справа № 166/1542/15-ц
провадження №6/166/116/15
УХВАЛА

іменем України

11 грудня 2015 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Свистун О.М., за участю секретаря Заєць Н.П.,

розглянувши справу за поданням головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив :

ОСОБА_2 державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Ратнівського РУЮ (далі - ВДВС) ОСОБА_1 за погодженням із начальником цього відділу звернувся до суду з поданням, у якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до сплати ним 510 грн штрафу в подвійному розмірі згідно із постановою ВДАІ з обслуговування Старовижівського району серії ПС1 №025793 від 16.08.14.

Вказав, що ним було направлено ОСОБА_2 постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.06.15 та повідомлення, в якому боржнику запропоновано в добровільному порядку сплатити заборгованість або надати письмові пояснення щодо свого майнового стану. Однак такі вимоги ОСОБА_2 були проігноровані.

Вважає, що про намір ухилитися від виконання рішення свідчать факти неодноразового перетину боржником державного кордону України.

Заявник просив справу розглянути у відсутності представника ВДВС.

Дослідивши матеріали подання та виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що подання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У силу статті 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Згідно із п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх на це підстав.

Судом установлено, що головним державним виконавцем ВДВС ОСОБА_1 08 червня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання постанови ВДАІ з обслуговування Старовижівського району серії ПС1 №025793 від 16.08.14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 510 грн штрафу.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб.

Проте матеріали виконавчого провадження не містять жодного доказу на підтвердження отримання ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження та вимоги письмово повідомити виконавця про свій майновий стан, відтак недоведеним є факт інформування останнього про покладення на нього таких обовязків та наслідки їх невиконання.

Державний виконавець обґрунтовував вимоги численними фактами перетину боржником державного кордону України, що стверджено листом Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 23.11.15.

Проте такі доводи, на думку суду, з огляду на встановлене судом неповідомлення ОСОБА_2 про його обовязки як боржника, за відсутності відомостей про мету перетину кордону, є недостатніми для підтвердження факту цілеспрямованого ухилення останнього від виконання постанови ВДАІ.

За таких обставин, передбачені законом підстави для застосування до боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Керуючись ст.ст.14, 60, 217, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України, ст.12 Закону України Про виконавче провадження, суд

ухвалив:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Ратнівського районного управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд шляхом подачі в 5 - денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційних скарг.

Головуючий -підпис

З оригіналом згідно

Суддя Ратнівського

районного суду ОСОБА_3