У х в а л а

25 травня 2015 року м. Київ
Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права на обов'язкову частку у спадковому майні,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України із зазначеною заявою, яка не відповідає вимогам ст.ст. 357, 358 ЦПК України.

Так, зі змісту заяви, зокрема сторінки четвертої, вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву з підстав, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, а саме:

неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах;

невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У зв'язку з цим, заявниці відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 357 ЦПК України слід уточнити обґрунтування підстави перегляду судового рішення, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, зазначивши у заяві, які саме норми матеріального права неоднаково застосовані судом касаційної інстанції.

Для прикладу наявності підстав подання заяви, передбачених п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, заявниця додає копії постанов:

Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року;

Пленуму Верховного Суду УРСР від 23 березня 1984 року.

Однак, ураховуючи що ОСОБА_1 подає заяву з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, то згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 358 ЦПК України до заяви потрібно додати копії різних за змістом судових рішень, під якими слід розуміти судові рішення суду касаційної інстанції, оскільки Верховний Суд України вирішує питання про наявність чи відсутність неоднакового застосування норм матеріального права виключно судом (судами) касаційної інстанції.

Зазначені постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року та постанова Пленуму Верховного Суду УРСР від 23 березня 1984 року не можуть бути прикладами неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України), оскільки вони прийняті не в касаційному порядку та не за результатами розгляду касаційних скарг.

Слід також зазначити, що за правилами п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України на підтвердження підстави подання заяви - невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України), додається копія постанови Верховного Суду України, прийнята за результатами перегляду судових рішень, якою є лише постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 лютого 2013 року, надана як приклад заявницею.

Постанова Пленуму Верховного Суду УРСР від 23 березня 1984 року не може бути прикладом підстави подання заяви, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, оскільки така постанова прийнята за результатами розгляду протесту заступника Прокурора УРСР.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України у разі встановлення, що заяву подано без додержання вимог ст.ст. 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог ст.ст. 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

Керуючись ст.ст. 354, 357, 358 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень залишити без руху та надати заявниці строк до 30 червня 2015 року для усунення зазначених недоліків заяви.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України А.Г. Ярема