Справа №521/5761/15-ц
Провадження №2/521/3347/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
08 червня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.,
за участю секретаря Святецької І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/6 частину квартири № 38 в будинку № 27 корпус 4 по вулиці Космонавтів в м. Одесі в порядку спадкування за законом, після смерті його батька ОСОБА_3, померлого 01 грудня 2002 року, посилаючись на те, що він є одним із спадкоємців за законом щодо майна померлого ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири № 38 в будинку № 27 корпус 4 по вулиці Космонавтів в м. Одесі. У встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом звернулися дружина померлого ОСОБА_4, мати померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в його інтересах, тому що на час відкриття спадщини позивач був неповнолітнім. 2 червня 2003 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину законом ОСОБА_4 на 1/3 частину спадкового майна, яке складається з 1/2 частини зазначеної квартири та грошових внесків до Ощадбанку. 21 жовтня 2003 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину законом ОСОБА_2 на 1/3 частину спадкового майна, яке складається з 1/2 частини зазначеної квартири та грошових внесків до Ощадбанку. Йому неповнолітньому сину спадкодавця ОСОБА_1, свідоцтво про право на спадщину за законом не видано, у звязку з витребуванням державним нотаріусом дозволу органів опіки та піклування. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2012 року за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/3 частину спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3. Цим же рішенням за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/3 частину вказаної квартири після смерті її сина ОСОБА_3. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 2 червня 2003 року, видане державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 на 1/3 частину спадкового майна ОСОБА_3, померлого 1 грудня 2002 року, яке складається з 1/2 частини квартири № 38 в будинку № 27 корпус 4 по вулиці Космонавтів в м. Одесі. Таким чином за спадкоємицею ОСОБА_4 зареєстровано на праві власності 1/3 частина квартири на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2012 року, за відповідачкою ОСОБА_6 також зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири на підставі цього ж рішення апеляційного суду Одеської області від 25.04.2012 року, крім цього за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/6 частину спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину законом виданого Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою 21.10.2003 року, яке ніким не оспорювалося, і є чинним на теперішній час. Оскільки позивач, ні за рішенням суду, ні за іншими документами спадщину не отримував, у спірному спадковому майні залишилася не розподіленою 1/6 частина цієї квартири, і він не має наміру предявляти вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом виданого на імя ОСОБА_2 21.10.2003 року, тому звертається до суду з позовом про визнання за ним права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 корпус 4 в місті ОСОБА_5, яка по теперішній час значиться зареєстрованою за померлим ОСОБА_3.
В судове засідання представник позивача не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги свого довірителя підтримує, просить позов задовольнити, розглянути справу в їхню відсутність.
Відповідачка ОСОБА_2 в судові засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення у відсутності відповідачки, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, на які поширюється дія ЦК УРСР.
За змістом розділу У11 ЦК УРСР спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.
За правилами статей 548-549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визначається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично втупив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Судом встановлено, що 1 грудня 2002 року помер ОСОБА_3 і після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом є ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_6А.(мати) і ОСОБА_1 (син) позивач по даній справі.
Матеріалами даної справи підтверджується, що заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися дружина померлого ОСОБА_4, його мати ОСОБА_2 та ОСОБА_5 і інтересах неповнолітньої дитини померлого - ОСОБА_1 позивача по даній справі.
2 червня 2003 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_4 на 1/3 частину спадкового майна, яке складається з ? частини зазначеної квартири та грошових внесків до Ощадбанку.
21 жовтня 2003 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 на 1/3 частину спадкового майна, яке складається з ? частини зазначеної квартири та грошових внесків до Ощадбанку.
Неповнолітньому сину спадкодавця ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом не видано, у звязку з витребуванням державним нотаріусом дозволу органів опіки та піклування на отримання цього свідоцтва.
З тексту свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 на 1/3 частину спадкового майна, виданого 21 жовтня 2003 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори вбачається, що на іншу 1/2 частину квартири свідоцтво про право на спадщину не видавалося.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2012 року за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/3 частину спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину вказаної квартири після смерті її сина ОСОБА_3. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 2 червня 2003 року, видане державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 на 1/3 частину спадкового майна ОСОБА_3, померлого 1 грудня 2002 року, яке складається з 1/2 частини квартири № 38 в будинку № 27 корпус 4 по вулиці Космонавтів в м. Одесі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.03.2015 року розяснено рішення апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2012 року, а саме що при постановленні рішення апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2012 року було встановлено, що спадковим майном після смерті ОСОБА_3, померлого 01 грудня 2002 року, є уся квартира № 38 в будинку № 27 корпус 4 по вулиці Космонавтів в м. Одесі, а не ? частина квартири, як зазначено у свідоцтвах про право на спадщину за законом від 02 червня 2003 року на імя ОСОБА_4 та від 21 жовтня 2003 року на імя ОСОБА_2, тобто склад спадкового майна зазначений у свідоцтвах був визначений неправильно. Оскільки спадкоємці ОСОБА_4 (дружина), ОСОБА_6А.(мати), ОСОБА_1 (син) прийняли спадщину шляхом звернення з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори, їх частки визначаються рівними згідно зі ст.529 ЦК УПСР (1963 року) тобто кожний з них має право на 1/3 частину спадкового майна.

Проаналізувавши вищевказані документи, суд приходить до висновку, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 25 квітня 2012 року була розподілена спадщина, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 між двома спадкоємцями дружиною покійного ОСОБА_4 та його матірю ОСОБА_2, судом визнано право власності на спадкове нерухоме майно, яке мало б належати спадкоємцям за законом. Ухвалою від 12.03.2015 року про розяснення рішення апеляційного суду Одеською області від 25.04.2012 року встановлено, що доля спадкоємця ОСОБА_1 сина покійного також становить 1/3 частку вказаної квартири, про те половина з цієї частки (1/6) в даний час зареєстрована за відповідачкою ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірної квартири виданого Сьомою одеською нотаріальною конторою 21 жовтня 2003 року, а інша 1/6 частка залишилася зареєстрованою за померлим ОСОБА_3, тому що не була розподілена між спадкоємцями ні за рішенням суду, ні шляхом видачі свідоцтв в державній нотаріальній конторі. В ухвалі від 12.03.2015 року колегія суддів розяснює ОСОБА_1, що він має право звернутися до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірної квартири виданого Сьомою одеською нотаріальною конторою 21 жовтня 2003 року ОСОБА_2, а потім отримати належну йому 1/3 частку у спадщині.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1 він не має наміру оскаржувати свідоцтво про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори 21 жовтня 2003 року ОСОБА_2, ці обставини позивач підтвердив і у уточненій позовній заяві, тому з врахуванням положень цивільно-процесуального кодексу, згідно з яким предявлення позову є правом а не обовязком субєкта права, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_2 корпус 4 в місті ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_3, померлого 01 грудня 2002 року.

З викладених вище підстав, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 син померлого ОСОБА_3, спадкоємиць щодо майна померлого за законом, яка виявив бажання прийняти спадщину та заявив про це у встановленому законом порядку та у визначені законодавством строки, тому у відповідності до вимог ст.529,5480549 ЦК УРСР за ним слід визнати право власності на 1/6 частину однокімнатної ізольованої квартири № 37 в будинку № 27 корпус 4 по вулиці Космонавтів в місті Одесі, яка складається в цілому з однієї житлової кімнати та підсобних приміщень корисною площею 31,9 кв.м., загальною площею 32,9 кв.м. в тому числі житловою -17,1 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 01 грудня 2002 року.

Керуючись ст.ст. 529, 548-549 ЦК УРСР, ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 88, 209, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 01 грудня 2002 року задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_3 корпус 4 в місті ОСОБА_5, загальною площею 32,9 квадратних метрів, в тому числі житловою 17,1 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 01 грудня 2002 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.

Головуючий: