У Х В А Л А

про призначення судово-психіатричної (посмертної) екпертизи

28 квітня 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі : головуючого судді Пустовіт З.П.

при секретарі: Гоноболіній О.І.,

з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року позивач звернувся до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області з зазначеним позовом до відповідача за участю третьої особи, в якому просив визнати недійсним заповіт ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 23 листопада 2010 року за реєстровим №2500. В обґрунтування позову посилався на те, що його батько, ОСОБА_6, який помер 17 серпня 2012 року, на час складання оскаржуваного заповіту страждав рядом вікових та хронічних хвороб, що підтверджується відповідними медичними документами. Крім цього, на час складання заповіту у батька розвився віковий склероз і почастішали випадки не сприйняття дійсних подій, загальмованості, періодичне дезорієнтування в часі, він став погано розмовляти та не впізнавати людей. Таким чином, на його думку, батько не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час посвідчення заповіту, що є підставою для визнання заповіту недійсним.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позов із зазначених у ньому підстав, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 заперечували проти позову, посилаючись на те, що рішення про залишення заповіту на дочку у батька було поміркованим, заповіт не був таємним, про нього батько розповів сусідам. Він, пересуваючись за допомогою палиці, поїхав до приватного нотаріуса ОСОБА_5 Не заперечували, що у нього були вікові хвороби, хворі ноги, однак він самостійно отримував пенсію, розписувався власноруч у відомостях, сам себе обслуговував. Вживав лікарські засоби проти гіпертонічної хвороби та сахарного діабету.- енап, гліцин.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_5 у судовому засіданні давав наступні пояснення, що 23.11 2010 року до нього звернувся ОСОБА_6 з приводу посвідчення заповіту. Це був його другий візит до нього, до цього він приїздив за два дні. Виглядав на свій вік. Все розпитав у нього, як це відбувається, скільки це коштує, розповів, що бажає скласти заповіт на дочку, що є ще й син, проте він забезпечений.. На всі його питання відповідав нормально. Тому домовилися, що він підготує текст заповіту, а наступного дня буде оформлення. ОСОБА_6 сам прочитав текст заповіту, власноруч записав на ньому текст, що цей заповіт ним прочитано та підписано особисто і поставив підпис.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він раніше працював з ОСОБА_6 за молокозаводі. 1 травня 2010 року, коли він прийшов до нього додому по пр.. Пролетарському, то він (ОСОБА_6І.) його не впізнав. Мовчки виніс лопату, на його спасибі, просто кивнув головою. У 2007-2008 роках, коли він проходив мимо подвіря, то перекидувалися з ОСОБА_6 словами, віталися.

Свідок ОСОБА_8 пояснювала, що вона працює головою вуличного комітету і на день Перемоги розносить подарунки ветеранам від депутата. Знає, що після перенесеного інсульту у ОСОБА_6 стало погано зі здоровям. У 2010 році вона бачила його три рази. Прийшла з подарунком від депутата, він стояв у дворі, поздоровався, запитала чи він її знає

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що влітку 2010 року вона бачила ОСОБА_6 на вулиці з палицею у супроводі сина, проте він навіть не привітався з нею, хоча раніше з ним розмовляли про справи на роботі У самого ОСОБА_6 вона нічого не запитувала, а ОСОБА_9 їй повідомив, що батько хворіє.

Свідок ОСОБА_10 дружина позивача, дала свідчення про те, що у 2009 році померла дружина ОСОБА_6 і через декілька днів він потрапив в реанімацію, а влітку його перевели в госпітальне відділення. Він сам без сторонньої допомоги не пересувався. Після виписки дочка ОСОБА_3 забрала його до себе. До хвороби він був жвавим, а після виписки не розмовляв складними реченнями, відповідав «так» чи «ні». Не мав почуття міри в іжі, носив памперси, бо ходив під себе.. Часто падав, оскільки не міг нормально ходити. Такий стан у нього був з 2010 року. Останнього часу у нього часто підвищувався артеріальний тиск.

Свідок ОСОБА_11 пояснювала в судовому засіданні, що на Травневі свята у 2010 році вона зайшла у двір ОСОБА_1, запитала у ОСОБА_6 : «Гуляєте?», проте він їй нічого не відповів, можливо, не розгледів.

Свідок ОСОБА_12 розповідала в суді, що покійного ОСОБА_6 знала з 1988 року, часто навідувалася до них у квартиру, поговорити, чимось пригостити, або на прохання ОСОБА_3, яка просила провідати батька, коли вона на роботі. В розговорі він на дітей на жалувався, дивного в його поведінці вона не помічала. Вигулювали його під руки. З приводу заповіту вона з ним не розмовляла, які ліки приймав, не знає. Після смерті дружини він став замкнений.

Свідок ОСОБА_13 дала свідчення про те, що знала сімю ОСОБА_6 30 років, з дружиною покійного працювали в одному цеху. Іноді ОСОБА_3 просила її посидіти з її батьком на вулиці на лавці. ОСОБА_6 їй говорив, що свою хатинку залишив дочці ОСОБА_14, а ОСОБА_1 «неналежный» (рос.). Пересувався він важко, проте був в повному здравії до останніх хвилин життя. Окуляри завжди не носив, всіх впізнавав. Просто після смерті дружини пав духом, загорював. Знала, що він хворів діабетом.

Свідок ОСОБА_15 дала показання про те, що її чоловік та покійний ОСОБА_6 рідні брати, тому як родичі спілкувалися і були в гостях кожні вихідні до смерті свекрухи, а після - не менше 2 разів на місяць.. Після смерті його дружини, ОСОБА_6 забрала дочка до себе. Він був при своєму розумі, вів себе нормально, розумів усе, про що говорив. Не було такого, щоб він когось не впізнавав, ніяких дивацтв не помічала.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона як колишня медсестра ходила до ОСОБА_3 і ставила уколи її батькові, які призначалися. У спілкуванні ОСОБА_6 був небатослівним, проте розмовляв нормально. Один чи два рази, коли вона приходила, він їй сказав, що мабуть, зробить заповіт на ОСОБА_3. На стан свого здоровя він не жалувався.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що один раз на тиждень вона заходила до відповідача, яка є її кумою, купати дитину. Таких випадків, щоб її батько ОСОБА_6 їх не впізнав, не було. Бачила як він читав без окулярів, але на великій відстані. Потихеньку ходив по квартирі. Дивацтв ніяких не помічала. Говорив, що ОСОБА_1 з його новою дружиною нічого не дістанеться.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що ОСОБА_6 був дуже ввічливим, спокійним, не пив, читав книжки в окулярах, сам отримував пенсію, розписуючись у відомостях. Любив розмовляти на технічні теми, про автомобілі. Тему заповіту з ним не обговорював. Вдітися, помитися міг сам, памперси він не носив. На його прохання він возив його всюди, куди він попросить.

У теперішньому судовому засіданні позивач та його представник заявили клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, проти призначення якої відповідач та її представник не заперечували.

Розглянувши заявлене клопотання, суд вважає за необхідне призначити зазначену експертизу, так як для зясування обставин, що мають значення для справи, потрібні спеціальні знання в області медицини.

Оскільки для проведення експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст.ст.168, 143,144, п.5.ст.202 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Призначити по цивільній справі судово-психіатричну (посмертну) експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1.Чи страждав ОСОБА_6, який помер 17.08.2012 року, на будь-які психічні захворювання на момент складання заповіту станом на 23 листопада 2010 року, чи міг він в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту?

2. Чи страждав ОСОБА_6 на будь-які інші, крім психічних, захворювання?. Якщо так, то чи вплинули ці захворювання на його здатність в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту 23 листопада 2010 року?.

Проведення експертизи доручити експертам Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок і відмову від його виконання.

Надати для проведення експертизи : матеріали цивільної справи №310/10229/14-ц, медичні документи відносно ОСОБА_6

Витрати за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1, розяснити йому положення ст. 146 ЦПК України про наслідки ухилення від участи в експертизі.

На період проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 5 днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя:

ОСОБА_19