Справа № 2-813/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2010 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ярош А.І.

при секретарі Стариш О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати пов'язані з утриманням доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 17 117 грн., що складає половину наступних витрат: сума виплачених боргів перед ТОВ «Інфоксводокананл» у розмірі 1302,92 грн., проект для опалення - 380,3 грн., котел для опалення та гарячого водопостачання - 3 500 грн., витрати на каналізацію - 1126,20 грн., витрати на матеріали для ремонту - 4 198,17 грн., витрати на пральну машину, холодильник, стабілізатор напруги, телефон - 4734,15 грн., установлення телефонного зв'язку - 1461 грн., ортопедичне ліжко - 2602 грн., текстильні вироби - 297 грн., навчання в юридичному ліцеї - 5579 грн., письмовий стіл та канцтовари - 403,1 грн., вішалка для обмундирування - 320 грн., стілець - 249 грн., вікна та вхідні двері - 5 689 грн., оплата навчання в ОНУ ім. 1.1. Мечникова - 2450 грн., а також 300 грн. щомісячно на погашення додаткових витрат в подальшому.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині сплати половини витрат на навчання в ОНУ ім. 1.1. Мечникова. У письмових запереченнях ОСОБА_2 зазначив наступне. Більша частина коштів була потрачена позивачем не на дитину, а на ремонт будинку, який належить ОСОБА_1 на праві власності та на погашення боргів позивача та її батька. Придбання нової побутової техніки не було обумовлено об'єктивною необхідністю та було зроблено позивачем без домовленістю з ним. Комунальні платежі за користування водою та електроенергією не є додатковими витратами на утримання дитини та на погашення цих витрат з нього стягуються аліменти. Що стосується витрат на здобуття освіти ОСОБА_3 в юридичному ліцею, то ОСОБА_1 пояснив, що він був проти вступу доньки до ліцею, але ОСОБА_1 проігнорувала його точку зору. До того ж надані документи, що підтверджують нібито здійснення оплати за навчання, свідчать про внесення коштів ОСОБА_1 на благодійність; що є добровільною діяльністю кожної людини. Вимоги ОСОБА_1 щодо покриття щомісячних витрат у розмірі 300 грн. ОСОБА_2 також не визнав, оскільки рішенням суду з нього аліменти у розмірі 750 грн. щомісячно вже стягнуто.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативну базу, що регулює галузь спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 червня 1988 року, який було розірвано (актовий запис про розірвання шлюбу №131, зроблений 23 лютого 1993 року Малиновським в/ЗАГС м. Одеси).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження №399 від 06 травня 1992 року зроблений Малиновським відділом ЗАГС м. Одеси).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Заочним рішенням суду від 25 червня 2008 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки стягнуто аліменти у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 22 серпня 2006 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 09 квітня 2010 року та додаткові витрати у розмірі 4839,30 грн.

Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до Виписки із рішення ЛКК КП «Дитяча міська поліклініка №5» №134/3 від 08 листопада 2007 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановлений діагноз «Ідіопатичний лівосторонній сколіоз І-ІІ ступеню».

Відповідно до Довідки КП «Дитяча міська поліклініка №5» від 14 листопада 2007 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку із встановленим діагнозом призначено ортопедичне взуття та рекомендовано сон на ортопедичному ліжку, ЛФК, масаж.

Відповідно до наданих квитанції (а.с.11 зворот), ОСОБА_1 придабала ортопедичний матрац «Сонель» вартістю 1500 грн. та ліжко «Восіо» вартістю 999,0 грн., а всього - 2499 грн.

Оскільки зазначені витрати викликані особливостями стану здоров'я ОСОБА_3, вони мають нестися батьками солідарно, а тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 половину вказаної суми, а саме 1249,5 грн.

Що стосується витрат понесених за час навчання ОСОБА_3 в Одеському юридичному ліцеї Одеської міської ради, то судом встановлено наступне.

Відповідно до Довідки від 14.01.2009 року та Довідок без дати (а.с. 12, 12 зворот, 13, 13 зворот), ОСОБА_1 було внесено в благодійний фонд «Феміда» 4250 грн. та витрачено на форму та інші потреби для навчання 1854 грн.

Суд вважає, що витрати на благодійність є добровільним волевиявленням ОСОБА_5 та не викликані необхідність та потребами ОСОБА_3, а тому вони не підлягають стягненню.

Інші витрати пов'язані із навчанням у ліцеї мають бути розділені між сторонами порівну, а саме з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 необхідно стягнути 927 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №23481 від 10 вересня 2009 року на навчання ОСОБА_3 у ОНУ ім. 1.1. Мечникова за І семестр І курсу було сплачено 2450 грн.

У частині стягнення половини зазначеної суми, ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, а тому кошти у розмірі 1225 грн.

Що стосується вимог ОСОБА_1 щодо стягнення інших додаткових витрат, суд вважає за необхідне відмовити, оскільки вони не були пов'язані з

особливостями стану здоров'я ОСОБА_6, не стосувалися розвитку її здібностей, а тому не можуть бути визначені, як додаткові витрати на дитину.

Що стосується стягнення 300 грн. щомісячно на покриття додаткових витрат, вказана вимога також не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не було обґрунтовано необхідність цих коштів на майбутнє.

Також суд звертає увагу, що аліменти на утримання дитини з ОСОБА_2 стягнуто у розмірі 750 грн., а також роз'яснює ОСОБА_1 її право звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчатися у разі навчання ОСОБА_3 та із позовом про стягнення заборгованості за аліментами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, в частині стягнення додаткових витрат у розмірі 3401,5 грн.

Керуючись ст. 180, 185 СК України, ст. 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3401 (три тисячі чотириста один) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят один) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 (сто двадцять) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне/оскарження і поданням після цього протягом

1)
днів апеляційної скарги.

Суддя: