Справа № 522/6362/15-ц
Провадження № 2/522/5630/15
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

«23» червня 2015 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Погрібного С.О.

за секретаря судового засідання Солодкої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі питання про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 8 000,0 гривень, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня предявлення і до дня досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання зявилась позивачка, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. У судовому засіданні також пояснила, що сторони не є громадянами України, а також що в Україні вони перебувають без законних підстав, посвідки на проживання в Україні й реєстрації місця проживання.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату судового засідання повідомлявся за адресою, вказаною позивачем.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що провадження підлягає закриттю з наступних причин.

Позивачка, згідно з паспортом громадянина, є громадянином Азербайджанської республіки, прибула до України без оформлених на проживання в ній документів та дозволів, перебуває в державі без достатніх для нього підстав. Право на постійне або тимчасове проживання в Україні позивачка не отримала.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент це ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється, зокрема, в тому, що хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

Таким чином, наявність у вказаній справі обох сторін позивача та відповідача, які не є громадянами України, характеризують спірні правовідносини, що виникли між сторонами, як такі, що відбуваються за участю іноземного елементу.

При цьому, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні.

За відомостями, наданими адресно-довідковою службою Державної міграційної служби України, відповідач не значиться зареєстрованим за місцем проживання в Одеській області.

Згідно з відповіддю ГУ ДМС України в Одеській області №8895 від 15.06.2015 року, відповідач за обліками діючих та архівних карток зареєстрованим не значиться. До підрозділів служби з клопотанням про отримання дозволу на імміграцію, документування посвідкою на тимчасове проживання не звертався, до відділу у справах біженців УСБІ ГУ ДМС України в Одеській області з письмовим клопотанням про набуття статусу біженця або додаткового захисту не звертався.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Наведене загальне правило надає національний статус лише тим іноземним громадянам, які перебувають в Україні на законних підставах. Таких законних підстав перебування в Україні сторони у цій справі не мають, відповідно, не користуються тими правами, що надані громадянам України, в тому числі правом на звернення до суду України за вирішенням свого спору, що також не має правового звязку з юрисдикцією України.

Зазначені обставини свідчать про те, що сторони не мають в Україні правомірно набутого місця проживання, що позбавляє позивача права звертатися до суду в Україні з вимогами про стягнення з відповідача аліментів на утримання її неповнолітніх дітей.

Перебування позивачки без відповідних дозвільних документів в Україні порушує її публічний порядок, з огляду на що відкриття провадження у справі за її позовом, розгляд справи та постановлення рішення по суті вимог є неможливим.

Сторони також з інших підстав не підпадають під юрисдикцію України, користуючись у спірних правовідносинах своїм особистим законом попереднім місцем проживання в країні свого громадянства.

Позивачка, будучи громадянкою іншої країни, вправі звернутися до компетентного органи країни свого громадянства щодо вирішення виниклого спору за правилами цієї країни, оскільки не набула статусу, який би передбачав для неї права на звернення до суду в Україні.

Таким чином, враховуючи, що у суду відсутні відомості щодо того, що відповідач має місце проживання в Україні, зазначена цивільна справа з іноземним елементом не підлягає розгляду цим судом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.4 ч.1 ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 205 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ С.О. ПОГРІБНИЙ