Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №224/4407/13 Головуючий у 1-й інстанції: Попович Т.М.
Провадження №22-ц/778/3171/15 Суддя-доповідача: Поляков О.З.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.

суддів: Полякова О.З.

Бабак А.М.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 14 липня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Дебальцевської міської ради про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИЛА :

В листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Дебальцевської міської ради про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування заяви зазначала, що вона з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2008 року. Від шлюбу у них народилась дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З грудня 2009 року вони фактично припинили шлюбні відносини. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 квітня 2010 року з ОСОБА_5 на її користь на утримання дитини ОСОБА_6 стягнуто аліменти.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 серпня 2010 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач забрав дитину та в грудні 2012 року переїхав на постійне місце проживання в с. Миронівський Дебальцевського району Донецької області, де проживає. Умов для повноцінного виховання та розвитку дитини у відповідача немає. Сам ОСОБА_5 є інвалідом 3-ї групи, постійного місця роботи не має, тому не в змозі належним чином виховувати та утримувати сина. Відповідач всіляко перешкоджає їй зустрічатися з дитиною, спілкуватися з нею. Згоди щодо місця проживання дитини за її адресою вона з відповідачем не дійшла, хоча вона має всі належні умови для проживання і виховання сина.

Враховуючи вищевикладене просила суд визначити місцем проживання дитини ОСОБА_6, місце її проживання, а саме: АДРЕСА_1.

Рішенням Дебальцевського міського суду Донецької області від 14 липня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позов в повному обсязі

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції і обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наспаних підстав.

Відповідно до п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи,порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка звернувшись до суду зазначила ,що вона з відповідачем проживали в зареєстрованому шлюбі з 12.09.2008 року. Від шлюбу у них народилась дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. З грудня 2009 року вони фактично припинили шлюбні відносини. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 квітня 2010 року з ОСОБА_5 на її користь на утримання дитини ОСОБА_6 стягнуто аліменти.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 серпня 2010 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач забрав дитину та в грудні 2012 року переїхав на постійне місце проживання в с. Миронівський Дебальцевського району Донецької області, де проживає. Умов для повноцінного виховання та розвитку дитини у відповідача немає. Сам ОСОБА_5 є інвалідом 3-ї групи, постійного місця роботи не має, тому не в змозі належним чином виховувати та утримувати сина. Відповідач всіляко перешкоджає їй зустрічатися з дитиною, спілкуватися з нею. Згоди щодо місця проживання дитини за її адресою вона з відповідачем не дійшла, хоча вона має всі належні умови для проживання і виховання сина.

Враховуючи вищевикладене просила суд визначити місцем проживання дитини ОСОБА_6, місце її проживання, а саме: АДРЕСА_1.

Розглянувши справу суд першої інстанції відмовив у позові з підстав того, що Сімейним кодексом України не передбачена можливість визначення місця проживання дитини за межами України.

Висновки суду є необґрунтованими так як діючим законодавством не передбачено обмеження визначення місця проживання дитини тільки на території України.

Відповідно до ч. З ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства»: батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, за ст. 160 СК України, визначається за згодою батьків.

Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 19 СК України: при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

За матеріалами справи на час розгляду справи дитина проживає з батьком -відповідачем по справі.

18 квітня 2012 року позивачка ОСОБА_3 в мерії м. Ашхабад, Туркменістан уклала шлюб з ОСОБА_9 та їй було присвоєно прізвище ОСОБА_3 (а.с.11-12). ОСОБА_3 є громадянкою Туркменістану (а.с.5),має тимчасову посвідку на постійне проживання в Україні та зареєстрована в АДРЕСА_4 (а.с.6).

Відповідно до довідки наданої директором ІП «Гуш томлуми»: ОСОБА_3 працює в кафе «ACT» індивідуального підприємства «Гуш томлуми» з місячним доходом 800 манат (а.с. 10).Відповідно до довідки від 16.12.2013 року курс туркменського маната к долару станом на 13.12.2013 року складає 2, 85 ( а.с.53).

За актом житлово-побутових умов від 25.01.2014 року ОСОБА_3 за адресою : АДРЕСА_1: ОСОБА_3 проживає разом із сином - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4; для проживання та виховання дитини є всі необхідні умови ( аю.с.54).

Разом з тим звернувшись до суду з вимогами про визначення місця проживання дитини за адресою АДРЕСА_1. позивачка залишається зареєстрованою в Україні за адресою в АДРЕСА_4 (а.с.6)

Висновок належного органу опіки і піклування Туркменістану про можливість проживання дитини з матір'ю за адресою АДРЕСА_1 відсутній.

Орган опіки та піклування Дебальцівської міської ради надав до суду першої інстанції висновок від 14.07.2014 року за № 02.01/13-340, відповідно до якого: беручи до уваги інтереси малолітньої дитини та керуючись законодавством України, щодо захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір»ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. ( а.с.66)

Вказаний висновок судова колегія не може прийняти до уваги ,так як він зроблений без обстеження умов проживання дитини за адресою батька - відповідача по справі.

Згідно довідки ОСОБА_6 відвідує дошкільний навчальний заклад № 7 « Теремок» у смт. Миронівський з 13.03.2012 року.

Позивач за матеріалами справи чотири разу укладала шлюб і має трьох дітей від різних чоловіків.

За медичною документацією ОСОБА_3 страждає на туберкульоз легенів.

Окрім цього згідно довідки Дебальцевської центральної лікарні ОСОБА_3 з 18.03.2011 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря психіатра з приводу хронічного психічного захворювання і має здібності до неадекватних дій.

Саме з урахуванням інтересів дитини, судова колегія приходе до висновку ,що відсутні правові підстави для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та матеріалам справи ,доказам по справі дана неналежна оцінка і тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові з інших правих підстав.

Керуючись ст.ст.307,309,317ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргуОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Дебальцевського міського суду Донецької області від 14 липня 2014 року по цій справі - скасувати та ухвалити нове рішення ,за яким:

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - орган опіки та піклування Дебальцевської міської ради про визначення місця проживання дитини - відмовити з інших правових підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: