У х в а л а

іменем україни

04 листопада 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Маляренка А.В.,Попович О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 03 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16 жовтня 2009 року між ним та ОСОБА_5 укладено договір позики, за яким останній отримав 199 500 грн. для вирішення соціально-побутових питань, зі строком повернення до 16 жовтня 2010 року. У зазначений строк відповідач борг не повернув, почав повертати лише з 2012 року. Згідно виписки по рахунку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 02 жовтня 2013 року відповідач повернув 9 967 доларів США, відтак залишок боргу складає 15 033 доларів США. Крім того, згідно з розписки від 16 жовтня 2009 року ОСОБА_5 зобов'язався щомісячно сплачувати ОСОБА_4 відсотки за користування коштами з суми 25 тис. доларів США у розмірі 1 250 доларів США. Вказану розписку також підписала дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_8, яка 16 листопада 2009 року сплатила відсотки за вказаним зобов'язанням у розмірі 1 250 доларів США. У зв'язку із цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики від 16 жовтня 2009 року у розмірі 15 033 доларів США відповідно до курсу Національного Банку України на день ухвалення рішення та 8 506 відсотків відповідно до курсу Національного Банку України на день ухвалення рішення.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики у

розмірі 353 275 грн 50 коп., що складає 15 033 доларів США, по курсу НБУ станом на 03 квітня 2015 року - 23,20 грн за 1 долар США.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі и давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності позову та наявності підстав, передбачених ст. ст. 525, 526, 530, 1046, 1047, 1050 ЦК України для стягнення заборгованості за договором позики.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 03 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов А.В. Маляренко О.В. Попович