АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Слободянюк С.В., Крижанівської Г.В.,

при секретарі Бугай О.О.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2014 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Дельта», про стягнення заборгованості та пені за несвоєчасне виконання зобовязань, -

УСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року позивач ПАТ «Кредобанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ТОВ «Торговий Дім «Дельта», просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 1 230 145, 31 грн., з яких: 1 164 991, 86 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 48 468, 37 грн. - прострочені відсотки; 16 685, 08 пеня. В обґрунтування позову зазначав, що між позивачем та третьою особою - ТОВ «Торговий Дім «Дельта» було укладено договір про надання овердрафта, внаслідок невиконання умов якого виникла зазначена заборгованість, а відповідальність поручителя (відповідача) настає у випадку,

якщо боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобовязання.

Унікальний номер справи: 754/3070/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5264/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Саламон О.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» заборгованість за договором в сумі 1 230 145, 31 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що ухвалюючи рішення, судом не встановлено усі обставини, що мають значення для справи, зокрема те, що на день прийняття заочного рішення ТОВ «Торговий Дім «Дельта» було ліквідовано, внаслідок чого припинене основне зобовязання по договору про надання овердрафту від 27 грудня 2011 року, укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Торговий Дім «Дельта».

Зазначає, що внаслідок цього припинилися зобовязання ОСОБА_1 за договором поруки.

Посилається, що суд першої інстанції не витребував оригіналів документів, та не звернув увагу, що сторони договору узгодили, що розгляд спірних питань буде проводитись постійно діючим третейським судом при Львівській ТПП.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 грудня 2011 року між позивачем ПАТ «Кредобанк» та третьою особою ТОВ «Торговий дім «Дельта» було укладено договір про надання овердрафта, згідно якого позивач надав третій особі грошові кошти для оплати розрахункових документів в разі недостатності коштів на поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості у розмірі 1 170 000 грн., строком до 26.12.2012 р.

Також встановлено, що 27.12.2011 р. з метою забезпечення виконання зобовязань позичальником за договором про надання овердрафта, між позивачем ПАТ «Кредобанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитеть зобовязувався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобовязання в повному обсязі за договором про надання овердрафту.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Банком зобовязання за договором виконані належним чином, в свою чергу позичальник свої зобовязання за договором належним чином не виконуються, оскільки не здійснюється погашення щомісячних обовязкових платежів, чим порушується порядок здійснення погашень заборгованості за кредитним договором та відсотками.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Кредобанк», суд першої інстанції керувався тим, що відповідно до чинного законодавства, а саме згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обовязків, то принцип повернення строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений кредитним договором строк з відповідною сплатою за його користування.

Крім того, суд першої інстанції керувався нормами ст. ст. 553 - 554 ЦК України, відповідно до яких поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов'язань і відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. При цьому у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ДЕЛЬТА» порушив умови договору в частині неповернення овердрафту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобовязання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобовязань.

Відповідно умов договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобовязання.

З огляду на викладене, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими та підлягають задоволенню в сумі 1 230 145, 31 грн., з яких: 1 164 991, 86 грн. - прострочена заборгованість по кредиту; 48 468, 37 грн. - прострочені відсотки; 16 685, 08 грн. - пеня.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, з позовною заявою ПАТ «Кредобанк» звернулося у лютому 2014 року.

Разом з тим, відповідно до постанови господарського суду м. Києва від 11 січня 2013 року в справі №5014-46/18897-2012, ТОВ "ТД «Дельта» визнано банкрутом.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а саме запису №5038555 від 13 травня 2014 року, проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ "ТД «Дельта» - у зв'язку з визнанням її банкрутом.

Згідно із ч. 1 ст. 609 ЦК Українизобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із ст. 559 ЦК Українипорука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до змісту ст. ст. 559, 598 ЦК України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідношення, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати.

Термін "порука", застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням яких втрачає чинність договір поруки.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що порука припиняється в разі припинення основного зобов'язання, отже припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення поруки, тому що зобов'язання за кредитним договором припинилося.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 7 листопада 2012 року у справі N 6-129цс12.

Як вбачається з матеріалів справи, державну реєстрацію юридичної особи - ТОВ "ТД «Дельта» припинено, таким чином, зобов'язання за договором про надання овердрафта від 27 грудня 2011 року між позивачем ПАТ «Кредобанк» та третьою особою ТОВ «Торговий дім «Дельта» також припинилися.

Враховуючи, що основне зобов'язання між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Торговий дім «Дельта» є припиненим, порука між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 також є припиненою, з огляду на що колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

На підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем, стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України Апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу і скасовує рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 липня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Дельта», про стягнення заборгованості та пені за несвоєчасне виконання зобовязань відмовити.

Рішення набирає чинності негайно, проте може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: