Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2015 Справа №607/8997/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретарів судового засідання Франчук Л.В., Грабської Ю.І., Паюка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ЛОГІСТИКА» про зміну дати звільнення із обійманої посади, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням індексу інфляції, стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИТИ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ЛОГІСТИКА» про зміну дати звільнення із обійманої посади, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням індексу інфляції, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що працювала директором у ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» з липня 2008 року. Наказом № 7 від 25.04.2013 року її було звільнено із обійманої посади. Із зазначеним наказом її не було ознайомлено, а про факт звільнення проінформовано повідомленням за № 11 від 25 квітня 2013 року. В зазначеному повідомленні інформувалось про те, що її звільнено на підставі наказу та запрошують зявитись в офіс для отримання трудової книжки.

Позивач вказала, що офіс ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» і місце проживання знаходяться за одним адресом, тобто м. Тернопіль, вул. Д. Нечая, 29/124. У останній робочий день відповідач не видав трудову книжку, чим порушив ст. 47 КЗпП України, відповідно до якої власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку. У разі затримки видачі трудової книжки днем звільнення вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до ч.4 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Обчислення середнього заробітку проводиться відповідно до Порядку обчислення середнього заробітку, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 року № 100, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Середній заробіток за час вимушеного прогулу у звязку з невидачею трудової книжки на день предявлення позову становить 1750 грн.

Крім цього, позивач вказала, що незаконні дії відповідача завдали їй моральної шкоди, яка полягає у суттєвих моральних стражданнях та втраті нормальних життєвих звязків, оскільки вона не мала змоги влаштуватись на нову роботу або стати на облік у центр зайнятості як безробітній, що позбавило її можливості утримувати себе та свою сімю. Завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 2500 гривень.

Із вказаних підстав позивач, виходячи із змісту останньої заяви про збільшення розміру позовних вимог від 27 квітня 2015 року, просить зобовязати ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» змінити дату звільнення ОСОБА_1 з 25.04.2013 року на момент фактичної видачі трудової книжки 03.08.2013 року, стягнути з ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» в користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в сумі 6723 грн. з врахуванням індексу інфляції, що становить 3415,28 грн., а разом до стягнення 10138,28 грн., а також стягнути з ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 15000 грн.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позовній заяві, просять їх задовольнити у повному обсязі.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог з тих підстав, що товариство, в день звільнення ОСОБА_1 із посади директора товариства, направило останній повідомлення, в якому інформувало про її звільнення, із проханням зявитись в офіс для отримання трудової книжки, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_1 25.04.2013 року була відсутня на роботі.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 показали, що ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» зареєстровано за адресом: м. Тернопіль, вул. Нечая, 29/124, однак свою діяльність товариство здійснювало у м. Луцьку, вул. Л. Українки, 21/7 де і знаходився офіс товариства, який був робочим місцем ОСОБА_1

Дослідивши та оцінивши докази у справі, заслухавши пояснення сторін та їх представників суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі виходячи із наступного.

Згідно довідки ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» № 16 від 30.10.2013 року директор ОСОБА_1 перебувала у відпустці із 01.04.2013 року по 24.04.2013 року (а.с. 77).

25.04.2013 року засновником товариства ОСОБА_2 у присутності економіста з фінансової роботи ОСОБА_3 складено акт про відсутність 25.04.2013 року директора ОСОБА_1 на робочому місці в офісі ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» розташованого за адресом: м. Луцьк, вул. Л. Українки, 21/7, протягом усього робочого дня з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин без поважних причин (а.с. 50).

Рішенням загальних зборів учасників ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» від 25.04.2013 року усунуто від виконання обовязків директора ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» ОСОБА_1 (а.с. 42).

Наказом засновника ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» ОСОБА_2 № 7 від 25.04.2013 року розірвано контракт з директором ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» ОСОБА_1 на підставі підпункту 6.3.4. пункту 6.3. контракту та звільнено з роботи з підстав передбачених контрактом (п. 8 ст. 36 КЗпП України) (а.с. 63).

Листом № 11 від 25.04.2013 року ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» повідомило ОСОБА_1 про те, що її згідно наказу № 7 від 25.04.2013 року звільнено із посади директора ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» та просило зявитись в офіс за трудовою книжкою (а.с. 4).

Листом № 12 від 19.07.2013 року директор ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» ОСОБА_3 пропонував ОСОБА_1 в черговий раз зявитись для вирішення питання про передачу документації та проведення інвентаризації (а.с. 51).

01.08.2013 року ТОВ «АГРО ЛОГІСТИКА» направило ОСОБА_1 рекомендованим листом трудову книжку, яка отримана ОСОБА_1 07.08.2013 року (а.с. 53, 54).

Відповідно до положень ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно до положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до положень пунктів 4.1, 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників - власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення. При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки. Про новий день звільнення видається наказ і вноситься запис до трудової книжки працівника. Раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 цієї Інструкції.

Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то власник або уповноважений ним орган в цей день надсилає йому поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки. Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

За вказаних обставин справи суд вважає, що позивачем не доведено вини відповідача у затримці видачі їй трудової книжки, оскільки останню було звільнено із роботи 25.04.2013 року та в цей день ОСОБА_1 була відсутня на роботі, що доводиться відповідним актом, а тому відповідачем 25.04.2013 року направлено рекомендований лист позивачу із повідомленням про її звільнення та із проханням зявитись для отримання трудової книжки, який позивачем отримано, що доводиться наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.52).

Отже, суд вважає, що при звільненні позивача із обійманої посади та видачі трудової книжки - відповідач діяв у відповідності до вимог трудового законодавства та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та не допустив порушень прав позивача, оскільки беручи до уваги факт відсутності позивача на роботі у день звільнення, товариство направило їй поштове повідомлення про необхідність отримання трудової книжки, тобто дотрималось вимог пунктів 4.1, 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Доказів того, що ОСОБА_1 намагалась отримати у відповідача трудову книжку та не змогла її отримати з вини власника - позивачем не подано, а судом не здобуто в ході судового розгляду справи, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Беручи до уваги, що відповідачем не було допущено порушень трудових прав позивача, а тому відсутні підстави для зміни дати звільнення позивача із обійманої посади стягнення із відповідача у користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 47, 116 КЗпП України, пунктами 4.1, 4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212- 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ЛОГІСТИКА» про зміну дати звільнення із обійманої посади, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням індексу інфляції, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Дзюбич В.Л.