Єдиний унікальний номер 235/6636/15-ц Номер провадження 22-ц/775/989/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого - судді: Курило В.П.,

суддів: Груіцької Л.О., Корчистої О.І.,

при секретарі Захарові А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області, про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 частково задоволені. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошову компенсацію у розмірі 20 000 грн.

На вказане рішення суду ПАТ ««ШУ «Покровське»» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні позивач не надав обґрунтований розрахунок моральної шкоди, не представив медичні документи , які б підтверджували перенесення позивачем стресових, агресивних і других негативних проявів стану його здоров'я. Відсутність звернень позивача до лікаря-психіатра говорить про те, що психічний стан його здоров'я не має відхилень від норми і не потребує психічної корекції лікаря. Тому підстав для стягнення будь якої суми у суду першої інстанції не було.

В судове засідання апеляційного суду сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені телефонограмами. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Тому апеляційний суд розглядає справу у відсутність сторін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що воно ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно трудової книжки позивача, він працював в ПАТ ШУ «Покровське» з 19.11.2002 року, звідки звільнився 20.02.2014 року за ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

Виходячи з умов роботи та тривалого впливу шкідливих виробничих факторів з загальним строком трудового стажу за гірничими професіями понад 24,5 років, та згідно з висновками Центральної лікарської експертної комісії (ЛЕК) від 08.04.2015 року йому було встановлено вперше наступні професійні захворювання , пов'язані з шкідливими та важкими умовами праці:

- хронічна радікулопатія 1,5 справа в стадії затихаючого загострення з помірними динамічними порушеннями та больовим синдромом;

- хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий та базальний пневмосклероз, легенева недостатність I-II ст.;

- хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху III ступеню.

17 червня 2015 року позивачу Обласною МСЕК у м. Красноармійську Донецької області встановлено 65 % втрати професійної працездатності , III група інвалідності до 01.06.2016 року та протипоказана праця в умовах пилу, токсичних і подразнюючих речовин, фізичної напруги, інтенсивного шуму (а.с. 17 - 18).

Звертаючись в суд з позовом про відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на те, що внаслідок отриманих ним професійних захворювань, у нього погіршилося здоров'я, що призвело до порушення особистих немайнових прав, порушена нормальна життєдіяльність, оскільки він постійно проходить лікування, на що змушений витрачати немалі кошти, постійно відчуває фізичний біль та моральні страждання, на його утриманні знаходиться донька і дружина.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з ушкодженням здоров'я на виробництві позивачу завдана моральна шкода, право на відшкодування якої, за рахунок коштів підприємства, регулюється ст. 237-1 КЗпП України, якою передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 2 цієї статті встановлено, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 жовтня 2008 року № 20-рп/2008 у справі № 1-32/2008 (про страхові виплати), статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України потерпілим надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

Згідно ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Тобто визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд врахував конкретні обставини справи, характер та ступень моральних страждань позивача, перебування останнього на лікуванні у зв'язку з професійним захворюванням, наслідки цього захворювання, погіршення стану здоров'я позивача, порушення нормального укладу життя, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначив таке відшкодування в розмірі 20 000 грн.

Доводи відповідача про те, що факт моральної шкоди не доведений є безпідставними.

З врахуванням ступеню моральних страждань потерпілого і наявності тяжких наслідків, суд першої інстанції в межах обумовленої законом суми правильно визначив розмір грошової компенсації моральної шкоди позивача.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, наданим доказам дав правильну правову оцінку і правильно вирішив спір. Усі доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції, правильно визнані необґрунтованими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Рішення суду є законним і підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» відхилити.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: