Справа №480/2776/14-ц 15.06.2015 15.06.2015 15.06.2015
Провадження №22-ц/784/1405/15
Провадження № 22-ц/784/1405/15 Суддя суду першої інстанції Войнарівський М.М.
Категорія 39 Доповідач апеляційного суду Серебрякова Т.В.
УХВАЛА

Іменем України

15 червня 2015 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Серебрякової Т.В.,

суддів: Самчишиної Н.В., Галущенка О.І.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.

за участі: представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 -ОСОБА_6,

переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_3 рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2015 року, ухвалене у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов обґрунтований тим, що 10 квітня 2006 року померла мати позивача ОСОБА_7, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 та земельна ділянка, що розташована в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала спадкодавцю на праві власності на підставі державного акту на право власності на землю, виданого 14 січня 2003 року.

До державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач вчасно не звернулася, оскільки на час смерті її матері вона хворіла, а в наступний період вимушена була виїхати за кордон на заробітки.

В подальшому, при зверненні до державної нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно, державним нотаріусом було відмовлено позивачу в оформлені спадщини.

Посилаючись на неможливість оформлення своїх спадкових прав в державній нотаріальній конторі, а також те, що строк на прийняття спадщини пропущено з поважних причин, ОСОБА_3 просила визначити їй додатковий строк, тривалістю в шість місяців, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті її матері.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне дослідження обставин справи та невірну оцінку судом зібраних доказів, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені ОСОБА_3 причини не можуть бути визнані поважними, оскільки не вказують на наявність непереборних перешкод в зверненні останньої до нотаріальної контори.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, виходячи з наступного.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.1,3-4,10-11,303 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

При цьому, в порядку цивільного судочинства, виходячи із його загальних засад про неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, перш за все регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Кожна особа, а у встановлених законом випадках, органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1220, ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За правилами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Районним судом встановлено, що 10 квітня 2006 року померла ОСОБА_7 (а. с.5).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі із земельної ділянки, площею 15.80 га, розташованої в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій ОСОБА_7 на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 14 січня 2003 року (а.с.7).

На час відкриття спадщини, ОСОБА_3 не прожила зі спадкодавцем та не прийняла спадщину після її смерті у шестимісячний строк, встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України.

Натомість ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_7, прийняла спадщину у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно прожила та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в АДРЕСА_1 (а.с.39).

Окрім того, 06 червня 2013 року за заявою ОСОБА_5 заведена спадкова справа №85/2013 року після смерті ОСОБА_7 (а.с.118-131).

До державної нотаріальної контори позивач звернулася лише 24 грудня 2013 року та отримала відповідь, що нею у встановлений загальний шестимісячний строк для спадкоємців для прийняття спадщини, не було подано заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, а тому необхідно надати докази своєчасного прийняття спадщини (а.с.25).

Звертаючись до суду із позовом позивач, як на поважні причини пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, посилалася на те, що на час смерті матері вона хворіла, а 26 травня 2006 року вимушена була виїхати за межі країни.

Разом з тим, посилання позивача на те, що вона вимушена була виїхати за кордон на заробітки, а перебуваючи за межами країни вимушена була виконати взяту на себе роботу за контрактом, а тому не мала можливості повернутися в Україну, не є поважною причиною для визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини.

До того ж, з наданої позивачем довідки медичного закладу від 11 лютого 2014 року (а.с.11), не можна зробити висновку, що позивач протягом усього терміну визначеного законом (ст.1270 ЦК України) була позбавлена можливості подати заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7

Слід також звернути увагу, що з дня смерті спадкодавця (10 квітня 2006 року) та подання позивачем у квітні 2014 року вперше позову до Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини пройшло більше семи років, а тому зазначені позивачем підстави для задоволення позову не можуть бути визнані такими, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_3 не надала доказів на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні її позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи не заслуговують на увагу, оскільки всі посилання позивача, викладені у апеляційній скарзі, отримали оцінку районного суду, яка повно та послідовно викладена у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Обґрунтованих доводів про порушення судом першої інстанції норм процесуального або матеріального права, а також посилання на обставини, які давали б суду апеляційної інстанції підстави для переоцінки доказів та спростування висновків суду, апеляційна скарга також не містить.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ч.1 ст.308 ЦПК України підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,308,315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді: