Справа № 2-124/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2010 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді Оболєнської С.А.

при секретарі Гамоліній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Чугуївському міському суді Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини-

В С Т А Н О В И В:

1 жовтня 2009 року ОСОБА_1 звернулася в суд із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно з виконавчим листом Чугуївського міського суду Харківської області № 2-603 від 27.02.2009 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 05.02.2009 р. і до її повноліття. Відповідач не виконував судове рішення належним чином, у результаті чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів, у зв'язку з чим ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 неустойку за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 2058,00 грн.

В наданих до суду запереченнях відповідач зазначив, що його вини в утворенні заборгованості немає, оскільки він не ухилявся від сплати аліментів, місце проживання та місце роботи не змінював, а навпаки самостійно звертався до виконавчих органів в Чугуївському районі Харківської області, в Орджонікідзевському районі м. Харкова та до головного управління юстиції в Харківській області для зясування причин невиконання рішення суду. Вважає що заборгованість утворилась з вини працівників виконавчої служби, які неналежним чином виконували свої посадові обовязки.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_2 неустойку за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 4884,00 грн., уточненні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, зазначивши, що відповідач знав про те, що він повинен сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини, але взагалі не сплачував аліментів, у звязку з чим, з вини відповідача утворилась заборгованість в сумі 4884,00 грн.

В судовому засіданні відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, пояснюючи тим, що вони неодноразово зверталися до державного виконавця з питання виконання судового рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, але виконавче провадження то закривалось, то направлялось з Орджонікідзевського району до Київського, то поверталось, отже вважають що вини відповідача в утворенні заборгованості не має, тому з відповідача не може бути стягнута неустойка за прострочення сплати аліментів.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 27.02.2009 року Чугуївським міським судом Харківської області винесено рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно починаючи з 05.02.2009 р. і до її повноліття. На підставі даного судового рішення 27.02.2009 р. був виданий виконавчий лист.

Згідно розрахунку заборгованості ст. державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Харківського міського УЮ ОСОБА_4 за період з 05.02.2009 року у відповідача виникла заборгованість по аліментам у розмірі 3263,00 грн.

Відповідно до вимог ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Порядок стягнення аліментів визначений ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження". Зокрема, у разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд, якщо боржник не працює і не одержує доходів, стягнення звертається на майно боржника.

Розмір заборгованості по аліментах визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник в цей період не працював, заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості по аліментах і повідомити про нього стягувача і боржника.

Судом встановлено, що відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату.

Державний виконавець своєчасно не перевірив, чи має ОСОБА_2 місце роботи, а також не повідомляв його про зміну законодавства при визначенні розміру аліментів відповідно до правил ст. 182 СК України.

Судом встановлено, що відповідачу не надходила постанова про відкриття виконавчого провадження, про що свідчать звернення відповідача до Орджонікідзевського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції і до Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області з метою зясування місця проведення виконавчих дій, що підтверджується повідомленням Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області № 03-17/10359 від 01.07.2009 року.

Крім того, у порушення вимог ч. 4 ст. 195 СК державний виконавець не повідомив відповідача про наявність заборгованості, не виніс відповідної постанови та не розяснив боржнику право на її оскарження. Не попередив його про наслідки несплати заборгованості.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Як вбачається з довідки про доходи відповідача № 236/7 від 06.04.2010 року Харківське державне авіаційне підприємство де працює відповідач наладчиком заробітна плата виплачувалася несвоєчасно із затримкою, тому суд вважає, що заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини утворилась з незалежних від відповідача причин.

За таких обставин, не має підстав для стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів.

На підставі ст. 196 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 209, 212, 214,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 19 квітня 2010 року.

Суддя С.А. Оболєнська