Справа №521/5336/15-ц
Провадження №2/521/3249/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року місто Одеса

Малиновський районний суд місто Одеси у складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні вказаного складу суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В обґрунтування власної позиції та пояснюючи підстави звернення до суду позивач посилалась на ті обставини, що між сторонами був укладений шлюб, в період перебування в якому у них народилась донька.

В теперішній час подружжя проживає окремо, спільного господарства сторони не ведуть, з відповідача стягувались аліменти на утримання доньки за рішенням суду. Однак при цьому відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, що повязані із навчанням неповнолітньої у вищому навчальному закладі.

Виходячи з викладеного, позивач звернулась з даним позовом в суд, в якому просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання доньки у звязку із навчанням у розмірі 4450,00 гривень одноразовою виплатою.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання зявилась, заявлені вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання зявився, заявлені вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги виниклі обставини та пояснення позивача за суттю спору і підставами звернення в суд, надавши належну юридичну оцінку виниклим між сторонами по справі правовідносинам, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Під час судового розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між сторонами розірвано 23 травня 2003 року.

Батьком дитини зазначений відповідач ОСОБА_2, дитина в теперішній час проживає з матірю. На підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 16 травня 2013 року по справі №521/4546/13-ц, з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3

При цьому ОСОБА_3 продовжує навчання в Християнському гуманітарно-економічному відкритому університеті та Московському гуманітарно-економічному інституті (денна контрактна форма навчання).

Згідно договору №ЭС-21/14 від 02 вересня 2014 року, угоди №ЭС-21/14 від 02 вересня 2014 року та довідки №2206-21 від 10 вересня 2014 року, плата на навчання у вигляді пожертв складає 8900,00 гривень на рік. Як свідчить квитанція до прибуткового касового ордера №85/14, від ОСОБА_3 прийнято 8400,00 гривень в якості пожертви на розвиток християнської освіти.

Як передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 184 ч.ч.1,2 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В силу ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Вирішуючи питання про присудження аліментів, в силу ст. 182 СК України та положень постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, судом звернуто увагу на той факт, що даних про працевлаштування та загальний доход відповідача не представлено. Суд також враховує, що з 01 січня 2015 року загальний показник прожиткового мінімуму становить 1176,00 гривень, мінімальна заробітна плата 1218,00 гривень.

Враховуючи викладене та у звязку із тим, що обовязок утримувати дитину законом покладається на обох батьків в рівних частках, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення заявлених вимог та присудження до стягнення додаткових витрат в розмірі 8400,00 / 2 = 4200,00 гривень одноразовою виплатою, а не 4450,00 гривень як то заявлено у позові.

Згідно ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку із навчанням у розмірі 4200,00 гривень одноразовою виплатою.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму неоплаченого судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: