Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/171/15 Головуючий у 1-й інстанції: Величко О.В.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Осоцького І.І.
суддів:Панкеєва О.В.
Кухаря С.В.
при секретаріБуримі В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" на рішення Красноармійского міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_5, яка діє від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_6, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське", третя особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_5., яка діє від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_6, звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_8 був її чоловіком, з яким вона перебувала у шлюбі з 23.08.2003 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

28.01.2012 року з її чоловіком ОСОБА_8., який працював в ТОВ "Краснолиманське" в якості електрослюсаря підземного, під час виконання трудових обов'язків стався нещасний випадок, в результаті якого він ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у лікарні, про що був складений акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом № 1-А від 06.04.2012 року за формою Н-1.

Вважає, що загибеллю чоловіка її сину ОСОБА_6 завдані моральні страждання, оскільки він втратив рідну людину, не може вести звичайний спосіб життя. Батько у нього був опорою в сім'ї. Загибель чоловіка викликала у її сина психічні страждання, ця обставина негативно вплинула на стан його життя.

Позивачка просила суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої її неповнолітньому сину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 100000 грн., а також понесені судові витрати по справі.

Рішенням Красноармійского міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Краснолиманське" на користь ОСОБА_5., яка діє від імені неповнолітнього сина ОСОБА_6 50000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ "Краснолиманське" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судами встановлено, що ОСОБА_8 був чоловіком позивачки, з яким вона перебувала у шлюбі з 23.08.2003 року до березня 2011 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

28.01.2012 року з батьком неповнолітнього ОСОБА_8., який працював в ТОВ "Краснолиманське" в якості електрослюсаря підземного, під час виконання трудових обов'язків стався нещасний випадок, в результаті якого він ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у лікарні, про що був складений акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом № 1-А від 06.04.2012 року за формою Н-1.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що моральна шкода, завдана ОСОБА_6 смертю його батька, підлягає відшкодуванню ТОВ "Краснолиманське"мна підставі статті 1167, частини другої статті 1168 ЦК України.

Апелянт в сказі посилається на те, що правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю працівника внаслідок нещасного випадку на виробництві, членам його сім'ї регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", а тому моральна шкода, завдана ОСОБА_6 смертю його батька відшкодуванню роботодавцем померлого не підлягає.

Однак, відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, указана норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв'язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю (частина друга статті 1168 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від їх форм власності та господарювання, у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Виплата Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України грошових сум на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю застрахованої особи внаслідок нещасного випадку на виробництві, членам її сім'ї зазначеним Законом не передбачена.

Отже, Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" не регулює правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю працівника внаслідок нещасного випадку на виробництві, членам його сім'ї. Такі відносини регулюються статтею 1167, частиною другою статті 1168 ЦК України, оскільки моральна шкода сину загиблого заподіяна за умови, що в трудових відносинах із відповідачем знаходився його батько, а для нього (сина) таке заподіяння є позадоговірним правовідношенням.

Таким чином, суд попередньої інстанції у справі, яка переглядається, обґрунтовано виходив із того, що моральна шкода, завдана позивачеві смертю батька, підлягає відшкодуванню роботодавцем останнього на підставі статей 1167, 1168 ЦК України.

Вказана позиція виходить з Постанови ВСУ у справі №6-66цс14 від 25.06.2014 року.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи судове рішення у справі, яка переглядається, правильно застосував норми матеріального права - статті 1167, 1168 ЦК України, вірно визначив розмір моральної шкоди, та з врахуванням ступеня вини роботодавця частково задовольнив позов.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, які являються обов'язковою підставою для скасування судового рішення.

Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування чи зміни колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське" відхилити.

Рішення Красноармійского міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: