Справа № 353/1175/15-ц
Провадження № 6/353/33/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю: секретаря Бойко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1,-

в с т а н о в и в :

Державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 звернувся в суд з поданням, погодженим в.о. начальника відділу Державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ ОСОБА_3, про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1, 20.03.1974р.н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, до повного виконання нею боргових зобовязань згідно: 1) постанови № 461/14362/13-п, виданої 26.11.2013 року Галицьким районним судом м. Львова; 2) постанови № 461/14362/13-п, виданої 26.11.2013 року Галицьким районним судом м. Львова; 3) виконавчого листа № 353/1665/13-ц, виданого 10.02.2014 року Тлумацьким районним судом; 4) виконавчого листа № 353/1710/13-ц, виданого 06.02.2014 року Тлумацьким районним судом; 5) постанови № 79/20600/14, виданої 11.09.2014 року Івано-Франківською митницею; 6) постанови серія АБ2 №035753, виданої 06.10.2014 року ВДАІ; 7) постанови № 105/20600/14, виданої 26.11.2014 року Івано-Франківською митницею; 8) постанови № 108/20600/14, виданої 02.12.2014 року Івано-Франківською митницею; 9) постанови № 107/20600/14, виданої 01.12.2014 року Івано-Франківською митницею; 10) постанови № 106/20600/14, виданої 28.11.2014 року Івано-Франківською митницею; 11) виконавчого листа № 353/348/15-ц, виданого 17.06.2015 року Тлумацьким районним судом. Зазначає, що ОСОБА_1 (боржником) не вживаються жодні заходи щодо виконання рішення суду, останній ухиляється від виконання своїх боргових зобов'язань покладених на нього судовими рішеннями та рішенням іншого органу (посадових осіб). Просить подання задоволити та тимчасово обмежити виїзд з території України ОСОБА_1 до виконання ним своїх зобов'язань в Україні.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника у виїзді за межі України без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, однак до подання додав письмову заяву, в якій він вказав, що подання підтримує, просив задовольнити з підстав наведених у ньому та розгляд проводити без участі представника ВДВС Тлумацького РУЮ.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Аналогічні права особи закріплено в ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Також п. 2 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

З набранням чинності з 9 березня 2011 року Закону України від 4 листопада 2010 року «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Ст. 377-1 ЦПК України врегульовано вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

За своїм змістом словосполучення «ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Заборона виїзду за кордон є одним із найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане подання не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції перебувають зведені виконавчі провадження ВП № 41873624 та ВП № 43043211 по примусовому виконанню: 1) постанови № 461/14362/13-п, виданої 26.11.2013 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 2012,00 грн. штрафу, 2) постанови № 461/14362/13-п, виданої 26.11.2013 року Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці 254,06 грн. витрат за зберігання на складі митниці.; 3) виконавчого листа № 353/1665/13-ц, виданого 10.02.2014 року Тлумацьким районним судом, про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості згідно кредитного договору № 16 від 29.01.2008 року в сумі 21707,34 грн.; 4) виконавчого листа № 353/1710/13-ц, виданого 06.02.2014 року Тлумацьким районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 15797,98 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 05.05.2008 року та 229,40 грн. судового збору; 5) постанови № 79/20600/14, виданої 11.09.2014 року Івано-Франківською митницею, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 8500 грн. штрафу за порушення митних правил; 6) постанови серія АБ2 №035753, виданої 06.10.2014 року ВДАІ, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 170 грн. штрафу (в разі несплати протягом 15 днів з дня вручення постанови ВДАІ сума штрафу 340 грн.); 7) постанови № 105/20600/14, виданої 26.11.2014 року Івано-Франківською митницею, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 8500 грн. штрафу за порушення митних правил; 8) постанови № 108/20600/14, виданої 02.12.2014 року Івано-Франківською митницею, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 8500 грн. штрафу за порушення митних правил; 9) постанови № 107/20600/14, виданої 01.12.2014 року Івано-Франківською митницею, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 8500 грн. штрафу за порушення митних правил; 10) постанови № 106/20600/14, виданої 28.11.2014 року Івано-Франківською митницею, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 8500 грн. штрафу за порушення митних правил; 11) виконавчого листа № 353/348/15-ц, виданого 17.06.2015 року Тлумацьким районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 131467,69 грн. заборгованості та 1314,68 грн. судового збору (а.с. 5, 7, 10, 13, 16-17, 20, 23-24, 27-28, 31-32, 35-36, 39).

Державним виконавцем відділу ДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 05.02.2014 року, 02.04.2014 року, 10.04.2014 року, 16.10.2014 року, 28.10.2014 року, 26.12.2014 року, 20.01.2015 року, 30.07.2015 року винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень (а.с. 6, 8, 11, 14, 18, 21, 25, 29, 33, 37, 40) та складено листи-повідомлення про необхідність зявитись до ВДВС Тлумацького РУЮ для сплати боргу та наданні необхідних документів (а.с. 6 зворот, 8 зворот, 11зворот, 14 зворот, 18 зворот, 21 зворот, 25 зворот, 29 зворот, 33 зворот, 37 зворот, 40 зворот), з яких деякі не містять вихідного номеру та дати складання (а.с. 19 зворот). Також державним виконавцем відділу ДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 12.02.2014 року, 09.04.2014 року, 17.04.2014 року, 22.10.2014 року, 04.11.2014 року, 02.01.2015 року, 26.01.2015 року, 07.08.2015 року винесено постанови про приєднання виконавчих проваджень до зведеного виконавчого провадження ВП № 41873624 та ВП № 43043211, що веде ВДВС Тлумацького РУЮ (а.с. 9, 12, 15, 19, 22, 26, 30, 34, 38, 41).

Згідно п. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Проте, в матеріалах подання відсутні докази про направлення та вручення вищевказаних документів боржнику ОСОБА_1 До подання долучені тільки дві копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, з яких неможливо визначити, які саме документи були направлені на адресу боржника, та коли і кому вони були вручені. З даних повідомлень вбачається, що вони не були вручені ОСОБА_1 особисто, а передані невідомій «уповноваженій» особі (а.с. 42, 43), тобто у матеріалах подання відсутні належні та допустимі докази щодо отримання боржником ОСОБА_1 вищевказаних документів.

Також 07.04.2014 року, 09.04.2014 року, 10.04.2014 року, 30.07.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 було винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якими накладено арешт на все майно, належне ОСОБА_1, в тому числі на автомобіль марки «АУДІ» (а.с. 44-46, 48). Крім цього, 07.04.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Тлумацького РУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про розшук майна боржника, зокрема, автомобіля марки «АУДІ» (а.с. 49).

Згідно копій супровідних листів (а.с. 44 зворот, 45 зворот, 47, 48 зворот, 49 зворот), вказані постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про розшук майна боржника направлялись ВДВС Тлумацького РУЮ боржнику ОСОБА_1 07.04.2014 року, 14.04.2014 року та 31.07.2015 року, однак докази про отримання боржником ОСОБА_1 даних постанов в матеріалах справи відсутні.

На підставі тільки останньої постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.07.2015 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис щодо заборони відчужувати все рухоме майно належне боржнику (копія витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 31.07.2015 року, а.с. 63).

Згідно копії довідки Гостівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 12.05.2014 року боржник ОСОБА_1 на території сільської ради зареєстрований, однак не проживає (а.с. 64), а також відповідно до Акту державного виконавця від 12.05.2014 року (а.с. 65), встановлено, що боржник ОСОБА_1 по місцю реєстрації не проживає, фактично вибув в м. Івано-Франківськ, що також підтверджує той факт, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про наявність зведених виконавчих проваджень про стягнення з нього грошових коштів. Проте, державним виконавцем не вжито жодних заходів щодо встановлення фактичного місця проживання боржника ОСОБА_1, будь-які документи щодо його розшуку в матеріалах подання відсутні.

Крім цього, як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2015 року та постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 07.08.2015 року (а.с. 40,41) вони винесені при примусовому виконанні виконавчого листа № 353/348, виданого 17.08.2015 року, тоді як вбачається з копії виконавчого листа він виданий Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області 17.06.2015 року та має № 353/348/15-ц.

Після винесення Постанов про відкриття виконавчих проваджень, державним виконавцем було розпочато примусове виконання рішень.

Згідно на вимоги державного виконавця із державної інспекції сільського господарства в Івано-Франківській області від 13.08.2015 року станом на 10.08.2015 року за боржником ОСОБА_1 техніка не зареєстрована (а.с. 54-56). Відповідно до відповіді Управління соціального захисту населення Тлумацької РДА від 06.08.2015 року боржник не отримує жодну з допомог, по яких можна проводити стягнення (а.с. 51). Згідно відповідей Пенсійного фонду України від 28.10.2015 року та Державної податкової служби України від 28.10.2015 року боржник пенсію не отримує та ніде не працює (а.с. 56-57).

Проте, відповідно до відповіді Міністерства юстиції України боржник ОСОБА_1 з 04.07.2006 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем, а саме займається підприємницькою діяльністю, повязаною з роздрібною торгівлею автомобільними деталями та приладдям в неспеціалізованих магазинах без переваги продовольчого асортименту для автомобільного регулярного транспорту (а.с. 66). Також, згідно відповіді з Управління ДАІ від 12.08.2015 року за боржником ОСОБА_1 зареєстровано право власності на транспортний засіб марки «Ауді» (а.с. 52). Згідно відповіді із відділу Держгеокадастру у Тлумацькому районі Івано-Франківської області від 07.08.2015 року (а.с. 53) за боржником ОСОБА_1 зареєстровано право приватної спільної сумісної власності на 1/5 частини земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої по вул. Січових Стрільців, 11 с. Гостів Тлумацького району. Також, згідно Інформаційної довідки з Реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 10.04.2014 року за боржником ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на 1/5 частину житлового будинку, розташованого по вул. Січових Стрільців , 11, с. Гостів Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 58-60). Однак, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.07.2015 року право власності на вищевказану 1/5 частину житлового будинку було припинено (а.с. 61-62).

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець посилався на те, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження, яке не виконане і заборгованість не погашена, зазначав, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобовязань, був письмово попереджений про сплату боргу, а тому його слід тимчасово обмежити у виїзді за межі України.

Однак у матеріалах подання відсутні докази, які б свідчили про повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, про попередження боржника щодо сплати заборгованості, про накладення арешту на все майно боржника та про розшук майна боржника; відсутні будь-які дані, які би свідчили про те, що ОСОБА_1 мав можливість із урахуванням часу отримання постанов про відкриття виконавчих проваджень виконати в добровільному порядку рішення суду та рішення інших органів (посадових осіб). Також у поданні не зазначені конкретні факти умисного ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду та не наведено доказів, які їх підтверджують. До того ж з матеріалів справи вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.07.2015 року та постанова про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 07.08.2015 року, винесені при примусовому виконанні виконавчого листа № 353/348, виданого 17.08.2015 року, а не 17.06.2015 року за № 353/348/15-ц, що є порушенням Інструкції з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Мінюсту України № 512/5 від 02.04.2012 р.

Посилання державного виконавця на те, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх обовязків, в т.ч. не зявляється на виклики ВДВС не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах подання відсутні докази направлення та отримання боржником таких викликів. Крім цього, у матеріалах подання відсутні будь-які належні та допустимі докази щодо вчинення ВДВС виконавчих дій спрямованих на реалізацію майна належного боржнику, зокрема, належної йому земельної ділянки, а також щодо встановлення фактичного місця проживання боржника.

Оскільки Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобовязань державним виконавцем не подано, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 є безпідставним та передчасним, оскільки у ньому не наведено підстав та доказів того, що боржник ОСОБА_1 знав про відкриття виконавчих проваджень та умисно ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішеннями суду та інших органів (посадових осіб).

На підставі вище зазначеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, Закону України «Про виконавче провадження» , ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тлумацького РУЮ про тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча У.Ю. Луковкіна