ЄУН № 337/3033/15-ц
Провадження № 2/337/1320/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді Нещеретної Л.М.

при секретарі Шварцер Г.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного Підприємства «Державного науково-дослідного та проектного інституту титану», третя особа керівник Державного підприємства Державний науково-дослідний та проектний інститут титану ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

ВСТАНОВИВ:

08.06.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ДП «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ № 1017-к від 15.12.2014року про зміни штатного розпису лабораторії №18, оскільки цим наказом було виведено зі штатного розпису лабораторії №18 одиницю-молодшого наукового співробітника, а позивач вважає, що в даному випадку була необхідність у зміні штатної одиниці з лабораторії №13 .

Також просить визнати незаконним та скасувати наказ №1018-к п.1 від 15.12.2014 року , яким ОСОБА_1 було повідомлено про наступне її звільнення, оскільки цей наказ було винесено на підставі наказу №1017-к.

А також просить визнати незаконним та скасувати наказ №139 від 02.03.2015 року, яким вона була звільнена 03.03.2015 року за скороченням штату лабораторії №18.

Вважає звільнення незаконним, оскільки не було враховано її стаж роботи на підприємстві в порівнянні з молодшими науковими співробітниками лабораторії №13, чим порушено ст.42, 49-2, 49-4 КЗпП України.

Просить поновити її на посаді молодшого наукового співробітника, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.06.2015 року по 16.12.2015 року, у відповідності до 98,01 грн. за один робочий день, у сумі 13035,33 грн.

Позивач просить поновити строк позовної давності для звернення до суду для вирішення трудового спору, вважаючи, що строк пропущено з поважних причин, бо звернулась до Хортицького районного суду з приводу оскарження наказу №1018-к від 15.12.2014 року, але позовна заява ухвалою Хортицького районного суду від 10.03.2015 року, яка залишена в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14.05.2015 року, залишена без розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, суду пояснивши, що ОСОБА_1 працювала на підприємстві відповідача з 1990 року, а на посаді молодшого наукового співробітника лабораторії №18 з 2007 року, виконувала науково-дослідницькі роботи з використанням рентгенівського спектрометра СРМ-25, який зламався влітку 2014 року. 16.12.2014 року була ознайомлена з наказом відповідача №1017-к, №1018-к від 15.12.2014 року про скорочення своєї посади та наступне звільнення з 23.02.2015 року. З цими наказами не згодні, вважаючи, що скорочення посади молодшого наукового співробітника відбувалось не в лабораторії №18, а в структурному підрозділі підприємства-Центру сертифікаційних випробувань кольорових металів, стандартів зразків та метрологічного забезпечення аналітичного контролю (ЦСВіМ), куди крім лабораторії №18 входить і лабораторія №13, в якій працювали три молодших наукових співробітника, серед яких були робітники, які мали стаж роботи менший, ніж у ОСОБА_1 Ці обставини відповідач не врахував при її звільненні, чим порушено ст.49-4 КЗпП України, ст.42 КЗпП України. Також ОСОБА_1 пояснила, що самостійних наукових праць не мала, була присутня на профкомі 10.02.2015 року, з приводу її звільнення З наказом №139 від 02.03.2015 року ознайомлена 03.03.2015 року. Після її звільнення адміністрацією підприємства їй запропоновувались різноманітні посади, але вона не погодилась з трудовлаштуванням. На вакансії, які інформовані центром зайнятості - посади старшого наукового співробітника та апаратника у виробництві порошків не претендувала в звязку з відсутністю відповідної освіти. Просить поновити її на посаді молодшого наукового співробітника лабораторії №18, стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.06.2015 року по 16.12.2015 року в сумі 13 035,33 грн. Просить поновити строк позовної давності, вважає, що пропущено строк з поважних причин, так як, зверталась до суду з позовом про оскарження наказу №1018-к, але ухвалою Хортицького районного суду від 10.03.2015 року, залишеною в силі ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14.05.2015 року, позов залишено без розгляду, а ухвала Апеляційного суду отримана позивачем поштою - в кінці травня 2015 року.

Представник відповідача з позовом не згоден, суду пояснив що, Структурний підрозділ центр сертифікаційних випробувань кольорових металів (ЦСВіМ) має - лабораторію №13 «хімічних, фізико-хімічних методів дослідження та аналізу», лабораторію №18 «фізичних, спектро хімічних досліджень та аналізів», які мають відмінні функції, різну кількість працівників, а молодший науковий співробітник відповідної лабораторії здійснює свої функціональні обовязки, закріплені в відповідній посадовій інструкції. Про номер лабораторії вказується в наказі з приводу працевлаштування та в трудовій книжці. ОСОБА_1 працювала саме в лабораторії №18 молодшим науковим співробітником з 2007 року, виконуючи методи аналізу за допомогою рентгенівського спектрометру СМР-25, який зламався та відремонтувати його було неможливо, це призвело до зменшення обсягу робіт на 2015 рік. Керівництвом лабораторії №18 було зроблено обґрунтування з приводу скорочення посади молодшого наукового співробітника, яке було направлено до профкому підприємства з приводу проведення консультацій у відповідності до ст.49-4 КЗпП України. З недоцільності посади молодшого наукового співробітника лабораторії №18 відбулося скорочення цієї посади. Позивачка під підпис була за два місяці повідомлена про наступне звільнення, була отримана згода профспілки. В звязку з тим, що в лабораторії №18 одна одиниця молодшого наукового співробітника, то вона переважного права в залишенні на роботі не мала. Крім того, молодші наукові співробітники лабораторії №13 мають вищий рівень знань та велику кількість наукових робіт, в порівнянні з ОСОБА_1. Наказом №139 від 02.03.2015 року відповідача було звільнено 03.03.2015 року за скороченням штату, з дотриманням вимог ст.43, 49-4 КЗпП України, на запропоновані вакантні місця не погодилась. Наказ позивач отримала 03.03.2015 року, а до суду звернулась у липні 2015 року, просить застосувати строк позовної давності до всіх вимог позивача та в позові відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з явився, про день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, просив розглядати справу за його відсутністю, проти позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 з 1990 року працювала у всесоюзному науково-дослідному та проектному інституті титану, який 04.04.2012 року було перейменовано на Державне Підприємство «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану», з 13.05.2002 року призначена інженером лабораторії фізичних та спектро хімічних досліджень та аналізів (лабораторія №18), а наказом №267-п від 11.09.2007 року призначена на посаду молодшого наукового співробітника лабораторії №18, що підтверджується копіями наказів та трудової книжки (т.1 а.с.233-237, т.2 а.с. 4-6), була членом первинної організації профспілки державного науково-дослідного та проектного інституту титану (а.с.24, т.2).

Згідно п.1.1.4 посадової інструкції молодшого наукового співробітника лабораторії №18 в його обовязки входить проведення спектральних методів аналізу за допомогою спектрометрів ІПС-28, ДФС-13, МФС-8 та рентгенівського спектрометра СРМ-25 (т.1, а.с.143-148)

Відповідно до ст. 64 Господарського кодексу України субєкт господарювання на свій розсуд визначає структуру та штатну чисельність.

Згідно п.2.3. Колективного договору відповідача на 2014-2015 роки адміністрація зобовязується самостійно визначати згідно з Господарським Кодексом України свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис (а.с.160-165)

У звязку із скороченням обсягів робіт на 2015 рік та відсутністю роботи, повязаної з використанням рентгенівського спектрометра СМР-25, 01.09.2014 року було зроблено обґрунтування з приводу скорочення посади молодшого наукового співробітника лабораторії №18 (а.с.118), яке направлено голові Первинної організації профспілки Державного науково-дослідного та проектного Інституту титану з приводу проведення консультацій та обговорення .в відповідності зі ст.49-4 КЗпП України.

Згідно виписки із протоколу№31 від 08.09.2014 року профспілковою організацією була розглянута інформація від керівництва відповідача стосовно можливого скорочення посади молодшого наукового співробітника лабораторії №18 та прийняте рішення - в разі виробничої необхідності скорочення посади молодшого наукового співробітника лабораторії №18 розглянути можливість надання іншого робочого місця.(т.1, а.с.119).

Згідно заяви завідуючої лабораторії №18 ЦСВіМ ОСОБА_7 вказано, що на балансі у лабораторії №18 знаходиться рентгенівський спектрометр СРМ-25, який не працює та підприємство на 2015-2016 рік не планує здійснення науково-дослідних робіт та досліджень на вказаному обладнанні, а тому посада молодшого наукового співробітника лабораторії №18 є недоцільною (т.1, а.с.121).

Згідно наказу № 1017-к від 15.12.2014 року змінено штатний розпис лабораторії №18-у звязку з відсутністю наукових та практичних рентгеноспектральних досліджень та неможливістю відремонтувати спектрометр рентгенівський СРМ-25 (на підставі службової записки директора ЦСВіМ ОСОБА_8М.), виведено з 23.02.2015 року штатну одиницю молодшого наукового співробітника, код класифікатора - 2113.1.23667, з посадовим окладом 1970.(т.1, а.с.22 ,59)

Відповідно до ч.1 ст.49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Згідно наказу № 1018-к від 15.12.2014 року молодшого наукового співробітника лабораторії фізичних спектро хімічних досліджень та аналізів (лабораторія №18) ОСОБА_9 попереджено про наступне 23.02.2015 року звільнення на підставі наказу №1017-к від 15.12.2014 року.(т.1, а.с.5, 60)

ОСОБА_10 з наказом ознайомлена 16.12.2014 року, тобто у відповідності до вимог ст.49-2 КЗпП України.

Відповідно до ч1,ч.2 ст.49-2 КЗпП України при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у звязку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві працівник за своїм розсудом звертається за допомогою до державної служби занятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Згідно наданих представником відповідача даних за час роботи на підприємстві ОСОБА_1 мала одну наукову працю, в порівнянні з молодшими науковими співробітниками лабораторії №13 ОСОБА_11-12, ОСОБА_12-6, ОСОБА_13-18 наукових робіт (а.с.14-23 т.2)

Згідно витягу із штатного розпису за 2014 рік в лабораторії фізичних, спектро хімічних досліджень та аналізів (№18) одна штатна одиниця молодшого наукового співробітника, тобто та посада, яку займала ОСОБА_6В.(т.1, а.с.207) а тому вона не мала переважного права в залишенні на роботі в відповідності до ст.42 КЗпП України.

Згідно наказів №470-к від 10.06.2014 року, №1050-к від 24.12.2014 року, №655-к від 28.09.2015 року Центр Сертифікаційних Випробувань кольорових металів, стандартних зразків і метрологічного забезпечення аналітичного контролю (ЦСВіМ) має структурні підрозділи: Лабораторію №13 «Хімічних, фізико-хімічних методів дослідження та аналізу» та Лабораторію №18 «Фізичних, спектро-хімічних досліджень та аналізів» (а.с.9-15 т.2 )

Кожна лабораторія має свій штатний розпис, свою кількість молодших наукових співробітників, з різними окладами згідно штатного розпису (а.с.207) та з окремими посадовими інструкціями з різними функціональними обовязками молодших наукових співробітників (а.с.138-148), з правом на пільгову пенсію за Списком №1 в лабораторії №18 (а.с. 7 т.2)

До плану-графіку роботи співробітників ЦСВіМ від 30.12.2015 року суд відноситься критично, так як незрозуміло його походження, вказана дата, яка не наступила та відсутня печатка (т.1, а.с.106а).

А тому доводи позивача, що скорочення посади молодшого наукового співробітника відбулося не в лабораторії №18, а в структурному підрозділі ЦСВіМ не відповідає дійсності, крім того в усіх наказах про переміщення ОСОБА_1 та записах в її трудовій книжці вказано місце роботи саме лабораторія №18.

Згідно протоколу №2 засідання профспілкового комітету від 20.01.2015 року було клопотання до адміністрації інституту щодо працевлаштування ОСОБА_1 (а.с.123).

Профспілковим комітетом приймались заходи щодо можливого працевлаштування в інших підрозділах підприємства. Про що свідчать службові записки голови профспілки на імя керівника підприємства та структурних підрозділів (т.1, а.с.39-42, 124-127)

На час попередження про наступне звільнення вакансій, посад аналогічних тій, що займала позивачка не відкрилось.

Сторонами не заперечується факт отримання повідомлень про існуючи посади та не погодження на запропоновані вакансії (т.1, а.с.107,107а,132,134,159).

Згідно витягу із штатного розпису за 2015 рік в лабораторії №18 посада молодшого наукового співробітника відсутня (т.1, а.с.135,206).

Аргументи позивача, вказані в позовній заяві, щодо ненадання посади старшого наукового співробітника-згідно інформації, яка була надана Запорізьким міським центром занятості (а.с.7,63), то згідно пояснень представника відповідача ця посада відповідала спеціалісту високого рівня з науковим ступенем для проведення переговорів з представниками зарубіжної компанії. Позивачка наукового ступеню не мала, тому їй посада не пропонувалась.

Згідно наказу № 139 від 02.03.2015 року ОСОБА_6 звільнено з 03.03.2015 року зі скороченням штату згідно п.1 ст.40, ст44 КЗпП України на підставі наказу №1018-к від 15.12.2014 року, згоди профспілкового комітету та листка непрацездатності від 16.02.2015 року. (т.1, а.с.61,78,129)

Відповідно до ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав зміни в організації виробництва, скорочення чисельності або штату працівників може бути проведено лише за попередньою згодою виборчого органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Згідно виписки з протоколу №4 профспілкового комітету від 10.02.2015 року, на якому була присутня ОСОБА_1, була дана згода на її звільнення зі скороченням штату згідно п.1 ст.40 КЗпП України.(т.1, а.с.128).

Згідно відповіді голови Запорізької обласної організації профспілки ОСОБА_14 від 11.03.2015 року після проведення скарги позивача встановлено, що наказом № 1017 від 15.12.2014 року було внесено зміни до штатного розпису з приводу скорочення посади молодшого наукового співробітника лабораторії №18, про що було проінформовано профспілковий комітет підприємства, яким приймались заходи трудовлаштування позивача в інших підрозділах підприємства. 10.02.2015 року відбулось засідання профкому підприємства за участю позивача з приводу скорочення штатної одиниці, перевірена інформація щодо відсутності вакансій, а тому і неможливості працевлаштування позивача., тому на засіданні профкому 10.02.2015 року було дано згоду на звільнення. В діях адміністрації порушень законодавства про працю не встановлено (т.1, а.с.40-41).

Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього кодексу , районний суд може поновити ці строки.

В січні 2015 року ОСОБА_1 зверталась до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою про визнання незаконним та скасування наказу №1018-к від 15.12.2014 року. Ухвалою Хортицького районного суду від 10.03.2015 року у звязку з повторною неявкою позивача в судове засідання позовна заява залишена без розгляду. А ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 14.05.2015 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на вказану ухвалу відхилена, залишивши ухвалу без змін (т1, а.с.103-104). Згідно копії конверту, ухвала була надіслана 22.05.2015 року, тобто отримана в кінці травня 2015 року(а.с.26 т.2). ОСОБА_1 з позовом до суду звернулась - 08.06.2015 року.

Згідно правової позиції ВССУ №6-15-768 св 15, оскільки норми КЗпП України не містять вичерпного переліку підстав, які можна враховувати поважними при пропущені строку звернення до суду, вони повинні враховуватися у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Суд бере до уваги той факт, що пропущення строку є незначним, а вчинені позивачем дії - звернення ОСОБА_1 з первісним позовом до Хортицького суду, а потім до Апеляційного суду, були спрямовані на захист її порушених прав, тому суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду.

На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що внесення змін до штатного розпису лабораторії №18 щодо скорочення посади молодшого наукового співробітника лабораторії №18 наказом №1017-к від 15.12.2014 року, попередження ОСОБА_1 про наступне її вивільнення наказом № 1018-к від 15.12.2014 року, звільнення позивача з 03.03.2015 року зі скороченням штату згідно п.1ст.40 КЗпП України відповідало вимогам ст. 43, 49-2, 49-4 КЗпП України, фактів порушення трудового законодавства з боку Державного підприємства «Державний науково-дослідний та проектний інститут титану» не встановлено, відсутні підстави визнання незаконними та скасування наказів , поновленні на роботі та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 15, 57-60, 213-215 ЦПК України, ст.42, 49-2, 49-4, 233, 234 КЗпП України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_6 строк для звернення до суду з позовною заявою про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до Державного Підприємства «Державного науково-дослідного та проектного інституту титану», третя особа керівник Державного підприємства Державний науково-дослідний та проектний інститут титану ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.М. Нещеретна