Справа № 362/4672/13 Головуючий у І інстанції Медведєва К. В.
Провадження № 22-ц/780/3740/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 18.06.2015
У Х В А Л А

іменем України

18 червня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Даценко Л.М.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ПАТ «КБ «Надра» звернувсядо суду із вказаним вище позовом,який мотивував тим, що 25 грудня 2007 року між банком і відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, який викладений в редакції додаткової угоди від 20 серпня 2010 року, згідно якого банк надав відповідачу кредит на споживчі цілі в розмірі 182823 грн. терміном до 24 грудня 2012 року із розрахунку 19 % річних, а відповідач зобовязався повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за його користування. Поручителем відповідача за кредитним договором є відповідачка ОСОБА_3, яка за договором поруки від 20 серпня 2010 року зобовязалася відповідати перед банком за виконання позичальником зобовязань по поверненню кредиту. Вказував, що за умовами кредитного договору позичальник ОСОБА_2 мав повертати кредит щомісячними платежами в розмірі 3000 грн., однак не виконав цих обовязків, після закінчення строку повернення кредиту має заборгованість. Вимога банку про повне погашення кредиту залишена відповідачами без задоволення. Посилаючись на ст.1054 ЦК України та умови кредитного договору, просив стягнути солідарно з відповідачів на користь банку борг за кредитним договором станом на 22 лютого 2013 року в розмірі 595221,74 грн., з яких 181172,61 грн. - розмір кредиту, 96937,48 грн. - відсотки, пеня за несплату кредиту 30868,65 грн., штраф за порушення умов кредитного договору 277250,28 грн. та судові витрати.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку борг за кредитним договором в розмірі 488978,74 грн., з яких тіло кредиту -181172,61 грн., проценти -96937,48 грн., пеня за несплату кредиту -30868,65 грн., штраф за порушення умов кредитного договору -180000 грн. та судові витрати. В решті позову відмовлено.

ПАТ «КБ «Надра» подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині штрафу, стягнувши на користь банку штраф за порушення умов кредитного договору в повному обсязі в розмірі 277250,28 грн. Скаргу мотивує тим, що суд, зменшуючи розмір неустойки (штрафу), допустив порушення норм матеріального права і не врахував, що відповідачі не зверталися до суду з письмовою заявою про зменшення розміру неустойки. Крім того, суд не мотивував чому зменшено розмір неустойки (штрафу) саме на суму 97250,28 грн., яка на думку апелянта є надмірною.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ КБ «Надра» апеляційну скаргу підтримав, просив змінити рішення суду першої інстанції з наведених у скарзі підстав, стягнувши штраф у повному розмірі.

Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 належним чином повідомлені про час розгляду справи, відповідно до положень ч.5 ст.74 ЦПК України, не зявилися, їх неявка відповідно до ст.305 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ПАТ «КБ «Надра» частково, суд обгрунтовував свої висновки тим, що позичальник ОСОБА_2 не виконав передбачених кредитним договором обовязків по поверненню кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, у зв'язку з чим після закінчення строку повернення кредиту має заборгованість, що у свою чергу відповідно до закону та умов кредитного договору є підставою для стягнення солідарно із позичальника і поручителя на користь банку суми боргу.

Зменшуючи суму неустойки (штрафу) із 277250,28 грн. до 180000 грн. суд виходив з того, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, а відтак наявні передбачені ч.3 ст.551 ЦК України підстави для її зменшення.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обстаивн, які мають істотне занчення.

Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 25 грудня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» і відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, який діє в редакції додаткової угоди до договору від 20 серпня 2010 року, згідно якого відповідач отримав в банку на споживчі цілі кредит готівкою в розмірі 182823 грн. строком до 24 грудня 2012 року із розрахунку 19 % річних. Повернення кредиту згідно п.1.1.1 кредитного договору передбачено шляхом внесення позичальником щомісячних платежів за кредитом і відсотками в розмірі 3000 грн. Згідно п.п.4.1, 4.2 договору у випадку прострочення платежів позичальник сплачує банку пеню та штраф.

Поручителем позичальника за вказаним кредитним договором є співвідповідач ОСОБА_3

Також, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не виконав обовязків по щомісячному поверненню кредиту, покладених на нього умовами договору, після закінчення 24 грудня 2012 року терміну надання кередиту станом на 22 лютого 2013 року має заборгованість в розмірі 595221,74 грн., з яких 181172,61 грн. - розмір кредиту, 96937,48 грн. - відсотки, пеня за несплату кредиту 30868,65 грн., штраф за порушення умов кредитного договору 277250,28 грн. Письмові вимоги банку про повернення кредиту з звязку із закінченням терміну його надання від 4 квітня 2013 року, залишені відповідачами без задоволення.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

За таких обставин суд вірно стягнув солідарно із відповідачів як позичальника і поручителя на користь банку борг за кредитом, відсотками та пенею в повному обсязі.

Також суд обгрунтовано зменшив розмір неустойки (штрафу) із 277250,28 грн. до 180000 грн. з огляду на те, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків (тіло кредиту 181172,61 грн.).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд, зменшуючи розмір неустойки (штрафу), допустив порушення норм матеріального права і не врахував, що відповідачі не зверталися до суду з письмовою заявою про зменшення розміру неустойки спростовуються матеріалами справи, в яких наявна заява позичальника ОСОБА_2 про зменшення суми штрафу до 180000 грн., бо її розмір значно перевищує розмір збитків (а.с.152).

Крім того, такі доводи не грунтуються на вимогах закону, бо за змістом ч.3 ст.551 ЦК України, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду, з урахуванням положень ст.3 ЦПК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків (правова позиція згідно з постановою Верховного Суду України № 6-100цс14 від 3 вересня 2014 року).

Посилання апелянта на те, що суд не мотивував чому зменшено розмір неустойки (штрафу) саме на суму 97250,28 грн., яка є надмірною, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

При зменшенні неустойки, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, а відтак наявні передбачені ч.3 ст.551 ЦК України підстави для її зменшення.

Інших доводів незаконності рішення апеляційна скарга не містить.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :