Провадження № 2/522/3550/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_2 до КП «Міське агентство з приватизації житла», третя особа приватний нотаріус Лічман Інна Миколаївна про визнання часток у спільній сумісній власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом про визначення часток у спільній сумісній власності. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4, яка є її матір'ю. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на частку у спільній сумісній власності у квартирі АДРЕСА_1 23.10.2013 року в Спадковому реєстрі за № 55193873 внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М.. Враховуючи, що частка в квартирі спільного заселення не виділена, тому для оформлення спадкового майна просить виділити ій ? частки у спільній квартирі АДРЕСА_1

Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представники позивачки звернулись до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують.

19 травня 2015 року до суду надійшла заява приватного нотаріуса ОМНО - Лічман І.М. про розгляд справи за ії відсутністю.

05 лютого 2015 року Комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації житла» звернулось до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю представника. Також повідомлено, що згідно архівних даних було виявлено, що приватизація квартири АДРЕСА_1 була оформлена на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». В заяві на приватизацію житла, наймачами квартири форма власності була визначена, як спільна сумісна, без розділу часток, що і було вказано в свідоцтві про право власності на житло № 8-1423 від 26.08.1993 року та у розпорядженні органу приватизації № 20092 від 26.08.1993 р.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_4 (мати позивачки), про що свідчить Свідоцтво про смерть від 24 травня 2012 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції, серія НОМЕР_1, актовий запис №5103.

Після ії смерті відкрилась спадщина на частку квартири АДРЕСА_1

Як вбачається із наданих суду документів, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 26 серпня 1993 року. (а.с. 5)

Відповідно архівних даних Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» було виявлено, що приватизація квартири АДРЕСА_1 була оформлена на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». В заяві на приватизацію житла, наймачами квартири форма власності була визначена, як спільна сумісна, без розділу часток, що і було вказано в свідоцтві про право власності на житло № 8-1423 від 26.08.1993 року та у розпорядженні органу приватизації № 20092 від 26.08.1993 р.

На звернення позивачки, листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Лічман І.М. від 25.10.2013 року № 604/02-14, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав передбачених пунктом 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Міністерством юстиції України від 03.03.2004 року №20/5. Зі змісту цього пункту вбачається, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

В силу статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно статті 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Таким чином, частки у загальному сумісному майні, а саме квартирі АДРЕСА_1 власників є рівні, тому за ОСОБА_2 необхідно визначити ? частки у спільній квартирі.

Керуючись ст.ст. 212 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі.

Визначити за ОСОБА_2 ? частки у спільній квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Приморського районного

суду міста Одеси Чернявська Л. М.

29.05.2015