АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9931/15 Справа № 200/6850/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шевцова Т. В. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

за участю секретаря - Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину та угоди про розподіл спадкового майна, визнання права власності в порядку спадкування за законом, усунення перешкод в користуванні власністю, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 31.05.2013р. він звернувся до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Іншим спадкоємцем після смерті батька є його мати ОСОБА_5, яка 31.05.2013р. відмовилася від одержання спадкового майна на його користь.

04.02.2014р. постановою державного нотаріуса Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Заявою про прийняття спадщини від 19.06.2012р. ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2., якій на підставі заповіту та угоди про розподіл спадкового майна належало усе спірне домоволодіння.

13.08.1997р. бабуся ОСОБА_6 склала заповіт на користь своїх синів - ОСОБА_4 та ОСОБА_7, відповідно якого заповіла своє майно останнім в рівних частках.

Дядько позивача - ОСОБА_7 помер у ІНФОРМАЦІЯ_3., раніше заповідача ОСОБА_8, тобто спадщину після її смерті не приймав.

В порядку ст.1266 ЦК України право на спадщину перейшло до його доньки ОСОБА_2

ОСОБА_3, посилаючись на те, що він має право на ? частину спадкового майна в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який успадкував цю частку за заповітом бабусі, та на ? частину в порядку спадкування за законом на не успадковану ОСОБА_7 спадщину, а всього на ? частини вказаного домоволодіння, а тому позивач просив визнати за ним право власності на ? частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування та законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом, яку неодноразово уточняла в ході розгляду справи, та просила встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3., після батька, ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.; визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.08.1997р., видане ОСОБА_6, після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4. в частині визнання за нею права власності на 1/12 частину житлового будинку; визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.08.1997р. видане ОСОБА_4 після смерті його батька, ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4., в частині визнання за ним права власності на 1/12 частину житлового будинку; визнати частково недійсною угоду про розподіл спадкового майна від 13.08.1997р., укладену між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, в частині визнання за ОСОБА_6 права власності на 1/6 частину житлового будинку; визнати за нею право власності на 1/6 частину житлового буднику АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після батька, ОСОБА_6., померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.; визнати за нею право власності на 5/24 частини житлового будинку АДРЕСА_1, в порядку спадкування за правом представлення після бабусі ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.; визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частини земельної ділянки від 19.09.2014р., виданого державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 після смерті його батька, ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1., загальною площею 0,0514га, призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована у АДРЕСА_1 в частині визнання за ним права власності на 1/8 частину земельної ділянки; визнати за нею право власності на 1/6 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.; визнати за нею право власності на 5/24 частини земельної ділянки в порядку спадкування за правом представлення після бабусі ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2; усунути їй перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1, шляхом забезпечення вільного доступу до зазначеного житлового будинку та заборони ОСОБА_3 чинити перешкоди в користуванні зазначеним житловим будинком.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2015р. позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені. Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частини домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину та угоди про розподіл спадкового майна, визнання права власності в порядку спадкування за законом, усунення перешкод в користуванні власністю відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду в частині відмови їй у задоволенні позовних вимог скасувати, і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на те, що встановлені судом обставини не відповідають висновкам суду, та судом були неправильно застосовані норми матеріального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4. помер ОСОБА_9

Після смерті ОСОБА_9 спадщину прийняли: дружина спадкодавця - ОСОБА_6, та син спадкодавця - ОСОБА_4, які отримали свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.08.1997р.

13.08.1997р. між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було укладено угоду про розподіл спадкового майна, на умовах якої до ОСОБА_6 перейшло право власності на АДРЕСА_1 в цілому, а ОСОБА_4 - право власності на автомобіль ЗАЗ 968 М, д/н НОМЕР_1.

13.08.1997р. ОСОБА_6 склала заповіт, за яким заповіла усе своє майно в рівних частках ОСОБА_4 та ОСОБА_7

13.08.1997р. ОСОБА_7 при видачі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 свідоцтва про право на спадщину за законом склав на ім'я нотаріуса заяву, відповідно якої засвідчив факт пропуску ним строку для прийняття спадщини, відсутність наміру поновлювати його в судового порядку.

На підставі наведених обставин, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_7 був обізнаний про прийняття спадщини ОСОБА_6 та ОСОБА_4 після смерті батька ОСОБА_9 і жодних дій з приводу оспорювання їх прав на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.08.1997р. за життя не вчиняв.

Встановивши вказані обставини, суд обґрунтовано прийшов до висновку про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3., після батька, ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.; та в частині визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.08.1997р., виданого ОСОБА_6, після смерті ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4. в частині визнання за нею права власності на 1/12 частину житлового будинку; визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.08.1997р. виданого ОСОБА_4 після смерті його батька, ОСОБА_9, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4., в частині визнання за ним права власності на 1/12 частину житлового будинку; визнання частково недійсною угоду про розподіл спадкового майна від 13.08.1997р., укладеної між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, в частині визнання за ОСОБА_6 права власності на 1/6 частину житлового будинку, оскільки її батько ОСОБА_7 був присутній при видачі нотаріусом вказаних свідоцтв і висловлював свою згоду з таким розподілом спадщини, і сам не вчиняв дії щодо прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_9

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6 з 10.12.1997р.

ІНФОРМАЦІЯ_2. померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина на вищевказаний будинок.

19.06.2012р. з заявою про прийняття спадщини за заповітом та законом після смерті матері звернувся ОСОБА_4

06.07.2012р. з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась онука померлої - ОСОБА_2, яка засвідчила, що інших спадкоємців за законом окрім неї немає.

15.11.2012р. з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась ОСОБА_10, дружина померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_7

Заява ОСОБА_10, як особи, яка не є спадкоємцем за заповітом, не є спадкоємцем за законом за правом представлення або в порядку стст.1261-1265 ЦК України, не є підставою прийняття нею спадщини ОСОБА_6, з якою у родинному зв'язку вона не знаходиться.

Таким чином спадщину після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. прийняли ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неоохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено, що заповітом ОСОБА_6 від 13.08.1997р. охоплено усю спадщину, оскільки заповідано усе належне їй майно на день смерті, і підпризначення спадкоємця в порядку ст. 1244 ЦК України ОСОБА_6 не здійснювалось, отже відповідач ОСОБА_2 не є спадкоємцем за заповітом, оскільки спадкування за правом представлення здійснюється у випадку спадкування за законом.

Отже, ? частина житлового будинку, що залишилась неприйнятою померлим ОСОБА_7 успадковується спадкоємцями ОСОБА_6 на загальних підставах в рівних частках за законом: онукою ОСОБА_2 за правом представлення батька ОСОБА_7 та ОСОБА_4, який 19.06.2012р. прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6, і помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

31.05.2013р. позивач ОСОБА_3 прийняв спадщину, після смерті батька ОСОБА_4, подавши нотаріусу 31.05.2013р. заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, судом першої інстанції на підставі зібраних по справі доказів встановлено, що позивач ОСОБА_3 успадкував ? частини спірного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, отже його позовні вимоги підлягають задоволенню, а вимоги ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/6 частину будинку в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, та на 5/24 частин будинку в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_6 задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_2 в порядку спадкування набуває права власності лише на ? частину спірного домоволодіння, в тому числі і на ? частину земельної ділянки.

Крім цього, суд першої інстанції на підставі встановлених обставин вірно прийшов до висновку про те, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини земельної ділянки від 19.09.2014р., оскільки частка, успадкована ОСОБА_3 визначена правильно, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що встановлені судом обставини не відповідають висновкам суду, та судом були неправильно застосовані норми матеріального права з посиланням на те, що її батько ОСОБА_7 не знав до своєї смерті про видачу ОСОБА_6 та ОСОБА_4 свідоцтв про право на спадщину за законом від 13.08.1997р. після смерті ОСОБА_9 безпідставні та зводяться до переоцінки доказів по справі та непогодження з їх оцінкою судом першої інстанції, тоді як розглядаючи справу, суд оцінив докази по справі у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України, встановивши на підставі зібраних по справі доказів, що ОСОБА_7 був обізнаний про прийняття спадщини ОСОБА_6 та ОСОБА_4 після смерті батька ОСОБА_9 і жодних дій з приводу оспорювання їх прав на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.08.1997р. за життя не вчиняв.

Інші доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що встановлені судом обставини не відповідають висновкам суду, та судом були неправильно застосовані норми матеріального права не спростовують висновків суду. та не свідчать про незаконність ухваленого відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України судового рішення, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 304,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: