Справа № 639/5397/15
№2/639/ 1646/15
РІШЕННЯ

Іменем України

/заочне/

23 листопада 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,

за участю секретаря - Тущенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Жовтневий РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

Встановив:

10 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком № 22, що знаходиться за адресою: м. Харків вул. Колонна, та зняти його з реєстраційного обліку по вказаній адресі.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що згідно з договором дарування від 23.04.1998 року вона є власником житлового будинку № 22 з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Колонна у м. Харкові. Разом з нею у зазначеному будинку зареєстрований але не проживає відповідач ОСОБА_2 Він не є членом її сімї, у зазначеному будинку ніколи не проживав та його особистих речей у будинку немає. Позивач зазначила, що вона самостійно сплачує комунальні послуги, займається ремонтом та благоустроєм будинку, відповідач у цьому участі не приймає. Відповідач більш строку встановленого ст.ст. 71,72 ЖК України без поважних причин відсутній за місцем реєстрації, тому вона вважає, що він втратив право користування житлом. Тому позивач вимушена була звернутися до суду з зазначеним позовом, з приводу визнання відповідача таким, що втратив право користування квартири.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав пояснення аналогічні вищенаведеному.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом надання повідомлення до редакції газети Слобідський край».

Третя особа- Жовтневий РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській у судове засідання не зявилася , надали суду заяву, згідно якої просили розглядати справу буз участі їх представника.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 22 з надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Колонна у м. Харкові згідно договору дарування від 23.04.1998 року (а.с.5).

Як вбачається з домової книги у належній позивачу житловому будинку по вул. Колонній , 22 в м. Харкові у 1995 році зареєстровано ОСОБА_2.

ОСОБА_2 було зареєстровано у спірному будинку як члена сімї зі згоди попереднього власника ОСОБА_3.

Позивач у позовній заяві та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні , посилаються на те, що ОСОБА_2 не являється членом сімї позивача , у будинку ніколи не мешкав, позивач самостійно сплачує комунальні послуги. Відповідач більш строку , передбаченому ст. 71 , 72 ЖК України без поважних причин відсутній за місцем реєстрації, у звязку з чим втратив право користування вищевказаним житловим будинком. З посиланням на ст. 391 ЦК України позивач вважає , що має право вимагати усунення перешкод в розпорядженні своїм майном .

Положення ст.ст.71,72 ЖК України, на які посилались позивач та її представник , регламентують питання користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду. Спірний будинок належить позивачці ОСОБА_1 на праві власності і тому ст.ст.71,72 ЖК України не поширюється на спірні правовідносини.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 , 405 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК УРСР), які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно до ч.1 ст.156 ЖК УРСР члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До спірних правовідносин підлягають застосування положення ст. 405 ЦК України щодо втрати права на користування житлом в будинку , що належить громадянину на праві власності , у разі відсутності особи без поважних причин понад один рік .

Застосування положення ст. 391 ЦК України, є не достатнім для вирішення правовідносин, які виникли між сторонами у справі.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Відповідно до ст.. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права у спосіб передбачений законом.

Позивач звернувся до суду за захистом свого права шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням не у спосіб передбачений законом.

Керуючись ст. . 3,4, 8,10,15,16, 60,209,212-215,218 ,224-226 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя І.В. Іванова