Справа 150/416/14-ц
Провадження по справі №8/150/25/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2015 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Суперсона С.П.,

при секретарі Гендзьорі О.О.,

за участю: представника позивача в справі - Вінницького регіонального управління ДСФУ «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та третьої особи на стороні позивача в справі - Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» - Степанюка Д.О.,

представників відповідача в справі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення в справі за позовом Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» до ОСОБА_4, третя особа Державна спеціалізована установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення заборгованості по сплаті кредиту за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_4 з заявою про перегляд заочного рішення в справі за позовом Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» до ОСОБА_4, третя особа Державна спеціалізована установа «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про стягнення заборгованості по сплаті кредиту за нововиявленими обставинами.

Представники ОСОБА_4 заяву підтримали та просили суд її задовольнити, крім того, заявили клопотання про застосування позовної давності до заборгованості по пені.

Представник Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» та Державної спеціалізованої установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви, у зв'язку з необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов наступного висновку.

Заочним рішенням Чернівецького районного суду від 16 червня 2014 року позовні вимоги Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом та пені згідно кредитного договору №03/09 від 17 серпня 2009 року було задоволено та вирішено: Стягнути з ОСОБА_4 на користь Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» 27573 /двадцять сім тисяч п'ятсот сімдесят три/ гривні заборгованості за користування кредитом, 101568 /сто одну тисячу п'ятсот шістдесят вісім/ гривень97 копійок відсотків за користування кредитом та пеню на день проведення розрахунку в розмірі 70833 /сімдесят тисяч вісімсот тридцять три/ гривні 50 копійок, всього на загальну суму 199975 /сто дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять/ гривень 47 копійок.

8 серпня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до Чернівецького районного суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення за ново виявленими обставинами.

Так, в ході судового розгляду справи, ухвалою суду від 5 вересня 2014 року заочне рішення було скасовано , а провадження у справі зупинено до вирішення апеляційним судом Вінницької області питання в кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України /том 1 а.с. 195-195/.

Проте, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 6 жовтня 2014 року вказану вище ухвалу було скасовано, проте лише в частині зупинення провадження у справі та направлено до суду першої інстанції для продовження судового розгляду /том 1 а.с.221-222/.

Враховуючи, що ухвалою Чернівецького районного суду заочне рішення у справі за позовом Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом та пені згідно кредитного договору №03/09 від 17 серпня 2009 року скасоване, а у відповідності до вимог ч.2 ст.365 ЦПК України, розглянувши заяву про перегляд рішення у зв'язку із ново виявленими обставинами, суд може скасувати судове рішення і прийняти нове судове рішення, суд вважає за необхідне прийняти нове рішення.

Отож, в ході судового розгляду вказаної справи знайшли свого повного підтвердження наступні обставини.

17.08.2009 року між Вінницьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №03/09.

Відповідно до п.1.1 кредитного договору від 17.08.2009 року предметом договору є надання ОСОБА_4 довгострокового пільгового кредиту в розмірі 256083 гривні на будівництво житла на підставі Закону України «Про державний бюджет України на 2009 рік», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку використання у 2009 році коштів, передбачених у державному бюджеті для формування статутного капіталу Фонду з подальшим спрямуванням на виконання Державної програми забезпечення молоді житлом» від 08.04.2009 році, №324, Положення про порядок надання довгострокових пільгових кредитів на будівництво житла молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам, які згідно із законодавством визнані такими, що потребують поліпшення житлових умов, у 2009 році за рахунок коштів статутного капіталу Фонду з відсотковою ставкою 14% річних, затвердженого рішенням правління Фонду від 10.08.2009 року (Протокол №20), строком повернення 112 кварталів, починаючи з дати укладення Кредитного договору /а.с. 9/.

Кредит за цим договором надається на будівництво житла, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 з вбудованим офісними приміщеннями АДРЕСА_2 /п.1.2 Кредитного договору/.

Відповідно до умов укладеного Кредитного договору ОСОБА_4 як Позичальник збов'язалася виконати вимоги цього Договору в повному обсязі та в обумовлені цим Договором строки; з дати нарахування коштів кредиту на особистий рахунок Позичальника в банку - агенті, що зазначений в п.2.3 цього Договору, протягом кожного кварталу, але не пізніше останнього робочого дня звітного кварталу, сплачувати суми коштів, що визначені у розрахунку розміру щоквартальних платежів (додаток 2 до цього Договору), на рахунок регіонального управління Фонду, вказаний у п.1.3 цього Договору, до повного виконання зобов'язань за цим Договором /п.4.2.1, п.4.2.3 Кредитного договору/.

Відповідно до п.1.2 Порядку обслуговування державного бюджету за видатками та операціями з надання та повернення кредитів, наданих за рахунок коштів державного бюджету, затвердженого наказом Державного казначейства України від 25.05.2004 року, №89 кредитуванням є операції, пов'язані з наданням коштів з державного бюджету на умовах повернення, платності та строковості, у результаті яких з*являються зобов'язання позичальника перед бюджетом (надання кредитів, бюджетних позичок та фінансової допомоги на поворотній основі), та операції, пов'язані з повернення цих коштів до бюджету.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем/ у строк та в порядку, встановлені договором.

Розрахунок розміру щоквартального платежу з погашення кредиту та сплата відсотків за користування ним здійснюється регіональним управлінням Фонду відповідно з Додатком 2 до цього Договору, який є невід'ємною частиною цього договору /а.с. 19/.

Відповідно до п.2.5 Кредитного договору нарахування відсотків за користування кредитом встановлюється у розмірі 14 відсотків річних суми зобов'язань за кредитом. Надання відсотків за користування кредитом починається з дати укладення кредитного договору.

Відповідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

ОСОБА_4 зобов'язання як Позичальника, взяті на себе за Кредитним договором не виконуються, погашення кредиту і відсотків за користування кредитом не здійснюється, у зв'язку із чим виникла заборгованість перед Вінницьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву».

Вінницьким регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було направлено ОСОБА_4 претензію від 01.11.2013 року за №979 з вимогою погасити всю суму заборгованості по кредиту, яка станом на 31.10.2013 року складала 23001 грн. та відсотки за користування кредитом в розмірі 87587,95 гривень, всього на загальну суму 110588,95 гривень /а.с. 22/.

Однак, як свідчить відповідь ОСОБА_4 від 06.11.2013 року, адресована Вінницькому регіональному управлінню Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Позичальник не має наміру сплачувати кредитну заборгованість і претензію не визнає /а.с. 24/.

Станом на 09.04.2014 року заборгованість ОСОБА_4 як Позичальника відповідно до Кредитного договору становить 27573 гривень, відсотки за користування кредитом в сумі 101568,97 копійок /а.с. 25/.

Таким чином, внаслідок порушення ОСОБА_4 як позичальником своїх зобов'язань, передбачених Договором, щодо сплати частин кредиту, відсотків за користування кредитом, Фонд, скориставшись відповідно до норм законодавства та умов кредитного договору №03/09 від 17.08.2009 року правом у випадку неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором, вимагає від Позичальника повернення кредиту, відсотків за користування кредитом.

Згідно з ст. 526, 530, ч. 2 ст. 651, ч. 5 ст. 653 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлені строки.

Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо погашення суми кредиту, що є істотним порушенням договору кредиту, укладеного між сторонами, оскільки, Вінницьке регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» внаслідок такого порушення позбавлене можливості отримати суму кредиту, на що позивач розраховував при укладенні договору, суд вважає обґрунтованою та доведеною вимогу позивача щодо стягнення з ОСОБА_4 на його користь заборгованість за користування кредитом в розмірі 27573 /двадцять сім тисяч п'ятсот сімдесят три/ гривні та відсотки за користування кредитом в розмірі 101568 /сто одну тисячу п'ятсот шістдесят вісім/ гривень 97 копійок відсотків за користування.

Проте, суд вважає необґрунтованою вимогу про стягнення пені в сумі 70 833,50 грн. за період з 01.04.2011 року по 09.04.2014 року виходячи із наступного.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Окрім того, відповідно до договору, у кожному випадку несплати або часткової сплати визначеного згідно з Додатком 2 до цього договору щоквартального платежу до останнього дня звітного кварталу у період виконання зобов'язань за кредитним договором, Позичальник сплачує на рахунок регіонального управління Фонду пеню в розмірі 0,5% суми зобов'язань за кредитом, строк виконання яких настав, за кожний день прострочення /п.5.2.1 Кредитного договору/.

Виходячи зі змісту ст.ст. 549-551 ЦК України, якими передбачено сплату неустойки у разі порушення, невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, позивачем нараховано пеню в розмірі 70833 /сімдесят тисяч вісімсот тридцять три/ гривні 50 копійок .

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки /штрафу,пені/, позовна давність встановлена в 1 /один/ рік.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи, що уповноваженими представниками ОСОБА_4 в судовому засіданні було заявлено про застосування позовної давності до заборгованості по пені з 01.04.2011 року по 09.04.2013 року включно, а також те, що пеня є лише санкцією за невиконання грошового зобов'язання, а не основним боргом, а тому будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може, відтак, при зменшенні штрафу (пені) позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані; крім стягнення штрафу (пені), позивач нараховує та стягує проценти, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем; сума пені, суд вважає за необхідне позовні вимоги Фонду в цій частині залишити без задоволення.

Тому, розмір заборгованості ОСОБА_4 по сплаті пені підлягає розрахунку починаючи з 10.04.2013 року по 09.04.2014 року.

Розрахунок заборгованості ОСОБА_4, по пені має наступний вигляд:

№п/пДата, з якої нараховується пеня за несвоєчасне погашення суми зобов'язання за кредитним договоромСума зобов'язання за кредитом, строк виконання яких настав, грн..Період, за який стягується пеняКількість календарних днів простроченняРозмір нарахованої пені /грн../
110.04.2013 2286,0010.04.2013-09.04.1,95
201.07.20132286,0001.07.2013 - 09.04.4,69
301.10.20132286,0001.10.2013 - 09.04.3,13
401.01.20142286,0001.01.2014 - 09.04.,57
501.04.20142286,0001.04.2014 - 09.04.20149102,87
ВСЬОГО11 430хх10 824,21

З наведеного, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача по справі пені в розмірі 10 824,21 грн.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Враховуючи, що на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України, позивачу було відстрочено сплату судового збору до винесення рішення по справі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1999,75 грн.

На підставі ст., ст.525, 526, 538, 549- 551, 611, 614 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 209, 212-215, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» 27573 /двадцять сім тисяч п'ятсот сімдесят три/ гривні заборгованості за користування кредитом, 101568 /сто одну тисячу п'ятсот шістдесят вісім/ гривень97 копійок відсотків за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Вінницького регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» пеню в розмірі 10 824 /десять тисяч вісімсот двадцять чотири/ гривні 21 копійка.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 1999 /одну тисячу дев'ятсот дев'яносто дев'ять/ гривень 75 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення установлених строків, залишається без розгляду, якщо апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Повний текст рішення виготовлено у відповідності до вимог статті 209 ЦПК України.

СУДДЯ СУПЕРСОН С.П.