У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Савченко В.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, мотивуючи свої вимоги, що з квітня 2000 року вона без реєстрації проживає в АДРЕСА_1. Власником домоволодіння є ОСОБА_4, після смерті якої спадкоємців не виявилося. Позивачка вважає, що добросовісно заволодівши і користуючись домоволодінням з 2000 року, набула право на це домоволодіння за набувальною давністю. Просила визнати за нею право власності на домоволодіння.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення першої та другої інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

Увідкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, у відповідності зі ст. 344 ЦК України, правильно виходив з того, що позивачка не довела факту безперервного володіння нерухомим майном протягом десяти років.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті ради про визнання права власності.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.О.Савченко