Справа № 363/949/15 Головуючий у І інстанції Войнаренко Л. Ф.
Провадження № 22-ц/780/3273/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 1 23.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Коцюрби О.П., Суханової Є.М.

при секретарі - Петленко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року позивачка звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2086 га та на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,25 га, які належали ОСОБА_4.

Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що після смерті 7 жовтня 2006 року батька сторін у справі - ОСОБА_4 поряд з іншим спадковим майном, залишились дві земельні ділянки площею 0,2086 га та 0,25 га, розташовані в с. Катюжанка, вул. Південна, 8, які належали померлому на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку.

Далі зазначила, що вони, як діти померлого прийняли спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 відповідно до ст. 1269 ЦК України шляхом подання до Вишгородської державної нотаріальної контори у визначений законом строк заяв про прийняття спадщини. При цьому дружина померлого, мати сторін у справі, ОСОБА_5 відмовилася від прийняття спадщини

Позивачка посилалась, що батько оформив державні акти, але отримати не встиг, тому нотаріальна контора відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельних ділянок.

Далі позивачка зазначила, що згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 травня 2010 року було розподілено спадкове домоволодіння, розташоване по вул. Південній, 8 в с. Катюжанка Вишгородського району Київської області. За нею та за відповідачем було визнано право власності на 1/4 частину домоволодіння за кожним, а за їх матірю ОСОБА_5 на 1/2 частину.

В квітні 2012 року її мати ОСОБА_5 подарувала їй свою 1/2 частину домоволодіння ОСОБА_2, тому їй належить 3/4 частини домоволодіння.

У звязку з наведеним вважала, що відповідно ст. 120 Земельного кодексу України за нею повинно бути визнано право власності і на 1/2 частину спірних земельних ділянок.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись, що він є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки спірне майно йому не належить.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивачка подала апеляційну скаргу, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, заслухавши пояснення апелянта на підтримання доводів поданої скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Апелянт посилається, що суд не застосував норми матеріального права на які він посилався у позові і не обґрунтував причини, з яких вони не підлягають застосуванню та помилково, на його думку, застосував лише ст.392 ЦК України.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 6 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Катюжанської сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності, суд визнав за позивачкою ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на 1/4 частину спірних земельних ділянок площею 0,2086 та площею 0,25 га по вул. Південній, 8 в с. Катюжанка Вишгородського району Київської області.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з відсутності правових підстав для визнання права власності ще на 1/2 частину цих земельних ділянок.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Позивачка не довела свого позову, що є її обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :