Справа № 372/777/15-ц Головуючий у І інстанції Потабенко А.В.
Провадження № 22-ц/780/3433/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 56 16.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Лащенка В.Д., Поліщука М.А.,

при секретарі : Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 предявила до суду вказаний позов, мотивуючи його тим, що в кінці жовтня 2014 року вона звернулася до ОСОБА_3 з приводу надання швейних послуг в ательє, а саме вшиття майже нової шуби, яка була завеликою. Сторони домовились, що послуги відповідача будуть коштувати 650 грн. та на підтвердження укладеної угоди позивачу було видано квитанцію до прибуткового касового ордеру про оплату. Позивачем було здійснено передоплату в сумі 250 грн., а загальна сума сплачених коштів по цій угоді становила 650 грн. Проте ушивання хутряного виробу відбулося без жодної примірки, у звязку з чим шубу було зіпсовано. Позивач вказала, що замість усунення недоліків в перешиванні шуби, відповідач її принизила та грубо порушила її права як споживача, чим нанесла матеріальні і моральні збитки. Враховуючи наведене, просила суд стягнути з відповідача на свою користь за неякісно виконані послуги та їх негативні наслідки завдану матеріальну шкоду в розмірі 13 610 грн. та моральну шкоду, яку вона оцінила у 6 390 грн., а всього 20 000 грн.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 10 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права рішення суду без змін. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено усний договір підряду, за яким ОСОБА_3 зобовязалася виконати роботу по ремонту шуби, а саме її вшиття на декілька розмірів, а ОСОБА_2 зобовязалась прийняти належним чином та оплатити виконану роботу.

На підтвердження укладеної угоди позивачу було видано відповідачем квитанцію до прибуткового касового ордеру про оплату та здійснено передоплату в розмірі 250 грн.

Здійснивши заміри шуби, ОСОБА_3 виконала роботи по її ремонту, а ОСОБА_2, отримавши та примірявши шубу, без жодних претензій щодо недоліків її вшиття, оплатила роботу у визначеній угодою сумі.

В подальшому між сторонами виник спір з приводу того, що позивач вважала виконані роботи неякісними, а відповідач вважала таку роботу виконано якісно і вчасно.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції, керуючись положеннями глави 61 ЦК Підряд та Закону України «Про захист прав споживачів», виходив з недоведеності факту заподіяння позивачу як матеріальної так і моральної шкоди, її розміру та причинного зв'язку між діями відповідача й виявленими недоліками.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За правилами ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 853 ЦК України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Отже, для визначення підстав застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків (шкоди) суду необхідно зясувати наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, розміру збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника і збитками, вину боржника.

Проводячи оцінку поданих сторонами доказів, суд першої інстанції обґрунтовано врахувавши зазначені вище обставини та норми закону, дійшов правильного висновку про те, що позивачем у відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України не доведено наявності у виконаній відповідачем роботі істотних недоліків, а також, що це робить неможливим використання хутряного виробу за цільовим призначенням. Крім того, позивачем не надано доказів причинно-наслідкового звязку між погіршенням стану її здоровя, втраченої вигоди у вигляді незаробленої заробітної плати та протиправними діями (бездіяльністю) відповідача.

Також, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 853 ЦК України якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобовязаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

Зясувавши вищевказані обставини щодо недотримання позивачем порядку прийняття виконаних робіт, суд першої інстанції правомірно наголосив в оскаржуваному рішенні на тому, що позивачем не було заявлено клопотання про призначення товарознавчої експертизи, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 853 ЦК України експертиза призначається з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин після їх прийняття замовником відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 853 ЦК України, а обставини, на які посилалася позивач підлягають доведенню відповідно ст. ст. 58-60 ЦПК України.

Крім того, до правовідносин сторін застосовується законодавство про захист прав споживача.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не довела належними і допустимими доказами факт заподіяння їй матеріальної і моральної шкоди відповідачем, а також, що вона має право посилатися на виявлені недоліки у виконаній роботі в подальшому.

Таким чином рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313 315, 316 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: