У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі :

Головуючого судді Бондаренко Ю.О.

судді: Павліченко С.В., Собослой Г.Г.

при секретарі : Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Залужанської сільської ради про визнання права власності, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Залужанської сільської ради про визнання права власності, а саме на домоволодіння № 7 по вул.Духновича в с. Ромочевиця, Мукачівського району, Закарпатської області.

Позов мотивований тим, що домоволодіння №7 по вул. Духновича в с. Ромочевиця Мукачівського району Закарпатської області побудовано його дідом та бабою ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Дід - ОСОБА_2 помер 1989 року. Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказане домоволодіння. На день смерті діда ОСОБА_2 з ним були зареєстровані та проживали: бабуся ОСОБА_3 та дядько ОСОБА_4, вони фактично вступили в управління та володіння домоволодіння №7 по вул. Духновича в с. Ромочевиця Мукачівського району та вважаються такими, що прийняли спадщину. 21 лютого 1990 року померла бабуся позивача, ОСОБА_3. Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила. Згідно довідки, виданої Залужанською сільською радою №462 від 09.12.2014 року, на підставі записів погосподарської книги №2, особовий рахунок 103 (1986-1990 р.р.) на день смерті ОСОБА_3 в с. Залужжя, вул. Леніна, 113 (теперішня адреса с. Ромочевиця, вул. Духновича, 7) був зареєстрований та проживав дядько позивача, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Він, як спадкоємець першої черги вступив в управління та володіння вищевказаним домоволодінням та вважається таким, що прийняв спадщину. 14 квітня 2012 року дядько помер, заповіту на випадок своєї смерті не залишив. Згідно записів погосподарської книги разом з ним на день смерті ніхто не проживав. Для прийняття спадщини, яка відкрилася після його смерті, заяву про прийняття спадщини 27.12.2012 року подала його сестра ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка одночасно звернулася з позовом до суду про визнання права власності та рішенням апеляційного суду їй у позовних вимогах було відмовлено. Брат, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 написав заяву про відмову від спадкового майна на користь позивача, ОСОБА_1 Також батько позивача, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, житель ІНФОРМАЦІЯ_5, 08.10.2012 року звернувся із заявою про прийняття спадщини за законом до Мукачівської районної державної нотаріальної контори. В подальшому він повторно звернувся із заявою і отримав 06.12.2012 року витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі, однак, будучи в похилому віці, не зміг дооформити документи та 22.10.2013 року, помер. На випадок своєї смерті він залишив заповіт, згідно якого все своє майно заповів позивачеві. Звернувшись із заявою до державного нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій із-за відсутності правовстановлюючих документів на будинок. Оскільки позивач не в змозі отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння №7 по вул. Духновича в с. Ромочевиця Мукачівського району Закарпатської області з незалежних від його волі причин, і змушений звернутися з даним позовом до суду.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25 грудня 2012 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з доводами та висновками суду першої інстанції, позивач просить скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду і ухвалити нове рішення , яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального і процесуального права, допущених судом першої інстанції. На думку апелянта суд не взяв до уваги, ту обставину, що відповідач на час смерті ОСОБА_8 не проживав з померлою в одному будинку і офіційно відмовився від прийняття спадщини за померлим батьком на її користь, що призвело до неправильного застосування норми матеріального права.

Представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши доводи представника апелянта, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно із довідкою № 473 від 12.12.2014 року, виданої виконкомом Залужанської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області на підставі погосподарської книги №2, особовий рахунок 103 (1986-1990 р.р.) власником домоволодіння в с. Залужжя, вул. Леніна, 113 (теперішня адреса: с. Ромочевиця, вул. Духновича, 7) був ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6, житловий будинок побудовано в 1922 році (а.с.27). ОСОБА_2 помер 06 лютого 1989 року (а.с.7). На день смерті ОСОБА_2, 06.02.1989 року в с. Залужжя, вул. Леніна, 113 (теперішня адреса с. Ромочевиця, вул. Духновича, 7) були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 28). ОСОБА_3 померла 21 лютого 1990 року (а.с. 15). На день смерті ОСОБА_3, яка померла в 1990 році в с. Залужжя, вул. Леніна, 133 (теперішня адреса: с. Ромочевиця, вул. Духновича, 7) був зареєстрований та проживав ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.30). ОСОБА_4 помер 14.04.2012 року (а.с. 8). Заповіту ОСОБА_4 не залишив. На день смерті ОСОБА_4 за адресою с. Ромочевиця, вул. Духновича, 7 крім нього ніхто не був зареєстрований та не проживав (а.с. 29).

Судом першої інстанції також встановлено, що після смерті ОСОБА_4 спадкоємці першої черги були відсутні, натомість були спадкоємці другої черги, в тому числі і його рідний брат ОСОБА_7, батько позивача.

З врахуванням наведеного, право на спадщину у спадкоємців другої черги в тому числі і ОСОБА_7 виникло відразу.

ОСОБА_7 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з пропуском шестимісячного строку тобто 06 грудня 2012 року (а.с.13).

Згідно із ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він ввжається таким, що не прийняв її.

ОСОБА_7 не прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, і у нього не виникло жодних майнових прав на спадкове майно житловий будинок в с. Ромочевиця, вул. Духновича, 7.

Враховуючи, що до складу спадщини згідно ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, у позивача як спадкоємця за померлим ОСОБА_7 не виникло майнового права на житловий будинок який не належав спадкодавцю.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та ґрунтується на діючому законодавстві

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції не взято до уваги ту обставину, що ОСОБА_7 не встиг дооформити спадщину за померлим братом в силу важкої хвороби не спростовує висновків суду першої інстанції щодо не виникнення у останнього прав на спірний будинок, і як наслідок цього спірне майно не увійшло в спадкову масу за померлим ОСОБА_7

Посилання апелянта на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 30 грудня 2014 року згідно із яким ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання ним заяви до Мукачівської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с. 24), не є підставою для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування.

При зверненні ОСОБА_1 до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в с. Ромочевиця, вул. Духновича, 7, державний нотаріус Мукачівської державної нотаріальної контори , відмовила у видачі свідоцтва (а.с.23). Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачем не оскаржена.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що Мукачівською районною державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 501 за заявою ОСОБА_7 також з заяво про прийняття спадщини звернулась сестра ОСОБА_4 - ОСОБА_5, яка до участі у справі не була залучена.

Звернувшись з позовом про визнання права власності без залучення ОСОБА_5грубо порушує її права, як спадкоємниці.

З огляду на наведене суд першої інстанції ухвалив законне та справедливе рішення і дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позову.

У відповідності до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.209,218,303,307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді