УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Писана Т.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Сумської області від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 09 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Залізпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 червня 2015 року, з урахуванням додаткового рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 червня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Залізпром» (далі - ТОВ «Залізпром») на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі за період з 01 січня 2013 року по 01 серпня 2013 року в розмірі 25 824,65 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 53 684,52 грн, а всього - 79 509,17 грн без урахування податків, які підлягають стягненню в обов'язковому порядку. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 27 серпня 2015 року, з урахуванням ухвали апеляційного суду Сумської області від 09 вересня 2015 року про виправлення описки, рішення та додаткове рішення місцевого суду змінено. Позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Залізпром» на користь ОСОБА_2 заробітну плату за період з травня 2013 року по 01 серпня 2013 року в розмірі 15 845,06 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 28 452,80 грн, а всього - 44 297,86 грн, з відрахуванням з вказаної суми передбачених законом податку з доходів фізичних осіб та єдиного соціального внеску. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить вказані рішення та ухвалу апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення та додаткове рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

За змістом ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13, при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України щодо дослідження нових доказів, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності й надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно здійснив перерахунок належної до виплати позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та застосував співмірність, враховуючи роз'яснення, викладені в абз. 2 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13.

Встановлено, що апеляційний суд, всебічно та повно дослідив обставини справи і дійшов правильного висновку про задоволення позову частково, в зв'язку з чим обґрунтовано змінив рішення місцевого суду.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Сумської області від 27 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 09 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Залізпром» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.О.Писана