_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6738/14-ц
Провадження № 2/520/1027/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевої О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики,

Встановив,

Позивач у червні місяці 2014 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_5 і ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі еквівалентному 26520 дол. США на виконання умов договору про довірче управління грошовими коштами та грошові кошти в сумі 4200664,23 грн. - заборгованість за договором кредиту. Надалі представник позивача надав заяву про уточнення позову і в судовому порядку підтримав такі вимоги: стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі еквівалентному 106080 дол. США на виконання умов договору позики і грошові кошти у розмірі еквівалентному 26520 дол. США на виконання умов договору про довірче управління грошовими коштами, який має ознаки договору позики, стверджуючи, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання зобов»язань за договором позики.

Представник відповідачів позов ОСОБА_6 не визнала.

ОСОБА_4 до суду не з»явився, про час слухання справи сповіщений, причини неявки суду не повідомив.

Позивачева сторона стверджує, що 12 квітня 2007 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 106080 дол. США і зобов»язалась повернути грошові кошти на умовах та в строк, вказаний в договорі №53, укладеному ОСОБА_1 і ОСОБА_2 12.04.2007 року. За умовами договору №53 про довірче управління грошовими коштами ОСОБА_1 доручив ОСОБА_2 отримати кредит під заставу нерухомості, належної ОСОБА_1, та управління грошовими коштами, отриманими за кредитом, на довірчій підставі з метою максимально можливого доходу ОСОБА_2 гарантувала ОСОБА_1 повернення кредиту, звільнення майна з - під застави та сплату мінімального доходу в розмірі 5% річних від суми інвестиції. Термін дії договору 5 років - до 12.04.2012 року. Позивачева сторона доводить, що 12.04.2007 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали фактично договір позики. У зв»язку з тим, що відповідачка зобов»язання щодо повернення грошових коштів і сплати 5% річних не виконала , позивач звернувся до суду з цим позовом і вимагає стягнути в солідарному прядку з подружжя ОСОБА_2 грошові кошти в еквіваленті 106080 дол. США - суму позики і 5% річних від цієї суми - 26520 дол. США, посилаючись на те, що ОСОБА_2 витратила позичкові кошти на потреби сім'ї - придбала за договором купівлі-продажу 18.05.2007 року земельну ділянку.

На обґрунтування своїх вимог позивачева сторона посилалась на такі докази:

Договір №53 про довірче управління грошовими коштами від 12.04.2007 року, розписку, складену 12.04.2007 року ОСОБА_2, договір купівлі-продажу земельної дільник від 18.05.2007 року, довідку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стан кредиту за кредитним договором №014/0028/82/72490 від 30.03.2007 року.

Відповідачева сторона, не визнаючи позов, стверджувала, що вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до положень ст.ст. 1, 3 ЦПК, ст.ст. 15, 16 ЦК, абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі») право на судовий захист пов'язане виключно з порушенням суб'єктивного права позивача. Отже, суд може захистити лише порушене право позивача. Обставину дійсного (реального) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача (або наслідки у вигляді збитків чи інших обмежень) має довести належними, допустимими і достовірними доказами саме позивач.

Ст.1046 ЦК України визначає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Відповідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

У даному випадку в розписці, складеній ОСОБА_2 і наданій позивачем, зазначено «ОСОБА_2 відповідно до договору №53 від 12.04.2007 року отримала від ОСОБА_4 грошову суму 106800 дол. США, які він взяв в кредит в «Райффайзен Банк Аваль». Договір№53 (а.с.5) про довірче управління грошовими коштами містить надруковану розписку від імені ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 106080 дол. США на виконання умов даного договору. Але договір , доданий до первісного позову, не містить підпису ОСОБА_1

Тобто, за розпискою про отримання грошових коштів ОСОБА_1 права вимоги не має. Договір №53 є неналежним доказом - не містить підпису сторони.

Доводи представника позивача що не є суттєвою умовою для виконання відповідачкою зобов'язань за договором позики факт зазначення в розписці «ОСОБА_4.» замість «ОСОБА_1.», тому як вони є рідними братами і діяли спільно, передаючи грошові кошти в позику ОСОБА_2 судом не приймаються до уваги, тому що не відповідають вимогам закону. Суд також не приймає як належний доказ договір №53 з підписом від імені ОСОБА_1, який представник позивача надав до заяви про уточнення позову, тому що пояснень щодо спочатку відсутності підпису сторони в договорі, а потім (коли на це відповідачева сторона вказала в судовому засіданні) наявності цього підпису суд не отримав.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд

Вирішив

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів за договором позики.

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.