Справа № 758/3183/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) про забезпечення позову (в порядку ст.ст. 151, 152 ЦПК України), суд,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що в провадженні Подільського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа № 758/3138/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ГОЛДЕН ДЕРРІК» про стягнення заборгованості, 3% річних та пені, третя особа: ТОВ «ДДЗ-РЕСУРС».

Зазначає, що на його думку відповідач просто ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, згідно Договору № 3/01-12 від 08.02.2012 року, а саме не отримує суму позики, і таке ухилення є очевидним, оскільки вбачається не погашення боргу не тільки після спливу строку повернення позики, встановленого Договором № 3/01-12 від 08.02.2012 року, а й вже після направлення на його адресу вимоги (листа про досудове врегулювання від 24.02.2015 року).

Посилається на те, що він розуміє, що сума, яку він намагається стягнути з ТОВ «ГОЛДЕН ДЕРРІК» є досить значною, а тому у випадку невжиття заходів забезпечення позову по даній справі у вигляді накладення арешту на рухоме майно, а саме: Мобільну бурову установку, марка (модель) СА 700D-M-W 125Т, рік випуску - 2012, виробник - ТОВ Діскавері - Бурове обладнання (Україна), ідентиф. НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_4, що належить ТОВ «ГОЛДЕН ДЕРРІК» в особі Полтавської філії на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за час вирішення спору відповідач матиме змогу безперешкодно відчужити належне йому на праві власності вищезазначене рухоме майно.

Звертає увагу суду на те, що вжиття наведених заходів забезпечення позову, на його думку, сприятиме запобіганню порушення його прав на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду. У зв'язку з чим звертається з даною заявою до суду.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що вона (заява) не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні Подільського районного суду м. Києва дійсно перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛДЕН ДЕРРІК» про стягнення заборгованості, 3% річних та пені, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДДЗ-РЕСУРС».

Як вбачається з матеріалів зазначеної справи, предметом спору між сторонами в ній є стягнення з ТОВ «ГОЛДЕН ДЕРРІК» на користь ОСОБА_1 заборгованості за Договором № 3/01-12 від 08.02.2012 року про надання безвідсоткової позики в загальному розмірі 1 044 782, 60 грн.

Як вже зазначалося вище, заявник подаючи заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме майно, а саме: Мобільну бурову установку, марка (модель) СА 700D-M-W 125Т, рік випуску - 2012, виробник - ТОВ Діскавері - Бурове обладнання (Україна), ідентиф. НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_4, яка на його думку належить ТОВ «ГОЛДЕН ДЕРРІК» в особі Полтавської філії на праві приватної власності та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, мотивує це тим, що у випадку невжиття таких заходів забезпечення позову, за час вирішення спору відповідач матиме змогу безперешкодно відчужити належне йому на праві власності вищезазначене рухоме майно, що унеможливить виконання можливого рішення суду про задоволення його позову.

Статті 3, 4 ЦПК України визначають, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що законодавцем з метою забезпечення виконання рішень судів, що в свою чергу є гарантією захисту прав та законних інтересів осіб, які звернулися за таким захистом до суду, в чинному цивільно-процесуальному законодавстві України передбачено заходи забезпечення позову.

Так за приписами статті 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до статті 152 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Як вбачається зі змісту вищезазначених норм процесуального Закону, одним із видів забезпечення позову в цивільному судочинстві, та який просить застосувати заявник, є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

З системного аналізу п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України з іншими його нормами можна зробити висновок, що арешт, як вид забезпечення позову, може бути накладений лише на майно або грошові кошти, які належать відповідачеві по справі (є власністю відповідача).

Аналогічну правову позицію було висловлено також Пленумом Верховного Суду України в своїй Постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року.

Судом же встановлено та не заперечується самим заявником в поданій до суду заяві про забезпечення позову, а також об'єктивно підтверджується наданими ним доказами, що майно на яке він просить накласти арешт не належить на праві власності відповідачу по справі - ТОВ «ГОЛДЕН ДЕРРІК», а належить на праві власності Полтавській філії ТОВ «ГОЛДЕН ДЕРРІК», яка є самостійним суб'єктом господарювання та яка не є стороною по справі.

Верховний Суд України в своїй Постанові Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З врахуванням викладеного, суд оцінивши в сукупності надані заявником докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини приходить до висновку, що заява заявника про забезпечення позову, не може вважатися такою, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки обраний ним вид забезпечення позову хоч і відповідає заявленим позовними вимогам однак суперечить змісту п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, оскільки майно на яке він просить накласти арешт не належить відповідачу по справі, у зв'язку з чим вона (заява) задоволенню не підлягає.

Крім того суд вважає за необхідне також зазначити, що 16.04.2015 року судом вже було постановлено ухвалу, якою задоволено заяву заявника про забезпечення позову та накладено арешт на грошові кошти в межах ціни позову та сплаченої суми судового збору в загальному розмірі 1 048 436, 60 грн., які обліковуються на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОЛДЕН ДЕРРІК». І зазначений вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам позивача.

На підставі викладеного, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, керуючись ст.ст. 3, 4, 151, 152, 168 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) про забезпечення позову (в порядку ст.ст. 151, 152 ЦПК України) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко