Справа № 128/5189/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Ільченко Ю.В.,

за участю: представника позивача -ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Сидорчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницьої області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 « про витребування майна від добросовісного набувача», треті особи ,які не заявляють самостійних вимог на предмет спору- Бойчук ОСОБА_5, ОСОБА_6,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтня 2014 року позивач ОСОБА_4 звернулася до Вінницького районного суду із позовом про витребування майна від добросовісного набувача , і після його уточнення 14 листопада 2014 року, просить витребувати від відповідача ОСОБА_2 на її користь земельну ділянку , площею 0,0532 га ( кадастровий номер НОМЕР_1), яка розташована в АДРЕСА_1

Поданій позов позивач мотивує тим, що 26 вересня 1995 року рішенням Ксаверівської сільської ради їй безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку, загальною площею 0,2103 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. 18 листопада 1998 року вона отримала державний акт на право власності на дану земельну ділянку та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1.

У подальшому позивачу стало відомо, із листа від 02 жовтня 2012 року Ксаверіської сільської ради, що рішенням Ксаверівської сільської ради від 02 лютого 2006 року безкоштовно передано у приватну власність ОСОБА_6 земельну ділянку, загальною площею 0,1993 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 Та ця земельна ділянка частково суміщається із її земельною ділянкою. Також ,позивачу стало відомо, що 04 травня 2007 року ОСОБА_6 уклав договір купівлі-продажу та продав вказану земельну ділянку ОСОБА_7, а згодом, 07 січня 2008 року ОСОБА_7 з ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, який 23 січня 2008 року рішенням постійно діючого Вінницького третейського суду при товарній біржі України «ТБ «Всеукраїнська» визнаний дійсним та визнано за ОСОБА_2 право власності на дану земельну ділянку.

За захистом свого порушеного права вона звернулася до суду із позовом про : визнання незаконним та скасування п.1 рішення Ксаверівської сільської ради від 02 лютого 2006 про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_8 в частині передачі ОСОБА_8 у приватну власність земельної ділянки , площею 0,0532 га, зазначену у висновку судової земельно технічної експертизи Винницької торгово-промисловою палатою від 14 лютого 2014 року, якою встановлено площу суміщення її земельної ділянки та земельної ділянки ОСОБА_6; визнання недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку від 07 грудня 2006 року, виданий ОСОБА_6; визнання недійсним договору купівлі -продажу земельної ділянки від 04 травня 2007 року укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 16 червня 2007 року, виданого ОСОБА_7 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасування рішення постійно діючого Вінницького третейського суду від 23 січня 2008 року.

Рішенням Вінницького районного суду від 30 травня 2014 року позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано п.1 рішення 26 сесії 4 скликання Ксаверівської сільської ради Вінницького району від 02 лютого 2006 року « Про безкоштовну передачу в приватну власність земельної ділянки площею 0,0532 га, зазначеної в висновку судової земельно-технічної експертизи № ОС -139 від 14 лютого 2014 року ( додаток 1 до висновку) та визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№ 711812 , виданий ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,1993 га в с. Ксаверівка по вул. Шевченка Вінницького району для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. В решті позовних вимог відмовлено.

Вказує, оскільки частина земельної ділянки, площею 0,0532 га належить їй на праві власності і вибула з її законного володіння та перебуває у фактичному володіння останнього набувача- відповідача ОСОБА_2, тому вона вимушена звернутися до суду із дійсним віндикаційним позов, у порядку ст.ст.330,338 ЦК України.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 нез*явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та надав пояснення аналогічні зазначеним у ньому.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позов не визнали, просили відмовити у його задоволені, зазначили, що право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1993 га посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку від 16 червня 2006 року серії ЯГ № 482380, виданим ОСОБА_7 з відміткою про перехід право власності на підставі договору купівлі-продажу від 19 травня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом. Вказують, що позов є віндикаційним, а тому обов*язковою умовою його пред*явлення є індивідуальна визначеність майна, яке підлягає віндикації. Тому висновок експертизи на якій посилається позивач може розцінюватися як письмовий доказ, а не підставою для задоволення позову, так як згідно даного висновку не встановлені межі суміщення земельної ділянки площею 0, 0532 га, яку б суд міг ідентифікувати та витребувати, але представник позивача відмовився скористуватися роз'ясненим судом правом на призначення по даній справі експертизи для визначенням меж такої ділянки.

Третя особи ,які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7 та ОСОБА_6 неодноразово до судових засідання нез*явилися по невідомим суду причинам, хоча повідомлялися належним чином.

Представник за довіреністю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6- ОСОБА_9, заперечувала проти задоволення позову з підстав зазначених представником відповідача.

Суд, вислухавши міркування присутніх учасників процесу, які не заперечували, вважає за можливе провести розгляд справу у відсутності нез*явившихся осіб.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, її представника, представника третьої особи, вивчивши позов та матеріали цивільної справи № 128/2326/13-ц, дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов висновку , що позов необґрунтований та такий, що підлягає відмові у задоволені виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26 вересня 1995 року рішенням Ксаверівської сільської ради позивачу безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку, загальною площею 0,2103 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. 18 листопада 1998 року вона отримала державний акт на право власності на дану земельну ділянку та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1( а.с.9)

02 лютого 2006 року рішенням Ксаверівської сільської ради безкоштовно передано у приватну власність ОСОБА_6 земельну ділянку, загальною площею 0,1993 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 Отримано останнім Державний акт на право власності на земельну ділянку 15 лютого 2007 р., кадастровий номер НОМЕР_2 ( а.с.11)

На підставі договору купівлі- продажу від 04 травня 2007 року ОСОБА_6 продав вказану земельну ділянку ОСОБА_7 07 січня 2008 року ОСОБА_7 з ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, який 23 січня 2008 року рішенням постійно діючого Вінницького третейського суду при товарній біржі України « ТБ « Всеукраїнська» визнаний дійсним та визнано за ОСОБА_2 право власності на дану земельну ділянку. А згодом, 19 травня 2010 року ОСОБА_7 уклав нотаріально посвідчений договір купівлі- продажу земельної ділянки площею 0,1993 га із ОСОБА_2, який 19 травня 2010 року зареєстрований в Державному реєстрі ,за № 3943524.

Рішенням Вінницького районного суду від 30 травня 2014 року позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано п.1 рішення 26 сесії 4 скликання Ксаверівської сільської ради Вінницького району від 02 лютого 2006 року « Про безкоштовну передачу в приватну власність земельної ділянки площею 0,0532 га, зазначеної в висновку судової земельно-технічної експертизи № ОС -139 від 14 лютого 2014 року ( додаток 1 до висновку) та визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ№ 711812 , виданий ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,1993 га в с. Ксаверівка по вул. Шевченка Вінницького району для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції залишено без змін та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справі від 18 березня 2015 року рішення Вінницького районного суду від 30 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 жовтня 2014 року залишені без змін.

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.

На підставі ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до положень 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Згідно до положень ст.388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Згідно висновку судової земельно -технічної експертизи № ОС-139 від 14 лютого 2014 року, на вирішення земельно-технічної експертизи , відповідно до ухвали Вінницького районного суду від 16 грудня 2013 року по цивільній справі № 128/2326/13-ц , поставлені судом наступні три питання:

1. Зазначити площу, межі та конфігурацію земельної ділянки , площею 0,2103 га, що розташована за адресою: с.Ксаверівка по вул.Шевченка, 45 Вінницького району?

2. Зазначити площу, межі та конфігурацію земельної ділянки , площею 0,1993 га, що розташована за адресою: с.Ксаверівка по вул.Шевченка, без номера Вінницького району?

3. Чи суміщаються вищевказані земельні ділянки,якщо так, зазначити площу та конфігурацію вказаного суміщення?

Згідно висновкам даної експертизи, встановлено , що земельна ділянка площею 0,2103 га, кадастровий номер НОМЕР_1 частково суміщається з земельною ділянкою площею 0,1993 га , кадастровий номер НОМЕР_2. Площа та конфігурація суміщення наведено у план-схемі співставлення меж земельних ділянок ( додаток 1 до висновку).Площа даної ділянки становить 532 кв.м.

Суд у порядку ч.4 ст.10 ЦПК України, роз*яснив сторонам у справі про їх право звернутися до суду із клопотанням про призначення по даній справі судової земельно-технічної експертизи для вирішення питання по даному спору, але сторони та їх представники не забажали їм скористатися.

Відповідно до ч.1 ст.79 Земельного Кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Аналізуючи також і зміст ст. ст. 177, 179, 181, 182, 186, 188, 190, 191 ЦК України, які визначають поняття речі як об'єкта цивільних прав, нерухомої речі, належність речі до подільної й неподільної залежно від можливості поділу або виділу частки з об'єкта нерухомого майна, у даному випадку це частина земельної ділянки площею 0,0532 га , межі якої не встановлені і яка не виділена у окремий самостійний об'єкт права власності , суд прийшов висновку що без вирішення питання щодо технічної можливості виділу в натурі частки земельної ділянки площею 0,0532 га з об'єкта нерухомого майна - земельної ділянки, площею 0,1993 га, тобто без набуття цією часткою статусу самостійного об'єкта цивільних прав, суд не має законної підстави задовольнити даний позов.

Тому, суд, в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, дійшов висновку , що позові вимоги ОСОБА_4 є необґрунтованими, а позов таким , що підлягає відмові у його задоволені.

Керуючись ч.1 ст.79 Земельного Кодексу України, ст. ст. 177, 179, 181, 182, 186, 188, 190, 191,330, 388 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,61,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволені позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_2 « про витребування майна від добросовісного набувача», треті особи ,які не заявляють самостійних вимог на предмет спору- Бойчук ОСОБА_5, ОСОБА_6, - відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: