№ 2-0/325/49/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., при секретарі Орманджи Ф.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Приазовське Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою (дослівно) про встановлення факту родинних відносин, в якій вказує, що 01.12.2015 року в смт.Новоасилівка Приазовського району помер її рідний батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири і права на земельну частку (пай). Квартиру померлий заповів ОСОБА_2, яку за життя вважав внучкою, а право на земельну частку (пай) залишилося не охоплене заповітом. Заявник, яка двічі змінила прізвище у зв'язку з укладенням шлюбів, є спадкоємцем по закону, але не має змоги оформити спадщину, так як документально не може підтвердити родинність із батьком, бо в її свідоцтві про народження ОСОБА_3 батьком не зазначений. На момент народження заявниці - 03.07.1962 року (з 1960 року по 25.04.1980 року) її мати проживала з батьком без реєстрації шлюбу. Заявник, вказуючи про те, що інших відомих спадкоємців немає, просить встановити факт, що померлий ОСОБА_3 є її рідним батьком.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, підтримує в повному обсязі свої вимоги і просить їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій вказала, що вона наполягає на задоволенні вимог заявлених ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що виходячи із змісту викладених обставин у заяві, предметом її є не встановлення факту родинних відносин, як зазначено у заяві, що регулюється п.1ч.1ст.256 ЦПК України, а факт батьківства, відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, яка передбачає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матірю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

В пункті 3 цієї постанови наведені роз'яснення про те, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, при розглядів справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення викладені роз'яснення про те, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матірю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР.

Враховуючи те, що заявник народилася 03.07.1962 року, суд при вирішенні справи застосовує положення ст.53 Кодексу про шлюб та сімю Української РСР, якою передбачено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 335785 від 03.12.2015 року ОСОБА_3 помер 01.12.2015 року у віці 83 роки в смт. Новоасилівка Приазовського району Запорізької області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1425305 від 23.07.1962 року, матір'ю ОСОБА_4, яка народилася 03.07.1962 року в смт.Нововасилівка є ОСОБА_5. Відомості про батька в свідоцтві не зазначені.

Заявник ОСОБА_4 на теперішній час має прізвище ОСОБА_1, що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-НО № 436514 від 18.07.1981 року і свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖС № 488621 від 04.08.1987 року із ОСОБА_6, а також свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 462308 від 12.10.1992 року із ОСОБА_7

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3 від 22.12.21015 року державна реєстрація народження ОСОБА_4 проведена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 435085 від 25.04.1980 року судом встановлено, що 25.04.1980 року громадяни ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уклали шлюб, після чого їм присвоєні прізвища (відповідно) ОСОБА_3 і ОСОБА_3.

Згідно довідки Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 1401 від 08.12.2015 року ОСОБА_3 був зареєстрований та мешкав з 1960 року по день смерті 01.12.2015 року за адресою: вул. Кооперативна, 90 смт. Новоасилівка і відомими спадкоємцями є дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 і за заповітом онука ОСОБА_2, які зареєстровані за адресою: в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Вище наведені відомості про двох відомих спадкоємців також підтверджується матеріалами спадкової справи № 58334893, відкритої після померлого 01.12.2015 року ОСОБА_3, Приазовською районною державною нотаріальною конторою Запорізької області, копії яких витребувані та отримані судом відповідно до ч.2ст.235 ЦПК України.

Із копії заповіту від 17.10.2012 року встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, заповідав ОСОБА_2 квартиру.

Відповідно до копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЗП № 002509 від 06.12.2006 року, ОСОБА_3 має право на земельну частку (пай) 11,78 в умовних кадастрових гектарах.

Таким чином судом встановлено, що право на земельну частку (пай) входить до складу спадщини, згідно ст.1218 ЦК України, заповітом це право не охоплене, а тому, воно може бути успадковане спадкоємцями першої черги, до яких відноситься донька померлого, відповідно до ст.1261 ЦК України.

Із письмових заяв ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, і ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, які проживають в ІНФОРМАЦІЯ_7, в будинках (відповідно) №87 і №97/7, справжність підписів яких засвідчена секретарем Нововасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області 21.12.2015 року, встановлено, що ОСОБА_3 з 1960 року проживав і вів спільне господарство разом із матір'ю заявниці ОСОБА_5. Шлюб зазначених осіб був не зареєстрованим до 1980 року, але за життя ОСОБА_3 визнавав ОСОБА_1 своєю рідною дочкою, яка ставилася з повагою до нього, як до свого батька. В цих заявах вказані особи зазначили, що їм відомо про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання свідка та у зв'язку з похилим віком, прибути в судове засідання вони не можуть.

Досліджені в судовому засіданні докази безспірно підтверджують, що померлий ОСОБА_3 визнавав заявницю своєю дочкою, піклувався про неї та виховував, але в свідоцтві про народження ОСОБА_1 не був записаний батьком, відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері, яка не перебувала на той час в шлюбі з ОСОБА_3В.).

У зв'язку з викладеним суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заявника, які є обґрунтованими та підтверджені, дослідженими в судовому засіданні, доказами.

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для охорони її прав та інтересів, створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, як спадкоємця першої черги після померлого батька. Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 209, 212, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, на підставі ст.ст. 53, 55 Кодексу про шлюб та сімю УРСР, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення факту батьківства, задовольнити.

Встановити факт батьківства громадянина України ОСОБА_3, який помер 01 грудня 2015 року в селі Воскресенка Приазовського району Запорізької області відносно ОСОБА_5 (за шлюбом - ОСОБА_2) ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_9.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.П. Пантилус