Справа № 463/614/15 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р.
Провадження № 22-ц/783/3023/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді: Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

з участю: позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_2 до Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_3, про скасування рішення Узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів, -

встановила:

в лютому 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_2 звернулись з вказаним вище позовом до Львівської міської ради, за участю третьої особи - ОСОБА_3, та просять скасувати рішення Узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради від 05.12.2014 року, протокол № 134, в частині погодження меж між земельними ділянками по лінії А-Б відповідно до акту обстеження та показу меж земельної ділянки від 26.02.2014 року, виготовленого ТзОВ «Геодезично-будівельний стандарт», за зверненням ОСОБА_3

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року відкрито провадження у справі за зазначеним позовом.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року, з врахуванням ухвали цього ж суду від 11 лютого 2015 року про виправлення описки, задоволено заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і забезпечено позов шляхом заборони Львівській міській раді вчиняти дії з погодження ОСОБА_3 проекту землеустрою з відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, а також заборонено його розгляд і затвердження на сесії Львівської міської ради.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_3, просить її скасувати, посилаючись на те, що така ухвала є незаконною, винесеною з грубим порушенням принципів цивільного судочинства. Одночасно апелянт зазначає, що обраний судом вид забезпечення є неспівмірним із заявленими позивачами вимогами, жодним чином не обґрунтовано, у який спосіб погодження проекту землеустрою Львівською міською радою може вплинути на розгляд справи по суті та не досліджено ризиків, які можуть стати підставою для унеможливлення чи ускладнення виконання такого рішення.

Інші учасники (сторони) та третя особа по справі у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення щодо часу та місця розгляду справи.

За таких обставин, у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали та обставини справи, законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, у зазначеній постанові (пункти 4, 10) Пленум Верховного Суду України, розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 7 цієї Постанови передбачено, що ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Задовольняючи заяву позивачів про забезпечення позову, суддя виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема архівного витягу рішення виконавчого комітету Львівської міської ради депутатів трудящих за № 1221 від 01 вересня 1953 р. «Про розгляд матеріалів по обміру земель по кварталах» по кварталу № 350 залишено в користуванні при будинку № 5 (будинок в якому проживають позивачі та які є власниками квартир у ньому) 736,40 кв. м.

Зібраними матеріалами підтверджується, що між сторонами існує дійсний спір щодо правового статусу спірної земельної ділянки (прибудинкової території, цільового призначення та використання), її конфігурації, площі і суміжних землекористувачів.

Відтак, з урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком районного суду щодо обґрунтованості припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, судом першої інстанції правильно і всебічно встановлено всі обставини справи та прийнято ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Відповідно до положень ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бакус В.Я.

Судді: Гірник Т.А.

Левик Я.А.