АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Мазурик О.Ф.

при секретарі - Перевузнику П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за розпискою, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 1 702 400,00 грн., а також 3654,00 грн. судових витрат. (а.с.1-3)

Разом із позовною заявою представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав також клопотання про забезпечення позову, в якому просив накласти арешт на нерухоме та рухоме майно що належить на праві власності ОСОБА_3, а саме на: квартиру АДРЕСА_1, автомобіль марки Mitsubishi, моделі Grandis, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль марки Audi, моделі А4, д.н.з. НОМЕР_2. На обґрунтування клопотання зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач не бажає повертати борг, від зустрічей ухиляється, на телефонні дзвінки не відповідає. (а.с.4-6)

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 21 січня 2015 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено, накладено арешт, шляхом заборони на вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1 та автомобіля марки Mitsubishi, моделі Grandis, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля марки Audi, моделі А4, д.н.з. НОМЕР_2 до вирішення спору по суті та вступу рішення в законну силу. (а.с.26-27)

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 березня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено та залишено без змін ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 січня 2015 року. (а.с.86-89)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права та невірне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи, просив ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 січня 2015 року скасувати в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та постановити в цій частині нову ухвалу про відмову в забезпеченні позову. На обґрунтування скарги зазначив, що є іпотекодержателем вказаної квартири за іпотечним договором від 15 серпня 2014 року укладеним між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_3, тому зазначеною ухвалою порушуються його права. (а.с.92-96)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 підтримав скаргу і просив її задовольнити, представник позивача ОСОБА_4 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, були сповіщені належним чином про що у справі є докази. (а.с.111-115)

Зважаючи на вимоги ч. 6 ст. 74, ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши копії наданих матеріалів справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При цьому, забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

За роз'ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що предметом позовних вимог ОСОБА_2 є стягнення коштів за договором позики. (а.с.1-3)

ОСОБА_3 не заперечував належності йому на праві власності квартири АДРЕСА_1, доказів наявності у нього грошових коштів або іншого майна достатнього для забезпечення заявленого позову виділені матеріали не містять.

Скасування вжитих заходів забезпечення позову може призвести до відчуження нерухомого майна, а відтак, до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову.

Посилання апелянта на те, що оскаржуваною ухвалою порушуються його права як іпотекодержателя квартири АДРЕСА_1 за іпотечним договором, колегія суддів визнала безпідставними, оскільки вказана обставина не є перешкодою у накладенні на вищезазначену квартиру арешту в цій справі. При цьому, таке судове рішення не позбавляє права апелянта заявляти самостійні вимоги до боржника про повернення боргу або звернення стягнення на предмет іпотеки і встановленим порядком довести наявність переважного права серед інших кредиторів.

Ухвала колегії суддів апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до ч. 1 ст. 324 ЦПК України у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 21 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б. Левенець

Л.Д. Махлай

О.Ф. Мазурик

Справа № 22-ц/796/8262/2015

Унікальний номер 758/269/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Богінкевич С.М.

Доповідач Левенець Б.Б.