АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4976/2015 Головуючий у першій інстанції Лісовська О.В.
Доповідач Оніщук М.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Оніщука М.І.,

суддів Українець Л.Д., Крижанівської Г.В.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ТОВ «Перший Український експертний центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 4 062 грн. 96 коп. та понесені судові витрати, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідачі споживаючи житлово-комунальні послуги не в повному обсязі сплачують їх вартість, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Під час розгляду справи позивач звернувся до суду з клопотанням від 20.01.2015, в якому просив залишити без задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 4 062 грн. 96 коп., оскільки відповідачі сплатили наявну заборгованість, однак при цьому просив стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с. 40, 41).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 10.02.2015 позов задоволено.

Вирішено питання розподілу судових витрат, а саме стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Перший Український експертний центр» судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. з кожного.

Відповідачі оскаржили рішення в апеляційному порядку.

Ухвалами Апеляційного суду м. Києва від 01.04.2015 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 22.04.2015.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.04.2015 справу повернуто до суду першої інстанції для усунення недоліків у її оформленні (вирішення питання ухвалення додаткового рішення).

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.05.2015 у задоволенні позовних вимог ТОВ «Перший Український експертний центр» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, відмовлено.

Справа повернута до суду апеляційної інстанції та призначена до апеляційного розгляду.

В апеляційній скарзі відповідачі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просять рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову і стягнути з позивача на їх користь кошти, сплачені за подання апеляційної скарги. Вказують, що висновок суду про задоволення позову та стягнення з відповідачів судових витрат не ґрунтується на матеріалах справи та вимогах процесуального закону, оскільки на час звернення позивача до суду заборгованість у відповідачів за житлово-комунальні послуги була відсутня, що підтверджується квитанцією від 26.08.2014, а тому, з огляду на безпідставність заявлених вимог, судом не вірно застосовано положення ст. 89 ЦПК України при розподілі судових витрат.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наявності у відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги, однак у звязку з тим, що заборгованість була сплачена відповідачами і позивач не підтримав свої вимоги внаслідок задоволення їх відповідачами після предявлення позову, то з останніх підлягають стягненню судові витрати.

З вказаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 18.11.2014 ТОВ «Перший Український експертний центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 4 062 грн. 96 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.11.2014 відкрито провадження у справі.

З розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідачів станом на травень 2014 року була наявна заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 3 912 грн. 22 коп., а станом на червень 2014 року 4 062 грн. 96 коп.

Під час розгляду справи позивач звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимог від 20.01.2015, в якій зазначив, що не підтримує заявлені вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 4 062 грн. 96 коп. (просить залишити їх без задоволення), оскільки відповідачі сплатили наявну заборгованість, що підтверджується довідкою, виданою бухгалтерією ТОВ «Перший Український експертний центр», відповідно до якою заборгованість по квартирі АДРЕСА_1 за утримання будинків та прибудинкової території, станом на 01.12.2014, відсутня.

Разом з цим, позивач просив стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки відповідачі сплатили заборгованість після предявлення до них позову (а.с. 40, 41).

Заперечуючи проти позову відповідачі вказували, що заборгованість ними була погашена до предявлення позову, а тому підстави для задоволення позову та стягнення з них судового збору відсутня. Аналогічні доводи відповідачів містяться й в апеляційній скарзі.

Колегія суддів приходить до висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги, з наступних підстав.

Як вже вказувалось вище, додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08.05.2015 у задоволенні позовних вимог ТОВ «Перший Український експертний центр» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, відмовлено.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, у звязку з відмовою в задоволенні позову судові витрати стягненню з позивачів не підлягають.

Водночас, слід наголосити, що у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 89 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Позивач у визначеному процесуальним законом порядку від позову не відмовився і така відмова не була прийнята судом з закриттям провадження у справі, у відповідності до вимог ст. 205 ЦПК України, а тому суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову від позову, не мав підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача понесених останнім судових витрат, які при ухваленні рішення по суті спору про відмову в задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

У відповідності з вимогами ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, тощо.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, а саме скасування рішення суду в частині стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат. Вимоги апеляційної скарги щодо стягнення з позивача на користь відповідачів сплачених коштів за подання апеляційної скарги, не ґрунтуються на вимогах закону, яким не передбачено відшкодування судових витрат понесених стороною у звязку з апеляційним оскарженням рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року в частині розподілу судових витрат, а саме стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр» судового збору в розмірі 121 грн. 80 коп. з кожного скасувати.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді