№ 2-3943-15
(№ 760-7906-15-ц)
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29. 05. 2015 року Соломянський районний суд м. Києва
в складі головуючого судді Бобровник О. В.
при секретарі: Мурга Н. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії.
Згідно п. 1. зазначеного договору позивач розмістив в банку грошові кошти у розмірі 55 000 гривен на строк з 02.07.2014 року по 02.01.2015 року у порядку та на умовах визначеним у договорі. Разом з тим за час користування коштам вкладу протягом дії договору , банк нараховує та виплачує позивачу проценти за ставкою 24.00% річних.
Окрім того, 04.07.2014 року позивачем внесено ще 45 000 гривень, з призначенням платежу поповнення депозитного рахунку.
Таким чином, разом за договором вкладу позивачем розміщено 100 000 гривень.
06 січня 2015 року у день закінчення терміну дії договору позивач звернувся до відповідача із
проханням повернути грошові кошти розмішені на вкладному рахунку, але останній повідомив позивачу, що банк переживає певні фінансові труднощі, тому повернути грошові кошти в повному обсязі банк не може та пропонує позивачу отримувати через касу банку вклад разом із нарахованими відсотками частками у розмірах та лімітах встановленими внутрішніми розпорядними документами банку.
Позивач зазначає, що вказане його не влаштовувало, оскільки позивачу потрібні гроші, тому у цей день позивач подав офіційно заяву на адресу банку видати йому грошові кошти, на що позивач отримав відповідь про те, що відповідач не вирішує питання повернення депозиту та видав часткового позивачу кошти у розмірі 55 010.00 гривень.
Таким чином, залишок не виконаних зобовязань відповідача перед позивачем складає 44 990.00 гривень.
Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність в якій також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд про задоволення позову та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення.
АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомили, жодних заяв чи клопотань до суду не подавали.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного.
Згідно п. 1. зазначеного договору позивач розмістив в банку грошові кошти у розмірі 55 000 гривен на строк з 02.07.2014 року по 02.01.2015 року у порядку та на умовах визначеним у договорі. Разом з тим за час користування коштам вкладу протягом дії договору , банк нараховує та виплачує позивачу проценти за ставкою 24.00% річних.
Окрім того, судом встановлено, що 04.07.2014 року позивачем внесено ще 45 000 гривень, з призначенням платежу поповнення депозитного рахунку.
Таким чином, разом за договором вкладу позивачем розміщено 100 000 гривень.
Вбачається, що 06 січня 2015 року у день закінчення терміну дії договору позивач звернувся до відповідача із проханням повернути грошові кошти розмішені на вкладному рахунку, але останній повідомив позивачу, що банк переживає певні фінансові труднощі, тому повернути грошові кошти в повному обсязі банк не може та пропонує позивачу отримувати через касу банку вклад разом із нарахованими відсотками частками у розмірах та лімітах встановленими внутрішніми розпорядними документами банку.
Позивач при зверненні до суду зазначав, що вказане його не влаштовувало, оскільки позивачу потрібні гроші, тому у цей день позивач подав офіційно заяву на адресу банку видати йому грошові кошти, на що позивач отримав відповідь про те, що відповідач не вирішує питання повернення депозиту та видав часткового позивачу кошти у розмірі 55 010.00 гривень.
Таким чином, залишок не виконаних зобовязань відповідача перед позивачем складає 44 990.00 гривень, в звязку з чим позивач просив суд про задоволення позову, на що слід зазначити наступне.
Так, відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є недоторканним.
У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.
Згідно із ч.1 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.
Крім того, у відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Ч. 2 ст. 625 ЦК України зазначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що 3% річних становить 347,59 грн., індекс інфляції становить 9925,63 грн. Відсотки за користування грошовими коштами, які розраховані відповідно до умов договору, виходячи з відсоткової ставки у розмірі 24,00 % річних становить 3406,48 грн.
Суд, перевіривши розрахунок позивача, вважає його вірним, а відтак приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в звязку з чим приходить до висновку про задоволення позову.
З урахуванням задоволення позову, у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 586 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 533, 611, 625, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 27-30, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.
Стягнути з Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 3% річних в сумі 347,59 грн., індекс інфляції в сумі 9925,63 грн., відсотки за користування грошовими коштами в сумі 3406,48 грн.
Стягнути з Акціонерного Товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в дохід держави судовий збір в сумі 586 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії

Суддя: