Справа № 480/323/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Миколаївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Карікової Л.В.

при секретарі Кописевої О.Л.,

розглянувши 07 квітня 2015 року в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

24 лютого 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і розбіжності у поглядах на життя. Після розірвання шлюбу позивачка просила залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

В судове засідання позивачка не з`явилась, однак, подала до суду заяву про підтримання своїх позовних вимог та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності, однак з`явився в судове засідання, покинувши його до закінчення розгляду справи, не заперечуючи проти розірвання шлюбу та заперечуючи проти залишення позивачки шлюбного прізвища.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 25 листопада 1978 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони дітей не мають.

Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки припинили і на протязі п`яти років проживають окремо.

Згідно з тексту позовної заяви майнового спору між сторонами немає.

Отже, поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про те, що шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як вбачається з тексту позовної заяви позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище, що є її правом.

Отже, з врахуванням вищезазначених вимог закону позивачці слід залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований РАЦС м. Черепаново, Новосибірської області 25 листопада 1978 року (актовий запис №271) - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_1»».

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, який є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області.

Суддя Л. В. Карікова

07.04.2015