.М.

з участю відповідача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року до суду звернувся позивач ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зазначає, що з 25 листопада 1995 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_1. Від шлюбних відносин мають дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 30 грудня 2013 року шлюб між ними розірвано. Син ОСОБА_5 залишився проживати разом з ним.. Колишня дружина, не цікавиться життям сина, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання. У звязку з тяжким матеріальним становищем, вимушений звернутись з вказаним позовом.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь кошти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини, з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заперечує проти позовних вимог. Пояснює, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 уклали усну домовленість, відповідно до якої, син ОСОБА_5 залишається проживати з батьком, а донька ОСОБА_4 з матірю. Протягом усього періоду часу після розірвання шлюбу, цікавилась життям сина, станом його здоров» я, успіхами у навчанні, побутовими та особистими потребами, надавала матеріальну допомогу. Також пояснила, що на даний час, працює касиром та отримує заробітну плату близько 2000 грн. Проживає разом з донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка вже досягла повноліття, студентка та вимушена також працювати, має батьків пенсіонерів, які також потребують матеріальної допомоги. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 проти позову заперечує, підтримує письмові заперечення, просить відмовити у задоволенні позову. Вважає позов надуманим та поданий позивачем з метою зловживання правом на отримання аліментів.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, на підставі наявних доказів.

Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 3 ст.. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 листопада 1995 року по 30 грудня 2013 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка досягла повноліття та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Крім пояснень сторін щодо досягнення усної домовленості визначення місця проживання після розлучення дітей: доньки ОСОБА_4 з матірю, сина ОСОБА_5 з батьком. Вказана обставина підтверджується долученими до справи: актом обстеження житлово-побутових умов проживання сімї від 03 лютого 2015 року, який складений комісією Професійно-технічного училища № 26 в м. Кременчуці, в якому навчається син сторін ОСОБА_5, з якого постає, що дитина проживає разом з батьком ОСОБА_3 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Акта ТОВ "Житлорембудсервіс" від 24.04.2015 р. з якого постає, що ОСОБА_3 проживає разом з сином ОСОБА_5 у АДРЕСА_2 у м Кре-менчуці.

Зі змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дитину до виповнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального розвитку.

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України Про охорону дитинства на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідачем не надано доказів у розумінні ст. ст. 57,60 ЦПК України, які б підтверджували виникнення обставин, передбачених ст.. 192 СК України, що унеможливили сплату аліментів у сумі за рішенням суду.

При визначенні розміру аліментів, судом ураховано, що відповідач працевлаштована та отримує заробітну плату, не має на утриманні інших осіб, надає матеріальну допомогу на утримання сина у вигляді сплати квартплати та плати за комунальні послуги, надання коштів на утримання сина має разовий характер - у грудні 2013 року перераховано 700 грн.

Твердження відповідача, що на її утриманні знаходиться повнолітня донька, непрацездатні батьки, не береться судом до уваги, виходячи з того, що ОСОБА_1, у порушення вимог ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, не надала жодного підтвердження того, що її батьки не отримують пенсію за віком, як і донька, не отримує стипендію та перебувають на її повному утриманні.

Таким чином, оскільки судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали для відповідача сплачувати аліменти в розмірі, визначеному судом, в звязку з чим необхідно позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача кошти на утримання дитини: сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07 квітня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 14, 57 59, 88, 208, 209, 212 215, 218, 367 ЦПК України,

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 кошти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Рішення в частині стягнення сум платежу за один місяць виконати негайно.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти діб з проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом Полтавської області, якщо рішення не скасовано.

Суддя: