Справа № 204/9165/14-ц
Провадження № 2/204/615/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Олійник Світлани Вікторівни про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2014 року позивачки звернулись до суду з позовною заявою до відповідачки, в якій просили встановити факт належності ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної у м. Дніпропетровську ради від 16.11.2001 року, та визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 право власності на 41/200 часток домоволодіння АДРЕСА_1 за кожною. В обґрунтування позовних вимог позивачки зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6. Спадкоємицями померлого є його доньки - ОСОБА_1, ОСОБА_2. Після смерті спадкоємця відкрилася спадщина, яка складається з 41/100 домоволодіння АДРЕСА_1. Власником 59/100 частин домоволодіння є ОСОБА_3. Позивачки у встановлений законодавством строк звернулися з заявами про прийняття спадщини, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 була відкрита приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Олійник С.В. Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Олійник С.В. від 12.11.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, у зв'язку з тим, що померлий не перереєстрував своє право власності з квартири АДРЕСА_1 на 41/100 домоволодіння АДРЕСА_1. Крім того, у свідоцтві про право власності на житло і в рішенні виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська № 321 від 16.11.2011 року зазначено, як власника ОСОБА_5, а в свідоцтві про смерть по-батькові зазначено як ОСОБА_5. Дана помилка була допущена через неправильний переклад на українську мову при видачі паспорту. У зв'язку з цим, позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, тому вимушені звернутися до суду.

У судове засідання позивачки не з'явилися, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі з причин зазначених у позові та справу розглядати без їх участі.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій, позовні вимоги визнала, просила справу розглядати без її участі.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимогам ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 02 травня 2014 року Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 10).

Після його смерті відкрилася спадщина. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_6. Проте, постановою від 20 листопада 2014 року у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, у зв'язку з тим, що в свідоцтві про смерть спадкодавець вказаний, як ОСОБА_6, а свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 було видане на ім'я ОСОБА_5. Крім того, в свідоцтві про право власності на житло вказана квартира АДРЕСА_1, тобто перереєстрація права власності на вказану нерухомість померлим проведена не була (а.с. 18).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За змістом ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У своїй позовній заяві позивачки просять встановити факт належності рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська № 321 від 16.11.2001 року, яким затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 в якому власника зазначено як ОСОБА_5 - ОСОБА_6.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровськ, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 (а.с. 19). У даному документі вірно зазначено по-батькові спадкодавця як «ОСОБА_5».

Як вбачається з матеріалів справи, у рішенні Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська від 16 листопада 2001 року, по-батькові власника квартири зазначено як «ОСОБА_5» (а.с. 16).

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне встановити факт належності рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська № 321 від 16.11.2001 року - ОСОБА_6.

Що стосується вимог позивачів про визнання за ними права власності у порядку спадкування за законом, то дані вимоги також підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, являються рідними доньками померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (а.с.11-12). Заповіт на випадок своєї смерті ОСОБА_6 не залишив. Після смерті останнього відкрилася спадщина, яка складається з квартири № 2 (41/100 частин) домоволодіння АДРЕСА_1.

Вищезазначена квартира належала ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 3 липня 1995 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записане в реєстрову книгу за НОМЕР_3 за реєстровим НОМЕР_4 (а.с. 20).

Згідно постанови приватного нотаріуса Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу від 20 листопада 2014 року, у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено, так як, рішенням Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська № 321 від 16 листопада 2001 року затверджено акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1, відповідно до якого ОСОБА_6 виділенно у власність 41/100 домоволодіння АДРЕСА_1 та згідно п. 2 цього рішення ОСОБА_6 був зобов'язаний переоформити правовстановлюючі документи.

Проте, згідно довідки Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради № 8239 від 29.07.2014 року, ОСОБА_6 для перереєстрації права власності не звертався.

Таким чином, на підставі вищезазначеного рішення Виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська від 16.11.2001 року, право власності на 41/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, було набуте ОСОБА_6, але з певних обставин не перереєстроване.

На момент укладання даного договору діяв Цивільний Кодекс УРСР, в редакції 1963 року та Закон України «Про власність», які не передбачали обов'язкової державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Враховуючи викладене суд вважає, що на момент смерті ОСОБА_5 належало право власності на 41/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з: літ. Б-1 - житловий будинок, цегла, житловою площею 93,1 кв.м., загальною площею 149,8 кв.м., та господарчі будівлі та споруди - літ. В - сарай, цегла, літ. Г-сарай, цегла, літ. Д - гараж, шл. блок, літ. Ж - погріб з шийкою, шл. бетон, літ. Е - сарай, дер., 1-15, І, ІІ - споруди.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 роз'яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

З аналізу вказаних норм вбачається, що необхідними умовами набуття права власності в порядку спадкування за законом є належність у відповідності з діючим законодавством даного майна на момент смерті спадкодавцю.

Оскільки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на 41/200 частину домоволодіння АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на 41/200 частину домоволодіння АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 234, 256 ЦПК України, ст. ст. 1216-1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Олійник Світлани Вікторівни про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт належності Рішення виконавчого комітету Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська № 321 від 16.11.2001 року, виданого на ім'я «ОСОБА_5» - ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на 41/200 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з: літ. Б-1 - житловий будинок, цегла, житловою площею 93,1 кв.м., загальною площею 149,8 кв.м., та господарчі будівлі та споруди - літ. В - сарай, цегла, літ. Г-сарай, цегла, літ. Д - гараж, шл. блок, літ. Ж - погріб з шийкою, шл. бетон, літ. Е - сарай, дер., 1-15, І, ІІ - споруди.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на 41/200 частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з: літ. Б-1 - житловий будинок, цегла, житловою площею 93,1 кв.м., загальною площею 149,8 кв.м., та господарчі будівлі та споруди - літ. В - сарай, цегла, літ. Г-сарай, цегла, літ. Д - гараж, шл. блок, літ. Ж - погріб з шийкою, шл. бетон, літ. Е - сарай, дер., 1-15, І, ІІ - споруди.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Дубіжанська