Справа № 655/1003/15-ц
Провадження № 2/655/312/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Горностаївський районний суд Херсонської області

в складі: судді Штифурко Л.А.,

секретаря Ткаченко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Горностаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Горностаївського району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаним вище позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельні ділянки площею 9,63 га, та площею 6,11 га, розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради Горностаївського району Херсонської області. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 17 вересня 2013 року помер її чоловік ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять вказані вище земельні ділянки та належали померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.11.2011 року та державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХС № 086363 від 25.08.2004 року.

07 лютого 2014 року, у передбачений законом шестимісячний строк, позивач звернулася за місцем відкриття спадщини до Сімферопольської районної державної нотаріальної контори з завою про відкриття спадкової справи, в результаті чого у Спадковому реєстрі зареєстрована справа № 55702385 (номер у нотаріуса 81).

У звязку з окупацією 20 лютого 2014 року Російською Федерацією Автономної ОСОБА_4 Крим, оформити свідоцтво про право на спадщину позивач не змогла. Не може зробити цього вона за місцем відкриття спадщини і зараз, оскільки відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який правочин щодо нерухомого майна, у тому числі щодо земельних ділянок, вчинений з порушенням вимог цього Закону, вважається недійсним з моменту вчинення і не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. Також позивач не має можливості оформити свої спадкові права і на материковій частині України, через те, що спадкова справа залишається на окупованій території та до Державного нотаріального архіву України не передана.

Оскільки оформити свої спадкові права в інший спосіб позивач не в змозі, змушена була звернутися до суду за місцем знаходження нерухомого майна.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначили, що станом на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 проживала разом з ним в с. Лекарственноє Сімферопольського району Автономної Республіки Крим. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк після смерті чоловіка звернулася до нотаріальної контори 07.02.2013 року, тоді ж була заведена і спадкова справа. На даний час вона не в змозі оформити свої спадкові права, оскільки справа заведена в Автономній ОСОБА_4 Крим, яка на сьогодні є окупованою територією. Також не може оформити свідоцтво про право на спадщину в іншого нотаріуса на материковій частині України, оскільки спадкова справа не передана до Державного нотаріального архіву України. Зазначили, що спору щодо спадкового майна немає, оскільки дітей у ОСОБА_1 та ОСОБА_3Ф немає, батьки останнього померли ще раніше. Просили задовольнити позов у повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Горностаївського району Херсонської області не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність. Заперечень проти позову ОСОБА_1 не має.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що знала ОСОБА_3 та його дружину ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_3 родом із с. Каїри Горностаївського району Херсонської області, був її сусідом. До 1999 року він разом із своєю дружиною ОСОБА_1 проживали в цьому селі, він працював у колгоспі, а вона в лікарні. В 1999 році вони обоє виїхали до Криму, звідки родом була ОСОБА_1 Також зазначила, що дітей у них не було, а батьки ОСОБА_3 померли ще раніше до нього.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що померлий ОСОБА_3 був її рідним братом. Самі вони родом із с. Каїри Горностаївського району Херсонської області. У її брата та його дружини не було дітей, їх батько помер 40 років тому, а мати в 1994 році. Також зазначила, що до 1999-2000 років її брат із дружиною проживали в с. Каїри, а потім виїхали до Криму. Вважає, що ОСОБА_1 має право на оформлення спадкових прав після смерті чоловіка на належні йому земельні ділянки.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що сам він родом із с. Каїри, знав ОСОБА_3 як сусіда, з ним спілкувалися. Також йому відомо, що дітей у нього немає, а батьки його померли ще раніше нього.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_3 є його хресним. Вони з ним спілкувалися за життя, він навідувався до нього у Крим, коли був там проїздом. Знає його дружину ОСОБА_1 Також зазначив, що дітей у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не було.

Вислухавши пояснення представників позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про смерть серії І-АП № 269195, виданого 18 вересня 2013 року Виконавчим комітетом Пожарської сільської ради Сімферопольського району Автономної Республіки Крим, встановлено, що 17 вересня 2013 року у віці 60 років помер ОСОБА_3 (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 766, виданого 29 листопада 2011 року державним нотаріусом Горностаївської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,63 га, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Горностаївського району Херсонської області, кадастровий номер :03:011:0007 (а.с. 6).

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 220846 від 21 березня 2005 року ОСОБА_3, є власником земельної ділянки площею 6,11 га на території ОСОБА_2 сільської ради Горностаївського району Херсонської області, кадастровий номер :02:011:0008 (а.с. 8).

З довідки № 2180/02-20 від 18 вересня 2013 року, виданої Виконавчим комітетом Пожарської сільської ради Сімферопольського району Херсонської області Автономної Республіки Крим, встановлено, що станом на 17.09.2013 року ОСОБА_1 проживала спільно з ОСОБА_3 в с. Лекарственноє по вул. Верхній, 3/6, спільно вели господарство (а.с. 11).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КГ № 318996, виданого 17.11.1978 року міським відділом ЗАГС м. Херсон, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 17 листопада 1978 року, про що зроблено актовий запис № 1401 (а.с. 5).

З ОСОБА_6 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) судом встановлено, що 07.02.2014 року Сімферопольською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 81, номер у спадковому реєстрі 55702385 у звязку зі смертю 17.09.2013 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Також з даного витягу встановлено, що свідоцтво на право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не видавалось (а.с. 16).

Відповідно до листа-розяснення приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_11, адресованого ОСОБА_1, від 21.10.2015 року у звязку з невиконанням вимог законодавства щодо передачі документів нотаріусами АР Крим, діяльність яких припинена, до Державного нотаріального архіву, відсутністю законодавчої бази щодо врегулювання правил оформлення відповідної спадщини рекомендовано звернутися до суду за визнанням права власності (а.с. 17).

Згідно листа Державного нотаріального архіву Херсонської області від 16 жовтня 2015 року, адресованого представнику позивача ОСОБА_5, документи нотаріусів АР Крим до архіву не передавались (а.с. 18).

З заяви від 27.10.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до Сімферопольського районного нотаріального округу щодо направлення спадкової справи, заведеної після смерті її чоловіка, до Державного нотаріального архіву Херсонської області (а.с. 43), однак відповіді так і не отримала.

До першої черги спадкоємців за законом, згідно з ст.1261 ЦК України, належать діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3, оскільки перебувала з ним у шлюбі, в судовому засіданні встановлено, що дітей у спадкодавця не було, а його батьки померли ще до його смерті.

Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Згідно з ст.11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що останнім місцем проживання ОСОБА_3 була ОСОБА_4 Крим, яка є окупованою територією. Місцем подання першої заяви після його смерті також є ОСОБА_4 Крим, спадкова справа заведена 07.02.2014 року Сімферопольською державною нотаріальною конторою.

Відповідно до п. 2.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.12 р., у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом, нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження.

Отже, за наявності відкритої спадкової справи щодо майна, що залишилось після смерті ОСОБА_3І, та подання спадкоємцем ОСОБА_1 першої заяви до нотаріальних органів АР Крим, не переданням останніми спадкової справи до Державного нотаріального архіву України, у зв'язку з анексією Криму, позивач позбавлена можливості оформити право на спадщину в органах нотаріату України.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 позивач ОСОБА_1 проживала разом з ним в с. Лекарственноє Сімферопольського району, АРК та вела спільно господарство, а отже є особою, яка прийняла спадщину.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Пунктом 1 ч.1 ст. 16 ЦК України встановлено спосіб захисту цивільного права шляхом його визнання.

З огляду на те, що в ході судового розгляду знайшли підтвердження факти прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3, інших спадкоємців та спору щодо спадкового майна немає, а також те, що місцем відкриття спадщини є окупована територія Автономної ОСОБА_4 Крим, в інший спосіб оформити свої спадкові права позивач не в змозі, суд вважає можливим захистити право позивача шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1221, 1223, 1258, 1261, 1268, 1270, 1296, 1297 ЦК України, ст.11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», керуючись ст.ст. 10, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Горностаївського району Херсонської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті 17 вересня 2013 року ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,63 га, кадастровий номер :03:011:0007, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Горностаївського району Херсонської області, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 766 від 29 листопада 2011 року, та на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,11 га, кадастровий номер :02:011:0008, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Горностаївського району Херсонської області, яка належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 220846 від 21 березня 2005 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Херсонської області через Горностаївський районний суд Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Л.А. Штифурко