Справа № 1328/8033/12
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 травня 2015року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Ярема О.І.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Темпо», з участю третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про зобов'язання до усунення перешкод шляхом демонтажу приміщень, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ТзОВ ЛТД „ТЕМПО", третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської Ради ,у якому просив зобов"язати відповідача усунути перешкоди в користуванні майном та земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 шляхом демонтажу самовільно збудованих виробничих приміщень.

У ході розгляду справи уточнив свої позовні вимоги та просить зобов"язати ТзОВ ЛТД „ТЕМПО" усунути перешкод в користуванні майном : житловим будинком та земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_2 шляхом демонтажу за рахунок ТЗОВ ЛТД „Темпо" самовільно збудованих,реконструйованих та добудованих виробничих приміщень, а саме:

-будівлі під літ „Ж-1" загальною площею 97,9 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1,

-реконструйованих кімнат №7,6,5, добудованих кімнат №4,3,2,1,І, ІІ, 21, 18,16, 17,15,14 та добудованої мансарди будівлі під літ. „Е-1", що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що він є власником будинку по АДРЕСА_2 Поряд розміщені нежитлові приміщення на території колишнього Львівською фанерного комбінату по АДРЕСА_1 З 2004 по 2009 рік в цих складських приміщеннях здійснювалось виробництво меблів, що мало для жителів прилеглих будинків цілий рід негативних наслідків. В цей же період здійснювалась самовільна розбудова цих приміщень без будь-яких планових та дозвільних документів.

Реконструкція виробничих будівель здійснювалась з порушенням чинних будівельних та санітарних норм, без будь якого погодженим з органами місцевого самоврядування та архітектурним, управлінням Львівської міської ради. Всі ці фактори значно погіршують умови проживання його та членів сім'ї у жилому будинку, а також унеможливлюють нормальне використання приватизованої земельної ділянки.

У відповідності до вимог Додатку 4 до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів затверджених наказом МОЗ України № 173 від 19 червня 1996р. санітарно-захисна зона для підприємств столярно-теслярних робіт, меблевих, паркетних та по виготовленню ящиків становить 50 метрів від місця ведення відповідного виду діяльності до житлових масивів. Відповідачем об лаштовані виробничі приміщення із порушенням санітарно-захисної зони, а тому вважає, що такі повинні бути демонтовані.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та дали пояснення, аналогічні змісту позову.

Представник відповідача позов заперечив та пояснив, що позивач безпідставно ставить питання про демонтаж виробничих приміщень підприємства з підстав порушення санітарно-захисної зони ,оскільки жодних порушень підприємством не допущено і права позивача жодним чином не порушені.

Представник третьої особи - Шевченківської районної адміністрації м. Львова самостійних вимог не заявляє, покладається на рішення суду.

Заслухавши доводи сторін, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Позивач являється власником будинку АДРЕСА_2 .

За адресою АДРЕСА_1 знаходяться виробничі приміщення Товариства з обмеженою відповідальністю ЛТД „ТЕМПО",частина з яких реконструйована самочинно, що вбачається із листів Шевченківської районної адміністрації м. Львова та ЛОР ОКП „БТІ та ЕО" /а.с. 17-18 /.

Відповідно до п.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову.

Згідно п.5 Постанови ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.032012 р. №6 «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного Кодексу України про правовий режим самочинного будівництва» у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права / ст.. 391 ЦК України/.

У п. 17 Постанови зазначено, що позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК, статтею 103 ЗКУ.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

За позовом громадянина рішення про знесення самовільно збудованих приміщень може бути в разі доведеності ним відповідно до вимог ч.3 ст.10 ЦПК України факту створення йому перешкод у здійсненні користування та розпорядження своїм майном при неможливості усунення цих перешкод в інший спосіб.

Позивач покликається на те, що у виробництві використовуються потужні деревообробні станки, що створює шкідливі шуми на території його будинковолодіння. Окрім цього, використання у виробництві меблів,на якому спеціалізується ТзОВ ЛТД „ТЕМПО" , лаків та фарб,також є шкідливими для навколишнього середовища, особливо для мешканців,які проживають поряд із виробництвом. Скляні вікна механічного цеху виходять на подвір'я позивача, освітлення їх в нічний час створює дискомфорт для проживаючих у будинку членів його сім'ї та для самого позивача.

Як доказ позовних вимог позивач просить прийняти до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи №1588 від 31.10.2014 р.,відповідно до якого збудовані та реконструйовані приміщення за адресою АДРЕСА_1 не відповідають п.4.5 вимог Державних будівельних норм ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень". Збудовані та реконструйовані приміщення за адресою АДРЕСА_1 не відповідають вимогам Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 19.06.1996 р. Вимоги Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом МОЗУ від 19.06.1996 р. №173 , про організації санітарно-захисної зони приміщень за адресою АДРЕСА_1 ,в тому числі стосовно розміру санітарно-захисної зони по відношенню до житлової забудови на АДРЕСА_2, не дотримані.

Однак, відповідно до змісту ст.. 391 ЦК України позивач ,як власник майна, не зобов'язаний доводити протиправність дій відповідача, а повинен довести факт існування перешкод у здійсненні користування та розпорядження майном. Якщо в результаті перешкод у здійсненні користування та розпорядження у власника виникла шкода, то вона відшкодовується за правилами гл..82 ЦК України.

Оцінюючи подані докази, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів того, яка саме шкода та в якому розмірі спричинена його будинковолодінню чи йому ,як власнику будинку. Встановлення самого факту самочинного будівництва чи порушення будівельних та санітарних норм при проведенні будівництва не є підставою для знесення будівель, що використовуються ТзОВ ЛТД „ТЕМПО".

Відтак, суд вважає позов недоведеним та таким, що до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 62, 213, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 376, 391 ЦК України, суд,

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Темпо», з участю третьої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про зобов'язання до усунення перешкод шляхом демонтажу приміщень - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Г. Б. Білінська