Провадження № 2/522/4551/15
Справа № 522/2649/15-ц
11 червня 2015 року м. Одеса
Приморський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі - Герасименко Ю.С.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
Позивачка ОСОБА_2 10.02.2015 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав стосовно його малолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування вказала, що вона перебувала в період з 03 липня 1998 року по 27 січня 2014 року у шлюбі із відповідачем ОСОБА_3, від якого під час шлюбу народила доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На початку 2014 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу донька ОСОБА_4 мешкає з нею. За весь час відповідач жодним чином не виконував своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання дитини, не цікавиться долею дитини та її утриманням, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. На протязі 2013-2014 років відповідач неодноразово вчиняв відносно позивачки та її малолітньої дитини - ОСОБА_4, дії фізичного та психологічного примусу, а саме: переслідував їх по дорозі з дитячого садка, висловлювався нецензурною лайкою, кидався в бійку до позивачки, кричав на дитину, чим грубо порушував громадський порядок, про що свідчать неодноразові звернення позивачки до органів внутрішніх справ, протокол ОД №002304 про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 173-2 КУпАП від 04.11.2014 року, постанова Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2015 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Також Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради видано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.
Позивачка ОСОБА_2 та її представник за довіреністю ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити з викладених в ньому підстав. При цьому вони пояснили що мати боїться за психологічний стан своє дитини, так як у неї після зустрічей з ним нервовий стрес.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час і місце був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.
Третя особа Орган опіки і піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з'явилася, про час і місце була повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача, та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу при заочному розгляді у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_2 та її представника, свідків ОСОБА_1, дослідивши письмові пояснення свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. При цьому статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 липня 1998 року по 27 січня 2014 року. Від шлюбу народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03 липня 2013 року (повторно видане), яка проживає з матір'ю.
Відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про народження. На підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 січня 2014 року шлюб між сторонами розірвано.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Висновком органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 06.05.2015 року № 01-11/413 висловлена доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_3 по відношенню до його малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як вбачається з вказаного висновку батько дитини - ОСОБА_3, зі слів ОСОБА_2, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає. Також про невиконання ОСОБА_3 батьківських прав свідчать письмові заяви сусідів та знайомих.
Згідно з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2015 року, ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї).
Пояснення позивачки у судовому засіданні також підтвердили свідки ОСОБА_1,
Так, свідок ОСОБА_1 суду пояснила, що працює вихователем більш як 30 років в дитячому садку, який відвідує малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Знає, позивачку як матір ОСОБА_4, та знайому з батьком дитини, так як він декілька разів приходив до малолітньої ОСОБА_4 в дитячий садок, яка як його побачить то починає плакати та ховатися від нього , та розказувала що він б'є маму та бабусю, тому вона його дуже боїться, і в неї була істерика, при цьому її батько розмовляв з нею в приказному тоні, дуже грубо, залякував її, тобто в нормальному боні з дитиною не розмовляв. Дитина при цьому дуже кричить і просить що я її йому не віддавала. Поведінку батька вона оцінює як грубу та неадекватну. Знає зі слів позивачки, що батько ОСОБА_4 не живе з ними, вихованням доньки не займається, матеріальної допомоги доньці не надає. Вихованням дитини займається мати та бабуся. В дитячий садок за дитиною постійно приходить ОСОБА_2, батько ОСОБА_3 жодного разу дитину не забирав.
З письмових пояснень свідка ОСОБА_6 зазначено, що до травня 2015 року він працював дільничним інспектором міліції Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. За період його роботи дільничним інспектором до нього неодноразово зверталась позивачка ОСОБА_2 з заявами на відповідача ОСОБА_3 щодо насилля в сім'ї. Декілька разів при проведенні перевірки по вказаним заявам він проводив роз'яснювальну роботу з ОСОБА_3 та усно попереджав його про відповідальність за вказані дії. Останнього разу восени 2014 року після звернення ОСОБА_2 з заявою на протиправні дії ОСОБА_3, по відношенню до останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 173-2 КУпАП, й вказані адміністративні матеріали направлені до суду.
Таким чином, з фактичних обставин справи, встановлених у судовому засіданні, вбачається, що батько дитини без поважних причин ухиляється від належного виконання своїх обов'язків по вихованню. При цьому суд враховує той факт що дитина ще мала, але вона дуже при зустрічах з батьком переживає великий нервовий стрес, що впливає на психологічний стан дитини.
Відповідно до Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків з незалежних від неї причин.
З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги позицію органу опіки та піклування, свідоме нехтування ОСОБА_3 своїми батьківськими обов`язками відносно своєї малолітньої дитини ОСОБА_4, суд доходить висновку про наявність передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстави для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.
На підставі викладеного й керуючись ст.ст.10, 15, 60, ч.4 ст.169, 174, 209, 212, 214-215, 218, 224-225 ЦПК України , ст.ст. 141, 150, 155, 164,165 СК України, суд , -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо його малолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя : Домусчі Л.В.

11.06.2015