Справа № 357/198/15ц Головуючий у І інстанції Жарікова О.В.
Провадження № 22-ц/780/3824/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 23.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Савченка С.І., Касьяненко Л.І.,

за участю секретаря: Франюк Т.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулася ОСОБА_2 з цивільним позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та просила суд зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності та розташована за адресою по вулиці Московській, 175, м. Узин, Білоцерківського району, Київської області, шляхом демонтажу системи водовідведення господарської будівлі та гаражу відповідача, позначеними на плані забудови садиби під № 1 та № 9 і приведення даних господарських будівель у відповідність до державних будівельних норм.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2015 року провадження по справі закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду, як постановлену з порушенням норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

В ході розгляду справи судом встановлено, що 25 квітня 2003 року ухвалою Білоцерківського районного суду Київської області у справі № 2-156 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, було затверджено мирову угоду між сторонами, а провадження по справі закрито. Затверджена судом мирова угода передбачала, що ОСОБА_3 зобовязувався компенсувати позивачеві ОСОБА_2 витрати по оплаті виготовлення плану компютерної графіки меж земельної ділянки в натурі в сумі 100 грн.. Крім того, ОСОБА_3 зобов»язувався зробити водовідвід вздовж теплиці в сторону городу і вздовж паркану в сторону дороги. У вказаній ухвалі сторонам розяснено, що повторне звернення до суду по спору між тими ж сторонами, про той же предмет, з тих же підстав не допускається.

30 грудня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Підставою звернення до суду з вказаним позовом, як зазначено в позові, стало вчинення відповідачем ОСОБА_3 перешкод у користуванні ОСОБА_2 належною їй земельною ділянкою. Предметом позову є зобовязання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на усунення ОСОБА_3 перешкод у користуванні земельною ділянкою ОСОБА_2. шляхом демонтажу системи водовідведення господарської будівлі та гаражу відповідача, позначених на плані забудови садиби під № 1 та № 9 і приведення даних господарських будівель у відповідність до державних будівельних норм.

Як передбачено п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриваючи провадження по справі, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 повторно звернулася до суду з позовом про спір між тими самими сторонами, про той же предмет, з тих же підстав.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права та обставинам справи.

З позовної заяви вбачається, що спір виник з приводу демонтажу системи водовідведення інших будівель, ніж передбачено у мировій угоді сторін, затвердженій ухвалою суду від 25 квітня 2003 року.

Таким чином ухвала суду про закриття провадження у справі суперечить нормам процесуального права та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 311, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2015 року скасувати, а матеріали цивільної справи повернути до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: