Справа № 159/579/15-ц
Провадження № 2/159/340/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 23 березня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючої - судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря Гарбар О.В.

представника позивача Федорко О.О.

відповідача ОСОБА_2

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" до ОСОБА_2, третя особа що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за надані послуги,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року Ковельське управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" звернулось до одного із співвласників квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 з позовом про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2012 р. по 01.01.2015 р. в розмірі 1738,71 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умови укладеного 16 серпня 2010 року договору та не сплачує вартість отриманих послуг.

В судовому засіданні представник позивача Федорко О.О. позовні вимоги підтримала повністю з підстав вище вказаних та додатково пояснила, що квартира АДРЕСА_2 є квартирою спільного заселення, яка належить на праві власності сім'ї ОСОБА_2 та ОСОБА_6, для кожної сім'ї відкрито окремий особовий рахунок для нарахування оплати за послуги водоканалу. Засоби обліку в квартирі відсутні, тому нарахування проводиться на кожну зареєстровану особу. У 2011 році ОСОБА_6 звернулась до Ковельського УВКГ із заявою про припинення нарахування у зв'язку із фактичним проживанням за іншою адресою. Здійснивши перевірку викладених у заяві фактів було прийнято рішення про припинення нарахування. В свою чергу ОСОБА_2 також подав у 2011 році заяву про припинення нарахування, вказавши, що залишаючись зареєстрованим фактично не проживає у даній квартирі. Ковельське УВКГ скерувало ОСОБА_2 відповідь , в якій просило надати документи на підтвердження факту не проживання. Неподання запитуваних документів позбавило водоканал можливості припинити нарахування. Вважає, що нарахування плати проведено вірно, у відповідності до затверджених тарифів на одну зареєстровану особу - ОСОБА_2, строк позовної давності застосуванню не підлягає, у зв'язку із постійним листуванням між водоканалом та відповідачем, з якого вбачається визнання останнім свого боргу. Просить позов задовольнити повністю, стягнути визначену суму боргу та судові витрати по справі.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечив та, будучи допитаним в якості свідка, суду показав, що 16 серпня 2010 року не укладав і не підписував договору з Ковельським УВКГ про надання послуг в спірну квартиру по АДРЕСА_2, оскільки фактично проживає по АДРЕСА_3, де отримує послуги водоканалу на підставі укладеного з ним договору. В квартирі по АДРЕСА_2 не проживає близько десяти років, хоча там зареєстрований. Певний період часу він сплачував комунальні послуги за цю квартиру як власник, однак після тривалих судових процесів в квартиру була вселена ОСОБА_6, яка там зареєструвалась разом із членами своєї сім'ї. Як з'ясувалось згодом, ОСОБА_6 комунальні послуги водоканалу не сплачує на підставі заяви про фактичне проживання за іншою адресою. Подавши аналогічну заяву, він отримав відмову. Вважає дії позивача по нарахуванню плати за послуги, які фактично ним не споживаються неправомірними та просить у позові відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 проти позову заперечив та пояснив, що позивач відмовляючи ОСОБА_2 у припиненні нарахування оплати за послуги водоканалу, посилався на необхідність подання доказів на підтвердження факту не проживання. В той же час, відсутній будь-який нормативний документ, якій би визначав перелік документів, якими можна підтвердити факт не проживання, тому водоканал від різних заявників приймає різні документи, зокрема для ОСОБА_6 було достатньо самому водоканалу скласти акт про не проживання, а для ОСОБА_2 вже такий акт не складається, а вимагається невизначений документ, при цьому той же водоканал уклав договір з ОСОБА_2 на його обслуговування за іншою адресою - по АДРЕСА_3. Дії позивача вважає безпідставним наданням переваг одному із співвласників та упереджене ставлення до іншого. У задоволенні позову просить відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову також заперечила та пояснила, що є дружиною відповідача, вони з чоловіком вже більше десяти років не живуть в спірній квартирі. Через неприязні відносини з ОСОБА_6, які виникли з приводу даної квартири, та побоювання щодо її відчуження без відома ОСОБА_2, останній змушений залишатись в ній зареєстрованим. ОСОБА_2 кожного року звертається до водоканалу із заявами про припинення нарахування плати, однак отримує відмови. Як представник відповідача вона неодноразово просила працівників водоканалу роз'яснити їй яким чином вони можуть підтвердити факт свого не проживання в спірному помешканні, однак жодного разу їм не було запропоновано скласти акт за участю працівників водоканалу. Неможливо також опломбувати систему водопостачання в квартиру, оскільки опломбування проводиться лише зі згоди всіх співвласників, в тому числі ОСОБА_6 Просить врахувати ту обставину, що рішенням Ковельського міськрайонного суду від 02.11.2011 р, яке виконано 22.03.2012 року, ОСОБА_6 разом із сім'єю вселена в квартиру, однак нарахування за воду їй не проводиться. Крім того, ОСОБА_6 здійснює ремонтні роботи в своїй кімнаті та користується водою. Враховуючи викладене просить суд забезпечити для всіх співвласників квартири рівні умови щодо звільнення від оплати послуг водоканалу та відмовити в задоволенні позову про стягненню з її чоловіка боргу за послуги, які він не отримував.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, при вирішенні позову покладається на розсуд суду, подала документи на підставі яких була звільнена від оплати комунальних платежів.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного висновку:

Як встановлено в судовому засіданні квартира АДРЕСА_2 є квартирою спільного заселення. Дві кімнати належать на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_8, а одна кімната площею 8,6 кв.м. належить на праві власності ОСОБА_6, коридор, кладова, кухня, ванна, туалет перебувають у спільному користуванні співвласників.

Згідно довідки міграційної служби та копії паспорта відповідача, останній зареєстрований в спірній квартирі з 1997 року по даний час.

Згідно довідки РЖКП №2 зареєстровані в спірній квартирі також ОСОБА_6 із членами своєї сім'ї.

В квартирі відсутні засоби обліку води, нарахування оплати здійснюється по кількості зареєстрованих осіб.

На ОСОБА_2 та ОСОБА_6 відкрито два окремих особових рахунки , зокрема для ОСОБА_2 за номером 96157, для ОСОБА_6 за номером 6157.

Згідно розрахункового листа з квітня 2011 року ОСОБА_6 не нараховується плата за водопостачання та водовідведення.

Як зазначено в листі Ковельського УВКГ на адресу Волинського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.10.2012 р. нарахування плати припинено на підставі заяви ОСОБА_6 від 11.04.2011 р. та актів водоканалу від 12.04.2011 р., 04.08.2011 р., 10.11.2011 р., 07.12.2011 р., якими встановлено, що ОСОБА_6 не проживає за адресою АДРЕСА_2, а фактично проживає по АДРЕСА_4, де облік води здійснюється згідно водолічильника.

21 грудня 2011 року ОСОБА_2 також звернувся до Ковельського УВКГ із заявою про припинення нарахування плати за зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_2 у зв'язку із фактичним проживанням за іншою адресою.

Листом №22 від 06.01.2012 р. відповідачу відмовлено у задоволенні заяви з тих мотивів, що у заяві не зазначена адреса фактичного місця проживання для проведення обстеження, відсутні офіційні документи, що підтверджують факт не проживання по АДРЕСА_2, відсутній номер телефону для уточнення даних.

09.12.2013 р. (вхідний номер 387) ОСОБА_2 звернувся до Ковельського УВКГ повторно, на що листом від 24.12.2013 р. за номером 3281 отримав відмову з посиланням на необхідність надати підтверджуючі документи, що засвідчують факт не проживання.

Як вбачається з розрахункового листа боргу за період з 01.01.2012 р. по 01.01.2015 р. по рахунку відкритому на ОСОБА_2 нараховано до сплати з розрахунку на одну особу 1738,71 грн боргу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для нарахування протягом вказаного періоду Ковельським УВКГ ОСОБА_2 плати за водопостачання та водовідведення за адресою вул..АДРЕСА_2 суд виходить з наступного:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України від 24 червня 2004 року N 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон) до житлово-комунальних (комунальних) послуг належать централізоване постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Тарифи на централізоване водопостачання та водовідведення встановлені у 2011 -2012 роках рішеннями виконкому Ковельської міської ради , а у 2014 році постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері комунальних послуг №627 від 30.05.2014 р.

Тарифи формуються та встановлюються відповідно до Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869, та Процедури встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, від 29.11.2013 № 253.

Усі ці нормативні акти при розрахунку тарифу використовують термін споживач.

За смістом ст..1 Закону споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ч.3 ст.20 даного Закону України споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, в той же час він має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.21 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з

установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Згідно п. 29 Правил Споживач має право на:

п.п.1) зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

п.п.3) несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг

шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою.

Отже, визначальним фактом для нарахування плати за послуги водопостачання та водовідведення за відсутності засобів обліку є кількість реальних споживачів.

Поняття споживача жодним чином не може бути ототожнено із зареєстрованою особою, оскільки в силу ст..3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

В силу ст..2 цього Закону реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, лише факт реєстрації особи за певною адресою не може свідчити про споживання нею послуг.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Як встановлено в судовому засіданні на підставі показань відповідача ОСОБА_9, який був допитаний в якості свідка, договір №96157 від 16.08.2010 р. про отримання послуг з водопостачання та водовідведення по вул..АДРЕСА_2 він не укладав та не підписував.

В свою чергу в договорі не вказано, яка уповноважена особа діяла від імені Ковельського УВКГ при укладенні даного договору. Не вказала дану особу і представник позивача при розгляді справи в судовому засіданні.

Керуючись ч.1 ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги зазначений договір як доказ на підтвердження існування між сторонами договірних відносин.

Таким чином, між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини щодо надання та отримання послуг по адресі АДРЕСА_2, а тому встановленню підлягає факт споживання відповідачем послуг з водопостачання та водовідведення.

Позивач при доведенні заявлених вимог посилається на реєстрацію відповідача за адресою АДРЕСА_2 та неподання останнім документів на підтвердження факту проживання за іншою адресою.

Заперечуючи проти позову відповідач ОСОБА_2 надав суду договір №8044 від 18.07.2008 р. та від 23.10.2012 р. про отримання ним послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою АДРЕСА_3.

Згідно платіжних документів протягом спірного періоду 2011-2014 роки ОСОБА_2 оплачує послуги водоканалу саме по адресі АДРЕСА_3 в м.Ковелі.

Довідкою РЖКП №1 від 02.03.2015 р. підтверджено відсутність заборгованості ОСОБА_2 і щодо оплати інших житлово-комунальних послуг по АДРЕСА_3.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердили ту обставину, що в квартирі по АДРЕСА_2 не проживають ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_6, ні члени їх сімей, не проживають там і будь-які інші особи за наймом.

Зокрема, світок ОСОБА_10 показала, що з 1969 року проживає поруч із сім'єю ОСОБА_2 по АДРЕСА_2. ОСОБА_2 разом із своєю сім'єю виїхав на постійне проживання з квартири АДРЕСА_2 близько 10 років тому, не проживає в цій квартирі і ОСОБА_6, не проживають там і квартиранти.

Свідок ОСОБА_11 показала, що з 2005 року є сусідкою ОСОБА_2, останні там не проживають вже тривалий період, в квартирі проживала мама відповідача, а після її смерті квартира пустує. Не живуть в ній і ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_12 показала, що з 1980 року проживає в одному під'їзді з сім'єю ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_2 проживав разом із своєю мамою, близько десяти років тому виїхав з квартири, а після смерті матері квартира пустує. Не живуть в ній ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_2, ні квартиранти.

Підтвердив вказані обставини і сам ОСОБА_2, який будучи допитаним як свідок, показав, що не проживає по АДРЕСА_2 з 2004 року, з 2011 року постійно проживає по АДРЕСА_3 , де і отримує послуги з водовідведення. Починаючи з 2011 року кожного року звертався до водоканалу із заявами про припинення нарахування плати за послуги, які він не отримує.

Факт проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 у другій половині 2013 року підтвердив також свідок ОСОБА_4, який показав, що саме в цей період надавав відповідачу послуги та відвідував останнього по місцю проживання саме по АДРЕСА_3.

Узгоджуються показання свідків і з письмовими доказами у справі, зокрема згідно матеріалів справи з 21 грудня 2011 року ОСОБА_2 неодноразово звертався до Ковельського УВКГ із заявами про припинити нарахування плати за послуги, які він не отримує.

Актами Ковельського УВКГ від 06.12.2011 р. та від 01 серпня 2012 року, підтверджено факт не проживання ОСОБА_2 в спірній квартирі.

Одночасно даними актами не підтверджено проживання в кімнатах ОСОБА_2 наймачів, а висловлені лише припущення, які спростовані шляхом допиту тих же свідків ОСОБА_10, ОСОБА_12 під присягою в судовому засіданні.

Аналізуючи викладені обставини, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач у період, за який пред'явлена вимога, в квартирі по вул..Косачів, ? в м.Ковелі не проживав, послугами з водопостачання та водовідведення не користувався та у відповідності до вимог законодавства повідомив виконавця послуг про наявність підстав для припинення нарахування плати.

Не спростовує висновків суду лист-повідомлення Ковельського МВ УМВС України у Волинській області від 14.03.2012 р. №873, в якому зазначено, що під час перевірки встановлено, що по АДРЕСА_5 ОСОБА_2 не проживає, в квартирі тимчасово проживають родини дружини відповідача.

В силу ст..58, 59 ЦПК України даний доказ не може бути належним та допустимим, оскільки не містить інформації про дату перевірки та інформації про конкретних особі, які проживають в квартирі.

Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 її родичі ніколи не проживали в цій квартирі, а враховуючи неприязні відносини із іншими співвласниками, будь-хто міг назватись родичем ОСОБА_3. Підтвердив дану обставину і відповідач ОСОБА_2 в ході допиту в якості свідка.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку з недоведеність заявлених вимог.

Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України судові витрати по справі слід залишити за позивачем.

Керуючись ст..10,11,58,59,60,88,212-218 ЦПК України, ст..1,20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст..2,3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Ковельського управління водопровідно-каналізаційного господарства "Ковельводоканал" до ОСОБА_2, третя особа що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -ОСОБА_6, про стягнення заборгованості за надані послуги.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні при його проголошенні - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуюча:Т. В. Денисюк