САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/2040/15-ц
Провадження № 2/206/707/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" листопада 2015 р.

Самарський районний суд міста ОСОБА_1 у складі: головуючого судді- Зайченко С.В., при секретареві- Щербині Є.С., за участю позивача-відповідача - ОСОБА_2, представника позивача-відповідача ОСОБА_3, відповідача-позивача ОСОБА_4, представника третьої особи - ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи - Самарський районний відділ у м. Дніпропетровську ГУДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_6 про усунення перешкод у володіння, користуванні та розпорядженні домоволодінням шляхом виселення, зняття з реєстраційного обліку за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_6 про визнання права на проживання та вселення ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просив усунути йому перешкоди у володінні, користуванні, розпорядженні домоволодінням, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Антарктична, буд. 127, шляхом виселення ОСОБА_4 з домоволодіння без надання йому іншого житла та зняття його з реєстрації, мотивуючи тим, що на підставі договору дарування житлового будинку від 31.01.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального ОСОБА_7 за реєстровим №121, витягу з державного реєстру речових прав на майно про реєстрацію права власності №17176246 від 31.01.2014р. та договору дарування земельної ділянки від 31.01.2014р., зареєстрованого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим №125, з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17180245 від 31.01.2014р., він є власником домоволодіння за № 127 по вулиці Антарктична в м. Дніпропетровську.

Згідно довідки про склад сім'ї від 25.01.2014 року, виданої його матері, в даному домоволодінні зареєстровано три особи: ОСОБА_8, ОСОБА_4 та він, як власник.

Під час проживання у вказаному домоволодінні відповідач ОСОБА_4 зарекомендував себе з геть негативної сторони. Він постійно ображає матір, влаштовує сварки, пиячить. З того моменту, як він привів в будинок ОСОБА_9 й заселив її без будь-якої згоди власника будинку, сумісне проживання з ними стало взагалі нестерпним. Відповідач влаштував підпільний склад овочів та покришок на території домоволодіння, захламляє подвір'я, приводить в непридатність його майно, на виручені грошові кошти з незаконних продажів він постійно проводить гулянки з невідомими особами сумнівної поведінки, вчиняє нетверезі дебоші й серед ночі, не дає можливості нормально жити. На будь-які зауваження припинити безладдя та вести себе пристойно, відповідач ОСОБА_10, погрожує моральними знущаннями та фізичною розправою. Така поведінка також підтверджується характеристикою на ОСОБА_4 й відповідями-реагуваннями на звернення до Самарського районного відділу Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з приводу протиправних дій ОСОБА_10

На даний час він, як законний власник домоволодіння №127 по вулиці Антарктичній в місті Дніпропетровську, має намір спокійно, без постійних сварок, бійок та пияцтва проживати у своїй приватній власності з дружиною, народити дітей, виховувати їх в тихій, дружній, спокійній обстановці поруч з улюбленою бабусею, якій має намір допомагати та яка не буде весь час приймати заспокійливе через заподіяний неспокій відповідачем.

Зараз відповідач не дає йому змоги у повному обсязі користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Таким чином, захист прав та законних його інтересів можливий лише шляхом виселення відповідача за рішенням суду, без надання іншого приміщення та зняття останнього з реєстрації з його нерухомого майна.

В свою чергу ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 в якому просив визнати його право на проживання та вселити в будинок № 127 по вулиці Антарктична в м. Дніпропетровську, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 є його рідним братом, який в обґрунтуванні свого позову наводить факти конфліктів його з матір'ю, влаштування складу овочів, використання подвір'я домоволодіння для власної підприємницької діяльності, яка в наступному начебто приводить в непридатність домоволодіння (майна). До того ж вказує про факти його асоціальної поведінки, яка начебто заважає його нормальному життю. В якості доказів посилається на характеристику квартального комітету та відповідь Самарського районного відділу міліції, який лише дає попередню суб'єктивну оцінку, без дослідження, особистим стосункам, які склалися між членами сім'ї - його матір'ю та ним. Відомості про порушення права власника домоволодіння дані документи не вказують. Звертає увагу суду, що протягом всього часу його проживання в будинку він жодного разу не був притягнутий до адміністративної або до кримінальної відповідальності.

Позивач не наводить суду доказів псування, систематичного руйнування, порушень правил користування та використовування житлового будинку не за призначенням.

Вважає, що його брат зловживає своїм правом власника і бажає скасувати його право на проживання в цьому будинку, яке надала їх мати. Звертає увагу суду, що в матеріалах справи знаходиться договір дарування їх сімейного домоволодіння від 31.01.2014 року. За цим договором їх мати вирішила подарувати брату все належне майно. При цьому будь-яких застережень або прав відносно третіх осіб щодо припинення права на проживання або визначення термінів скасування державної реєстрації таких осіб не визначено, тому його право на проживання з рідним братом (членом сім'ї) в цьому будинку залишається непорушним.

Після того, коли йому стало відомо, що власник житла змінився, він відразу запропонував брату укласти договір найму жилого приміщення відносно займаної ним кімнати у будинку №127, розташованому по вул. Антарктичній у місті Дніпропетровськ, але брат - відмовився. Право на укладання такого договору йому надає ст.61 Житлового договору України, як члену сім'ї власника.

Звертає також увагу, що відповідач незважаючи на відкрите провадження за його позовом, який ще нерозглянутий по суті, шостого квітня без попередження, змінив замки на домоволодінні, заборонив йому доступ до його місця проживання, незважаючи що там залишилися особисті речі. Його звернення до відповідача залишаються без розгляду, Через самоправні дії відповідача, він був змушений звернутися за захистом до міліції, яка прийняла його заяву до розгляду та відкрила провадження.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги за первісним позовом, проти зустрічного позову заперечували та просили відмовити. Позивач-відповідач ОСОБА_2 зокрема зазначив, що спірне домоволодіння йому подарувала мати в 2014 році. Брат ОСОБА_4 не є членом його сім'ї. Він як власник, не давав йому дозволу на вселення в належне йому домоволодіння. В січні 2015 року домоволодіння №127 по вул. Антарктичній в м. Дніпропетровськ він продав. З приводу правових підстав позову пояснив, що в теперешній час змінились обставини позову - спірне домоволодіння належить іншій особі ОСОБА_6, тому в нього немає підстав уточнювати правові підстави свого позову.

Відповідач-позивач ОСОБА_4 наполягав на задоволенні зустрічного позову, а в задоволенні первісного позову ОСОБА_2 просив відмовити повністю.

Представник третьої особи ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що її довіритель ОСОБА_6 16 січня 2015 року придбала домоволодіння за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Антарктична,127. ОСОБА_2 рішенням суду був визнаний таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням. ОСОБА_4 рішенням суду був виселений із вищезазначеного житлового приміщення.

Третя особа за первісним позовом - Самарський РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в ОСОБА_1 явку свого представника в судове засідання не забезпечив, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду невідома.

Заслухав пояснення сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності , суд прийшов до наступного.

За змістом ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд встановив, що 31.01.2014р. ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Антарктична, буд. 127 м. Дніпропетровськ, що підтверджується договором дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 зареєстрованого в реєстрі № 121, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 17176246 (а.с.5-7 т.1).

31.01.2014р. ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,0442га, що розташована по вул. Антарктична, буд. 127 м. Дніпропетровськ, що підтверджується договором дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7 зареєстрованого в реєстрі № 125, зареєстрованого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 17180245 (а.с.8-10 т.1).

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно ч. ч 1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. ч 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. ч 3,4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

16 січня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться по вул. Антарктична, буд 127 в м. Дніпропетровськ загальною площею 79,2 кв.м., який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №51 (а.с.49,50 т.2).

16 січня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки №127 по вул. Антарктичній площею 0,0442 га, кадастровий номер :09:185:003, буд 127, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим №54 (а.с.51,52 т.2).

Право власності на домоволодіння та земельну ділянку по вул. Антарктична,127 в м. Дніпропетровську зареєстровано за ОСОБА_6, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав та їх обтяжень (а.с.53-56 т.2).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2015 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком №127 по вул. Антарктичній у м. Дніпропетровську із зняттям з реєстраційного обліку.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2015 року позов ОСОБА_6 задоволено, усунуті перешкоди у володінні, користуванні, розпорядженні домоволодінням по вул. Антарктична, буд.127 в м. Дніпропетровську, шляхом виселення ОСОБА_4 та його малолітньої доньки ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1, без надання іншого житлового приміщення. (а.с.90-94 т.2).

Відповідно до положень статей 391,396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (речове право) з підстави передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, оскільки з моменту звернення позивача ОСОБА_2 до суду з позовом, останній втратив право власності на домоволодіння №127 по вул. Арктичній в м. Дніпропетровськ, продавши його третій особі ОСОБА_6 та рішенням суду визнаний таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням із зняттям з реєстраційного обліку, а тому і підстав для захисту його права шляхом виселення та зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку суд не вбачає.

Що стосується вимог зустрічної позовної заяви то вони також не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Право члена сімї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Таким чином виникнення права членів сімї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сімї на користування цим будинком. Таким чином, права членів сімї власника будинку на обєкт власності є похідним від прав самого власника.

Передбачаючи право власника жилого будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири) на відміну від договору найму (оренди) житла ст. ст. 810,814 ЦК України.

Частина ж 4 ст.156 ЖК України передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку, при умові збереження права власності на будинок цього ж власника, тобто при незмінності власника майна.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснював, що він будучи власником домоволодіння №127 по вул. Антарктичній в м. Дніпропетровськ своєму братові ОСОБА_4 дозвіл на вселення не давав, членом його сім'ї він не є.

З огляду на викладене, з припиненям права власності колишнього власника ОСОБА_8 на домоволодіння №127 по вул. Арктичній в м. Дніпропетровськ (договір дарування житлового будинку від 31 січня 2014 року), члени її сім'ї, зокрема і відповідач-позивач ОСОБА_4, втратили право користування цим жилим приміщенням.

Окрім того, з втратою права власності ОСОБА_2 на вищезазначене домоволодіння, останній не несе ніяких прав та обовязків стосовно нього, тому і не може бути належним відповідачем за цим позовом.

Відповідач-позивач ОСОБА_4 своїм правом звернення до суду з клопотанням про зміну первісного відповідача належним відповідачем, або залученням до участі у справі іншої особи як співвідповідача не скористався.

Таким чином, в задоволенні первісного та зустрічного позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи - Самарський районний відділ у м. Дніпропетровську ГУДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_6 про усунення перешкод у володіння, користуванні та розпорядженні домоволодінням шляхом виселення, зняття з реєстраційного обліку та зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_6 про визнання права на проживання та вселення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.В. Зайченко