Справа№ 325/1698/15-ц
Провадження № 2/325/775/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

30 листопада 2015 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі : головуючої судді Шеїної Л.Д. ,

при секретарі Красновій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3 - особа без самостійних вимог на стороні позивачки ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

03.09.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2П, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, на час навчання, у розмірі ? частини всіх видів його доходів, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до закінчення навчання, за виключенням часу перебування сина на канікулах.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач, до досягненням сином повноліття, сплачував аліменти на його утримання в розмірі ? частки з усіх видів заробітку. Обовязок сплачувати аліменти припинився 30 квітня 2012 року. З травня 2012 року з відповідача були стягнуті аліменти на період навчання сина в Таврійському державному агротехнологічному університеті.

Однак з 01.09.2015 року ОСОБА_3 продовжив навчання в цьому ж вищому навчальному закладі за денною формою навчання за ОКР «магістр». ОСОБА_3 навчається на комерційній основі, стипендії не отримує. Будь якого доходу, окрім матеріальної допомоги ОСОБА_1, не має. Плата за навчання у період з 01.09.2015 року по 01.02.2016 року складає 3950,00 грн., з 01.02.2016 року по 01.09.2016 року 3950,00 грн., а з 01.09.2016 року 4740,00 грн. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 12 640,00грн.

Відповідач добровільно фінансової допомоги не надає, однак вважає, що ОСОБА_2 має можливість надавати сину матеріальну допомогу на період його навчання в учбовому закладі у зазначеному розмірі, оскільки він працює у Мелітопольському міжрайонному відділі УДСО при ГУМВС в Запорізькій області, отримує заробітну плату. Крім того, він є пенсіонером МВД та отримує пенсію.

Під час розгляду справи позивачка надала суду уточнення до позовної заяви ( а.с. 59-61), просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, на час навчання, у розмірі ? частини всіх видів його доходів, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23-річного віку, в обґрунтування позову послалася на ті ж підстави, мотивуючи тим, що їх сумісний з відповідачем син , у зв*язку з продовженням навчання у вищому учбовому закладі, потребує матеріальної допомоги на придбання харчів,

одягу, на проїзд, на придбання навчальної літератури , безпосередньої плати за навчання, а відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу.

В судовому засіданні позивачка свій позов, з урахуванням останніх уточнень до нього, підтримала, в його обґрунтування послалась на ті ж підстави і просила суд позов задовольнити.

Відповідач в судові засідання жодного разу не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, заяву щодо відкладення розгляду справи не надав, на поважність причин неприбуття до суду у призначений час не посилався ( а.с. 17,25,31,43,50,71,80 ).

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, заяву щодо відкладення розгляду справи не надав, на поважність причин неприбуття до суду у призначений час не посилався ( а.с. 81).

Відповідно до ч.2 ст.169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи.

Останні уточнення до позовної заяви як відповідач так і його представник отримали 13.11.2015 року ( а.с. 73), а відтак мали можливість ознайомитися з ними і у випадку заперечень, надати такі суду.

Представник позивача, під час судового засідання від 30 жовтня 2015 року проти позову заперечував, так як вважає, що позивачка не довела , що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу у зазначеній нею частці від заробітку, крім того, не визначила період канікул. На думку представника відповідача зазначена обставина є суттєвою, так як на цей період аліменти не повинні стягуватися. Крім того, позивачка не зазначила, а чи отримує ОСОБА_5 під час навчання стипендію чи ні, оскільки це також впливає на висновок щодо спроможності надавати утримання і визначення розміру такого утримання на період навчання.

3-особа без самостійних вимог на стороні позивачки ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямував до суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність ( а.с. 82-83 ).

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини :

так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, що підтверджено даними свідоцтва про народження (а.с.6). ОСОБА_3 проживає разом із матір*ю ОСОБА_1, що підтверджено довідкою про склад сім*ї ОСОБА_1Я.( а.с. 9 ).

Відповідно до Довідки Таврійського Державного агротехнологічного університету від 01.09.2015 року за № 211, ОСОБА_3 є студентом першого курсу ОКР Магістр факультету «Економіки та бізнесу», денної форми навчання, строк навчання по 28.02.2017 року (а.с.7).

За договором ( а.с. 37) плата за надання освітньої послуги Таврійського Державного агротехнологічного університету становить 12 640,00грн. ( дванадцять тисяч шісток сорок гривень 00 копійок), стипендія ОСОБА_3 не нараховується та не виплачується ( а.с.7 ). Відповідач ОСОБА_2 є отримувачем пенсії за вислугу років, у листопаді 2015 року розмір пенсії складає 2073,03 грн. (а.с. 75), відповідач ОСОБА_2 продовжує свою трудову діяльність в якості інженеру ПЦС УДСО при ГУМВС України, його заробітна плата на місяць складає від 2 190,38 грн. до 2 390,38 грн.( а.с. 77 ).

Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжуючи навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальна допомогу.Право на утримання припиняється уразі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За довідкою ( а.с. 9) ОСОБА_3 проживає разом із матір*ю ОСОБА_1

В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та ї стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов'язок батьків утримувати» повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, ОСОБА_3 навчається у вищому учбовому закладі ( а.с.7,37 ), стипендію не отримує ( а.с. 7 ), навчання здійснюється на комерційній основі і плата за навчання за період з 01.09.2015 року по 01.02.2016 року складає 3950,00 грн., з 01.02.2016 року по 01.09.2016 року 3950,00 грн., а з 01.09.2016 року 4740,00 грн., загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 12 640,00грн., навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання ОСОБА_3 , форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, навчання відбувається на комерційній основі, потребує матеріальних витрат на оплату проїзду з місця навчання додому.За довідкою ( а.с.62) проїзд із одного населеного пункту до іншого ( смт. Приазовське Мелітополь) складає від 9,13 грн. до 16,67 грн., ОСОБА_3 потребує матеріальних затрат на одяг, на придбання продуктів харчування, зокрема , плата за один комплексний обід складає 15,00 грн. ( а.с. 63-64), оплату засобів зв'язку, навчальної літератури, що не забезпечується державою та є необхідним для підтримання нормальної життєдіяльності та здійснення навчання.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги у зв*язку з навчанням.

Відповідач є працездатною особою, має дохід у вигляді пенсії за вислугу років, яка на місяць складає 2073,03грн. та заробітну плату, яка на місяць складає 2190,38грн., тобто його сукупний дохід на місяць становить близько 4200,00 грн..

На інші обставини ( щодо стану здоров*я, наявності інших утриманців і т.і ), які б вплинули на вирішення питання щодо платежеспроможномті відповідача, можливості надання матеріальної допомоги, визначення частки відрахувань, відповідач та його представник не посилалися і не надали суду відповідних доказів.

Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, з урахуванням викладеного, потреби ОСОБА_3 в матеріальній допомозі у зв*язку з навчанням на денній формі, неотримання ним стипендії, матеріального становища відповідача, відповідач ОСОБА_2 може надавати допомогу дитині на період навчання у вищому учбовому закладі у розмірі , зазначеному позивачкою.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Тому враховуючи викладене, стягнення аліментів належить здійснювати з дня предявлення позову, тобто з 03.09.2015 року (а.с. 1).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно з ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивач звільнений від оплати судового збору на підставі п.3ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» ( із змінами від 16.07.2015 року ), де зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Станом на 01 вересня 2015 року судовий збір за позовні заяви майнового характеру, подані до суду фізичною особою, складає 487,20 грн., отже до стягнення з відповідача підлягає 487,20грн.

Позов ОСОБА_1 суд задовольнив в повному обсязі. Отже, з відповідача ОСОБА_2 належить стягнути 487,20 грн.( чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок) на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60, 88, п.1 ч.1 ст.367 , 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, задовольнити.

Сягнути з ОСОБА_2 21 квітня 1955року народження,(ідентифікаційний код невідомий), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісяця, починаючи з 03.09.2015 року на період навчання, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_3 23-річного віку.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 21 квітня 1955року народження, (ідентифікаційний код невідомий) судовий збір на користь держави у сумі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок) на розрахунковий рахунок 0250 МФО 813015 отримувач УДКСУ у Приазовському районі, призначення платежу судовий збір , .

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Шеїна Л.Д