Справа № 645/4273/15-ц
Провадження № 2/645/1963/15

24 листопада 2015 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Бабкової Т.В.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Фрунзенського РВ в м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про визнання припиненням сервітуту та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстрації, третя особа: ОСОБА_4,
Позивач звернувся до суду і позовом, виклавши остаточні позовні вимоги в уточненому позові 27.10.2015р. На обґрунтування позовних вимог він посилався, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.12.2003р. квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить позивачу ОСОБА_2 та його сину ОСОБА_4 Вказана однокімнатна ізольована квартира розташовується на 1-му поверсі 5-ти поверхового будинку, загальна площа квартири складає 30,6 кв.м. На теперішній час в квартирі зареєстровані ОСОБА_2, його колишня дружина ОСОБА_3, та син ОСОБА_4 Відповідчка ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 10.03.2014р. виїхали на постійне місце проживання з м.Харкова до м.Алушта, де оселилися в будинку № 8Б по вул.Парковій в с.Малореченське м.Алашта Автономної Республіки Крим. На адресу позивача ОСОБА_3 надіслала нотаріально посвідчену заяву від 05.11.2014р., якою повідомила Фрунзенський РВ ГУ ДМС України в Харківській області та усі компетентні органи про зміну свого постійного місця проживання разом із сином з квартири АДРЕСА_2 на адресу проживання: с.Малореченське м.Алушта Автономної Республіки Крим, вул.Паркова, 8Б. На звернення із зазначеною заявою з приводу скасування реєстрації відповідачки позивачу було відмовлено. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив суд визнати припиненим особистий сервітут ОСОБА_3 та визнати її такою, що втратила право користування квартирою № 64 у будинку № 27 по вул.Рибалка м.Харкова з дня вибуття з 10.03.2014р., зняти ОСОБА_3 з реєстрації за вказаною адресою з дня вибуття з 10.03.2014р.
Представник позивача адвокат ОСОБА_5 подав суду письмову заяву, в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги він підтримує, проти винесення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена за зареєстрованою у встановленому порядку адресою її проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, та в звязку із наявністю даних про її перебування на тимчасово окупованій території Автономної республіки Крим шляхом розміщення оголошення на інтернет-сайті Фрунзенського районного суду м. Харкова. При цьому відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про її небажання захищати свої процесуальні права.
Представник 3-ї особи Фрунзенський РВ в м. Харкові ГУДМС України в Харківській області та 3-тя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за своєчасно, про причини своєї неявки суд не повідомив.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі,фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради 01.12.2003р. власниками однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_3 є позивач ОСОБА_2 та 3-тя особа по справі син позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).
Згідно довідки дільниці №52 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 05.05.2015р. в квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані: позивач ОСОБА_2, відповідачка ОСОБА_3 та 3-тя особа ОСОБА_4 (а.с.10).
В матеріалах справи міститься рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 31.08.2015р., відповідно до якого шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою ОСОБА_3 розірваний (а.с. 43). Із змісту рішення вбачається, що з 10.03.2014р. подружжя мешкає окремо , шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. 10.03.2014 р. ОСОБА_3 із сином виїхала на постійне місце проживання до тимчасово окупованої Автономної ОСОБА_6 Крим та прийняла громадянство Російської Федерації. Це суперечить моральним поглядам позивача, який не бажає залишати м.Харків.
З пояснень допитаної у суді свідка ОСОБА_7 встановлено, що з березня 2014р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_4 не мешкають, разом із речами виїхали на постійне місце проживання в ОСОБА_6 Крим, отримали громадянство Російської Федерації. ОСОБА_4 на території Автономної ОСОБА_6 Крим закінчив середню школу, а зараз навчається у технікумі в м.Сімферополі. Вказані обставини їй відомі особисто, т.я. вона є хрещеною матірю ОСОБА_4 та у червні 2015р. була у них у гостях в с.Малореченське.
Крім того, на підтвердження факту вибуття ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з житлового приміщення - квартири АДРЕСА_4 суду надано заяву ОСОБА_3 з проханням зняти її та ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за вказаною адресою в звязку з їхньою реєстрацією за адресою: Республіка Крим, м.Алушта, с.Малореченськоє, вул.Парковая, 8Б (а.с.13). Зазначена заява посвідчена нотаріусом Алуштінського міського нотаріального округу ОСОБА_6 Крим ОСОБА_8 05.11.2014р., проте відповідно до положень Закону України № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не створює правових наслідків та позбавляє права позивача скасувати реєстрацію місця проживання відповідачки за адресою: АДРЕСА_5.
Відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З врахуванням того, що відповідачка ОСОБА_3, яка вселилася в житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_4 та отримала реєстрацію місця проживання за вказаною на правах члена сімї власника житлового приміщення ОСОБА_2, проте сімейні стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на теперішній час припинені, а відповідачка понад одного року відсутня у спірному житловому приміщенні і іншої домовленості на її проживанням з власниками цього житла нею не досягнуто, суд вважає, що позовні вимоги щодо її визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_6 - підлягають задоволенню.
З врахуванням того, що виходячи зі змісту положень ч.2 ст.405 ЦК України відсутність менш одного року без поважних причин не позбавляє права членів сімїї власника житла права на користування цим житлом вимоги ОСОБА_9 про визнання ОСОБА_2П, такою, що втратила право користування квартирою №64 будинку №27 по вул.Рибалка м.Харкова починаючи з 10.03.2014р. не ґрунтуються на вимогах закону та задоволенню не підлягають.
У звязку з тим, що державна реєстрація адреси місця проживання особи є похідною від місця проживання вказаної особи, а відповідачка ОСОБА_10 визнається судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_6, суд задовольняє також і позовні вимоги в частині зняття її з реєстрації за вказаною адресою.
На підставі ст. 88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 212-215,224 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 64 в будинку № 27 по вул. Рибалка в м. Харкові.
Зобовязати Фрунзенський РВ в м. Харкові ГУДМС України в Харківській області зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_5.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір 487 грн. 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Позивач та інші особи, які брали участь у справі мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Т.В. Бабкова