Справа № 175/1811/15-ц
Провадження № 2/175/728/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 листопада 2015 року смт. Ювілейне

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 43 978 грн. 59 коп., а також понесені ним, при розгляді справи, судові витрати. В обґрунтування своїх вимог у позовній заяві зазначає, що 11 липня 2014 року між ним та відповідачем було укладено розписку, в момент укладання якої він передав відповідачу грошові кошти в сумі 37 813 00 грн., а відповідач, в свою чергу, зобовязався їх повернути не пізніше 31 серпня 2014 року, про що того ж дня відповідачем була власноруч складена розписка. Оскільки до укладання договору позики у нього з відповідачем передували дружні стосунки, то в розписку вони не стали вносити відповідальність, яку він понесе у випадку неналежного виконання зобовязань. Однак відповідач взятих на себе зобовязань не виконав. Тому він змушений звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за II півріччя 2013 року від 01 лютого 2014 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів цивільної справи, що 11 липня 2014 року ОСОБА_1 надав в борг ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 37 813,00 грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_2, від 11 липня 2014 року (а.с. 4).

За вищевказаних обставин та вимог матеріального закону суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладено договір позики. Доказів повернення вказаної грошової суми позивачу матеріали справи не містять.

Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 533 ЦК України Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до Положень про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 496 (із змінами та доповненнями), офіційний курс гривні до іноземних валют та банківських металів установлюється щоденно для вільно конвертованих валют.

При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем та вважає, що він відповідає вимогам закону та умовам укладеного договору позики.

Таким чином, загальна сума боргу за договором позики становить 43 978, 59 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 533, 525, 526, 1046, 1047, ЦК України, ст.ст. 57-60, 77, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позивні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії АМ№ 831189, виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 11 липня 2014 року у розмірі 43 978, 59 грн., (сорок три тисячі девятсот сімдесят вісім гривень, пятдесят девять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії АМ№ 831189, виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 440 грн., (чотириста сорок гривень).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, тобто до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя А.М. Шабанов