Справа № 315/581/15-ц
Номер провадження № 2-н/315/27/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2015 року м. Гуляйполе

Суддя Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О., розглянувши заяву комунального підприємства «Комунсервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

02.06.2015 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг з ОСОБА_1 в сумі 2487,22 грн.

10.06.2015 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О. заяву про видачу судового наказу залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання вказаної ухвали.

17.06.2015 року до суду надійшла заява заявника з доданими письмовими документами на виконання ухвали про залишення заяви без руху.

Заявник просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з березня 2012 року по квітень 2015 року в сумі 2487,22 грн.

Розглянувши надані заявником матеріали, вважаю за необхідне відмовити у прийнятті заяви з наступних підстав.

За змістом ст. 98, п.2 ч.3 ст. 100, статті 103 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги ст. 58 і 59 ЦПК України щодо належності та допустимості доказів.

Наявність спору про право (п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Вказана позиція викладена в п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", далі - Пленум ВССУ № 14 від 23.12.2011 року.

В матеріалах справи міститься копія заочного рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 10.04.2013 року у справі № 315/335/13-ц, яким задоволено позов КП «Комунсервіс» Гуляйпільської міської ради Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті комунальних послуг з водопостачання, водовідведення та вивозу твердих побутових відходів за період з 01.03.2012 року по 01.02.2013 року в сумі 936,82 грн.. Також, в матеріалах є наявними копія постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 38778576 від 11.07.2013 року з виконання виконавчого листа № 315/335/13-ц виданого 12.06.2013 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «Комунсервіс» відшкодування боргу в сумі 936,82 грн. та копія постанови державного виконавця ВДВС Гуляйпільського РУЮ Запорізької області від 26.09.2013 року про повернення вказаного виконавчого листа без виконання. Правом повторного звернення виконавчого листа до примусового виконання стягувач не скористався.

Під час розгляду справи в порядку наказного провадження суд позбавлений можливості закрити провадження за частиною вимог, які вже були предметом розгляду у суді.

Викладене також узгоджується із позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», яка закріплена у п.11 постанови № 14 від 23 грудня 2011 року, з якої вбачається, що, враховуючи, що розділом ІІ ЦПК процедура розгляду заяв у наказному провадженні полягає у видачі судового наказу, не може бути застосовано наступні процесуальні інститути: призначення справи до судового розгляду; забезпечення доказів; призначення експертизи; передача справи до іншого суду за підсудністю; заміна неналежної сторони; зупинення провадження; закриття провадження у справі; залишення заяви без розгляду.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

З огляду на зазначене можна зробити висновок про те, що вимога, яка зазначена в заяві про видачу судового наказу повинна бути безумовною та безспірною.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, cуддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Таким чином, оскільки є рішення, яке набуло законної сили за період, з врахуванням якого заявник прохає стягнути суму боргу, тобто в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких вже була предметом розгляду суду, є підстави рахувати про наявність спору про право.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 95, 96, 100, 101 ЦПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у прийнятті заяви комунального підприємства «Комунсервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості по оплаті комунальних послуг з ОСОБА_1.

Розяснити комунальному підприємству «Комунсервіс» його право на звернення з вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду (судді), якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: підпис: Копія вірно: Суддя: ОСОБА_2