24.11.2015 Справа № 363/4391/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

при секретарі Хом'як А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ровівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа Головне управління юстиції у Київської області, ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в жовтні 2015 року звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на те, що 14 серпня 2013 року померла його мати ОСОБА_3. Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою с. Рови, вул. Дніпровська, 34 Вишгородського району Київської області та земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, для ведення особистого селянського господарства, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Ровівської сільської ради Вишгородського району Київської області. Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є позивач ОСОБА_1, третя особа по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка померла ще до смерті спадкодавця, дітей в неї не було, а чоловік її також помер. Спадкоємець ОСОБА_2 до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину не звертався, на спадщину не претендує. 01 жовтня 2003 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого заповіла усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалось ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Позивач в 2015 році звернувся до Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. Однак постановою від 28 серпня 2015 року державний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропущеним строком установленим законом. За таких обставин позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки іншим шляхом захистити свої порушені права не може.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, надав до суду заяву № 192/02-10 від 03 жовтня 2015 року про слухання справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи Головного управління юстиції у Київській області та третя особа в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, надіславши на адресу суду клопотання №62965-9-5/9 від 20 жовтня 2015 року про розгляд справи у його відсутність та заяву від 09 листопада 2015 про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 квітня 2013 року ОСОБА_3 оголошено померло. На підставі вказаного рішення, яке набрало законної сили 14 серпня 2013 року позивач отримав свідоцтво про смерть серія І-БК №346065 від 07 серпня 2015 року. ОСОБА_1 є сином померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-БК № 059764 виданого 12.06.2002 року.

Відповідно до заповіту від 01 жовтня 2003 року за № 9, посвідченого секретарем Ровівської сільської ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_5, ОСОБА_3 заповіла усе своє майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося і взагалі все, те що їй буде належати на день смерті і на, що вона за Законом матиме право: житловий будинок з надвірними, що знаходяться в с. Рови Вишгородського району Київської області по вул. Дніпровська, 34, ОСОБА_4, ОСОБА_1.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-БК «027946 від 24 березня 2006 року ОСОБА_4 померла.

Відповідно до довідки Ровівської сільської ради Вишгородського району Київської області № 120 від 25 червня 2015 року, ОСОБА_3, була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 27 червня 1975 року по день смерті (14 серпня 2013 року).

Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчувався 01 жовтня 2003 року секретарем Ровівської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за №9. Станом на день смерті заповідача даний заповіт не змінено та не скасовано.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з усіма надвірними будівлями що знаходяться в с. Рови Вишгородського району Київської області по вул. Дніпровська, 34 та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, для ведення особистого селянського господарства, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Ровівської сільської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, з травня 2013 року дружина позивача ОСОБА_6 хворіла та потребувала постійного догляду за нею. Так в період з 21 травня 2013 року по 03 червня 2013 року ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні , що підтверджується випискою з історії хвороби Національної академії наук України ДУ «Інституту Нейрохірургії» №132707 від 03.06.2013 року. Відповідно до виписки із медичної карти №3627 амбулаторного (стаціонарного) хворого Київської міської клінічної лікарні №1, ОСОБА_6 з 19 лютого 2014 року по 27 лютого 2014 року, перебувала на стаціонарному лікуванні. ОСОБА_6 встановлено третю групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК від 08.09.2014 року. В результаті встановленої інвалідності ОСОБА_7 проходила індивідуальну програму реабілітації інвалідів №1155/13 від 28 серпня 2013 року та №1060/14 від 08 вересня 2014 року.

Звернувшись до державного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу, з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_3, позивачу було відмовлено, оскільки він пропустив установлений законом строк.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищезазначене та з урахуванням на обставини поважності пропуску строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1268, 1272 ЦК України, ст. 14, 15, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк - два місяця з моменту набрання даним рішенням законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 14.08.2013 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Рудюк