Справа № 161/9658/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/773/870/15 Категорія: 25 Доповідач: Завидовська-Марчук О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Завидовської - Марчук О.Г.,

суддів - Федонюк С.Ю., Свистун О.В.,

при секретарі Перебойчуку Р.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Зищука О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування за апеляційною скаргою відповідача Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) «Українська пожежно - страхова компанія» на рішення Луцького міськрайоннного суду Волинської області від 21 квітня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулась в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 03.09.2013 року близько 09:10 по вул.Львівській в м.Луцьку, з вини ОСОБА_6, який керував автомобілем НОМЕР_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої належний їй на праві приватної власності транспортний засіб марки «Фольцваген», д.н.з. НОМЕР_2 та транспортний засіб ОСОБА_6 отримали механічні пошкодження.

Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», то нею була подана заява про виплату страхового відшкодування. Аналогічна заява була подана ОСОБА_6 Страховою компанією прийнято рішення про виплату їй страхового відшкодування в розмірі 7884, 00 грн., як різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, оскільки на визнання автомобіля фізично знищеним вона не погодилась. Однак, вказаний розмір страхового відшкодування, на її думку, значно занижений та не покриє витрати необхідні для відновлення її порушеного права.

А тому, з врахуванням викладеного, просила призначити автотоварознавчу експертизу для встановлення розміру заподіяного збитку належному їй автомобілю та стягнути з відповідача в її користь недоплачену суму страхового відшкодування, виходячи з висновку експерта товарознавця.

Представник позивача в судовому засіданні, з врахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» 23 655, 03 грн. недоплаченого страхового відшкодування, виходячи з висновку судової автотоварознавчої експертизи, а також судові витрати по справі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 21 квітня 2015 року позов задоволено.

Ухвалено стягнути з ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» в користь ОСОБА_3 23655, 03 грн. страхового відшкодування.

Стягнути з ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» в користь ОСОБА_3 3013, 50 грн. судових витрат.

Стягнути з ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» в дохід держави 243, 60 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» подав апеляційну скаргу на це рішення, в якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову.

В даному судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу із наведених у ній підстав та просив її задовольнити, рішення суду скасувати.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечив, просив її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши представників сторін, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок ДТП власнику транспортного засобу «Фольксваген» заподіяні збитки, які мають бути відшкодовані страховою компанією в розмірі, визначеному відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи, проведеної в ході розгляду даної справи, який відповідає реальному розміру заподіяної позивачу шкоди.

Такі висновки суду є правильними та повністю відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 03 вересня 2013 року сталася ДТП за участю автомобілів «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2 та «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6, якого постановою Луцького міськрайонного суду від 20.09.2013 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 4).

Цивільно - правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_7 застрахована у ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія», що підтверджується полісом №АС/1922503, згідно з яким сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 50 000.

Згідно з висновком про вартість колісного транспортного засобу до звіту №2013/2135 від 04.11.2013 року, а також згідно звіту про оцінку транспортного засобу від 16.09.2013 року, складених суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_8, ринкова вартість колісного транспортного засобу марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 становить, 20257, 60 грн., вартість відновлювального ремонту - 46 314, 65 грн., утилізаційна вартість - 11912, 63 грн. (а.с.40- 59).

На підставі заяв позивача ОСОБА_3, відповідачем було частково виплачено їй страхове відшкодування на підставі вищевказаного звіту в сумі 7844, 97 грн.(а.с. 29).

Відповідно до висновку №7756 судової автотоварознавчої експертизи від 23.09.2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, станом на момент огляду (09.09.2014р.) складає 61578, 78 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, станом на момент огляду (09.09.2014 року) складає 35370 грн. Крім того, відповідно до висновку №7019 судової автотоварознавчої експертизи від 19.06.2015 року залишкова вартість автомобіля «Фольксваген» на дату ДТП складає 3870 грн.

Статтями 1 та 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно - правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов'язковим видом страхування, що здійснюється в Україні ( ст. 7 Закону України «Про страхування).

Відповідно до вимог ч.4 ст.9 цього Закону розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відносини в сфері обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(далі - Закону) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, і звітом про оцінку транспортного засобу, складеним суб'єктом оціночної діяльності від 16.09.2013 року, і висновком експертизи Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз від 23 вересня 2014 року встановлено факт економічної недоцільності відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, оскільки витрати на такий ремонт і в першому, і в другому висновках значно перевищують вартість транспортного засобу до ДТП.

У ст. 30 Закону визначений порядок виплати страхового відшкодування у разі фізичного знищення транспортного засобу. Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим та власник транспортного засобу згоден з визнанням його фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Пункт 30.2. ст. 30 Закону встановлює, якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У відповідності до п. 30.3. ст. 30 Закону, якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи МТСБУ.

Відповідно до п. 15 роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постанови № 4 від 01 березня 2013р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Так як позивач не погодилась на визнання пошкодженого транспортного засобу фізично знищеним, то суд дійшов правильного висновку, відповідно до зазначених норм матеріального права, що їй підлягає до відшкодування різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати по евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

В матеріалах справи наявні два звіти про вартість заподіяних збитків, розмір яких відрізняється, зокрема відрізняється ринкова вартість транспортного засобу до та після ДТП, що зумовило зовсім різні цифри у розрахунках про розмір страхового відшкодування, необхідного для відновлення порушеного права позивача.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення та встановлюючи фактичний розмір майнової шкоди, в обґрунтування своїх висновків поклався на висновки експертизи Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз (а.с.79-95, 133-143).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступного.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Зазначені вище висновки є письмовими доказами у розумінні ч.2 ст. 57 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Висновки експертизи Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз обґрунтовано покладені судом першої інстанції в основу свого рішення, оскільки складені у відповідності з вимогами Методики автотоварознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, ґрунтуються на дійсних обставинах справи та повністю узгоджуються з іншими доказами, поясненнями представників сторін в судовому засіданні.

Так, відповідно до п. 7.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методики) оцінка КТЗ здійснюється переважно із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості.

Ринкова вартість КТЗ ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, у яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон'юнктури ринку регіону.

Згідно з принципами зміни вартості, попиту та пропозиції значення ринкової вартості є змінною за фактором часу величиною, яка залежить від коливань ринкових цін на КТЗ та його складники.

Згідно із п. 7.35 вищевказаної Методики у разі відсутності цінових даних КТЗ у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ.

У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп'ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Як вбачається із звіту про оцінку транспортного засобу від 16.09.2013 року складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 ринкова вартість автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, станом на дату ДТП (03.09.2013р.) визначена в сумі 20257,60 грн. на підставі лише Бюлетеня автотоварознавця з врахуванням фізичного зносу автомобіля (а.с. 39-58).

Ринкова вартість автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз від 23.09.2014 року, станом на дату ДТП (03.09.2013 р) становила 35 370 грн.(а.с. 84).

Різниця у розмірах ринкової вартості зумовлена ситуацією на ринку в м.Луцьку на момент ДТП і є наслідком детального та порівняльного аналізу цінових даних на ідентичні автомобілі з різних джерел експертом Львівського науково -дослідного інституту судових експертиз, проведеного згідно вимог вищевказаної Методики, а тому, на думку колегії суддів більш об'єктивно відображає реальну ринкову ціну автомобіля до ДТП і суд підставно взяв до уваги саме цю ринкову ціну.

Відповідно до п. 7.18 Методики вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися.

Щодо оцінки залишкової вартості автомобіля «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, то згідно звіту про оцінку транспортного засобу від 04.11.2013 року, складеного суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_8, утилізаційна вартість вказаного автомобіля станом на 05.09.2013 року становить 11 912, 63 грн.

Згідно із висновком судової автотоварознавчої експертизи Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз від 19.03.2015 року, станом на 03.09.2013 року ринкова вартість технічно справних складників автомобіля Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2 складає 3 870 грн.

Різниця вказаної вартості у висновках експертів полягає у включенні до калькуляції залишкової вартості суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 пошкоджених запчастин, зокрема, наприклад, всіх дверей, а також капоту (а.с.65), хоча із висновку судової автотоварознавчої експертизи від 19.03.2015 року вбачається, що всі двері пошкоджені, капот теж, що підтверджено фототаблицями, доданими до вказаного висновку (а.с. 139-142), а тому не можуть відноситися до технічно справних складників автомобіля.

Як пояснив представник позивача в судовому засіданні, ззовні автомобіль не виглядає настільки пошкодженим, однак наявні безліч внутрішніх пошкоджень, чим і зумовлена така низька його залишкова вартість, яка насправді і відповідає дійсності, чого не заперечував представник відповідача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно встановивши фактичні обставини справи, надавши їм належну правову оцінку, правильно визначив характер спірних правовідносин, що виникли між сторонами, і правомірно задовольнив позов ОСОБА_3, стягнувши на її користь із страхової компанії суму реальних збитків (ринкова вартість автомобіля до ДТП - ринкова вартість автомобіля після ДТП - сума вже виплаченого страховою компанією страхового відшкодування) відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи з огляду на наявність правових та фактичних підстав для відшкодування відповідачем позивачу матеріальної шкоди.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія», заперечуючи проти задоволення позовних вимог, не погоджувалося з розміром матеріальної шкоди, визначеної висновками судової автотоварознавчої експертизи Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз від 23.09.2014 року та 19.06.2015 року, зазначаючи, що різниця у сумі збитків, ринкової вартості та вартості відновлювального ремонту даного автомобіля зумовлена датою огляду транспортного засобу у відповідності до якої і проводився розрахунок у висновках. Різниця практично в рік дати огляду суттєво впливає на розрахунок як вартості матеріального збитку, ринкової вартості так і вартості відновлювального ремонту, оскільки за цей період змінилися ціни на аналогічний транспортний засіб і курс валют теж.

Такі доводи відповідача є необґрунтованими з огляду на те, що ринкова ціна автомобіля до ДТП та після ДТП у обох висновках визначалася на дату ДТП (03.09.2013 року)( а.с. 44-45, 50, 64, 84, 136-137). Крім того, згідно обох висновків автомобіль визнано фізично знищеним, а ремонт недоцільним, тому різниця у розрахунках вартості відновлювального ремонту в даному випадку не має значення.

Щодо покликань апелянта на те, що позивач не мала права самостійно обирати експерта для визначення розміру шкоди, оскільки відповідач вчасно направив на місце ДТП аварійного комісара для оцінки вказаної шкоди не заслуговують на увагу суду, оскільки автотоварознавча експертиза була призначена судом в судовому засіданні за клопотанням позивача, що виключає в даному випадку вибір експерта позивачем на власний розсуд.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду.

Рішення суду відповідає нормам матеріального права і підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: