Справа № 715/831/14-ц
Провадження № 2/715/8/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі головуючого судді Цуркана В.В.

при секретарі судового засідання Майщук С.В.

за участю представників позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа без самостійних вимог на стороні позивачів Коровійська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області про визнання державних актів про право власності на земельні ділянку недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулась до суду з даним позовом до ОСОБА_8, третя особа без самостійних вимог на стороні позивачів Коровійська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області, в якому просила суд визнати недійсними: державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2095га, що знаходиться в с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства від 25 грудня 2006 року серії НОМЕР_2; державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1300га, що знаходиться в с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства від 25 грудня 2006 року серії НОМЕР_1; державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1258га, що знаходиться в с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства від 25 грудня 2006 року серії НОМЕР_3.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що у власності кожного з позивачів є земельні ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться в с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області на підставі відповідних Державних актів на право власності на земельні ділянки. Рішенням 2 сесії 5 скликання Коровійської сільської ради № 26-2/2006 від 16 червня 2006 року відповідачці ОСОБА_10 було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,34га для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в районі кута Тодерянів та земельну ділянку площею 0,12га для ведення садівництва, яка знаходиться в районі заводу «Кварц» в с. Коровія, Глибоцького району.

На виконання вищезазначеного рішення сільської ради, складання технічної документації в тому числі і винос меж земельних ділянок внатурі замовником ОСОБА_11 було доручено ПП «Захід-Зем». На підставі вказаного рішення сільської ради відповідачка ОСОБА_10 отримала три Державні акти на право власності на земельну ділянку. Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,2095га, що знаходиться в с. Коровія, Глибоцького району. Чернівецької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства від 25 грудня 2006 року серії НОМЕР_2; Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1300га, що знаходиться в с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства від 25 грудня 2006 року серії НОМЕР_1; державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1258га, що знаходиться в с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства від 25 грудня 2006 року серії НОМЕР_3. Тобто у ОСОБА_10 у власності три земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що не відповідає рішенню Коровійської сільської ради від 16.06.2006 року.

Вказують позивачі також на те, що при виносі меді земельної ділянки внатурі представником ПП «Західзем» було допущено помилку, а саме ним було встановлені межі земельної ділянки по дорозі, тобто по землі загального користування по вул. Кварцівській, в с. Коровія. Також по землі, яка перейшла у власність позивачці проходять комунікації водовідведення (каналізація), які проведені за кошти громади села, а також проходить мережа газопостачання, яка також була проведена за рахунок жителів села Коровія, а тому на думку позивачів належить на праві власності громаді села. Більше того по земельній ділянці відповідачки проходять високовольтні лінії електропостачання, а також знаходиться стовп високовольтної лінії, при цьому земельна ділянка загороджена 2,5 метровою огорожею, і вільного доступу до вищевказаних мереж не має.

З цих підстав позивачі, вважають, що відповідачка незаконно приватизувала земельну ділянку. Позивачі вказують на те, що вони неодноразово звертались до відповідачки з проханням змістити межі своєї земельної ділянки таким чином, аби у громадян села була можливість користуватись землею загального користування дорогою, а також щоб був доступ до мережі газопостачання, водовідведення, однак відповідачка не погоджувалась на жоден із запропонованих варіантів.

Крім цього, позивач ОСОБА_4, є власником земельної ділянки, яка розташована поруч з земельною ділянкою відповідачки, і у зв'язку з допущеною помилкою при виготовленні технічної документації землеустрою на приватизацію земельної ділянки, відповідачка, встановивши двох метрову огорожу, перекрила землю загального користування, яка виконує функцію дороги та заїзду до його земельної ділянки.

На підставі наведеного позивачі вважають, що вищевказані державні акти на право власності на земельні ділянки відповідачки є незаконними, такими що порушують їхнє право на володіння, користування, обслуговування мереж газопостачання та водовідведення та право позивача ОСОБА_1 на безперешкодний заїзд до своєї земельної ділянки, а тому просять суд задовольнити позовні вимоги та визнати недійсними державні акти.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 просили суд, з вказаних у позовних вимогах підставах, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечив проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними, оскільки права позивачів при прийнятті рішення про передачу відповідачці земельної ділянки не були порушені, і не порушені на даний час. При цьому просив суд також відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог з підстав пропущення ними строку позовної давності.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Коровійської сільської ради Флюндра Г.В. просив суд прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши в якості свідка ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Право власності є абсолютним правом, яке включає володіння, користування, розпорядження, та якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (ст.41 Конституції України, ст.ст.316 ? 319 ЦК України).

Відповідно до частини першої ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17.07.1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи №2,4,7,11 до Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що рішенням ІІ сесії V скликання Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 26-2/2006 від 16 червня 2006 року ОСОБА_10 було передано безоплатно у приватну власність із земель запасу сільради земельну ділянку площею 0,32га., для ведення особистого селянського господарства та для будівництва і обслуговування жилого будинку, а також земельну ділянку площею 0,12га., для ведення садівництва (а.с.17).

Згідно Державних актів на право власності на земельні ділянки серій НОМЕР_4, НОМЕР_2, НОМЕР_5 ОСОБА_10 є власником земельних ділянок площами 0,1300га., 0,2095га. та 0,1258га., відповідно в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, цільове призначення яких для ведення особистого селянського господарства (а.с. 18-20).

Позивачі звертаючись до суду з вимогою про визнання недійсними вищевказаних державних актів, як на спосіб захисту своїх порушених прав вказували на те, що відповідачка ОСОБА_10 володіє більшою площею земельних ділянок, ніж це передбачено рішенням сільради, межі земельної ділянки відповідачки проходять по дорозі, а також по її земельній ділянці проходять комунікації водовідведення (каналізація), мережа газопостачання, а також високовольтні лінії електропостачання, що відповідно порушує право позивачів на володіння, користування, обслуговування мереж газопостачання та водовідведення, та право позивача ОСОБА_1 на безперешкодний заїзд до своєї земельної ділянки.

Згідно з вимогами цивільного законодавства, що кожна особа вправі звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (с.3 ЦК України).

Право на звернення до суду на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, закріплений також у ст. 15 ЦК України.

При цьому згідно з вимогами вищевказаних норм закону, захисту підлягають саме порушені, невизнані або оспорюванні права особи на момент звернення до суду, при цьому законом не передбачено право особи на звернення до суду за захистом свого права, яке можливо буде порушено у майбутньому.

Суд вважає, що при зверненні до суду з позовними вимогами, права позивачів не були порушені, виходячи з наступного.

Так, в рішенні Коровійської сільської ради 10 сесії 6 скликання №3-10/2012 від 06 березня 2012 року, якою було надано дозвіл ПП «Захід-Зем» на зміну конфігурації земельної ділянки 0,2095 га ОСОБА_10 з метою відведення частини земельної ділянки під'їздну дорогу до житлового будинку ОСОБА_4 при наявності згоди ОСОБА_10, було вказано на те, що відповідно до генплану забудови масиву біля заводу «Кварц» в с. Коровія прямої дороги до житлового будинку ОСОБА_4 не передбачено (а.с. 22).

Під час розгляду справи це підтвердив і представник третьої особи, Коровійській сільській голова Флюндра Г.В., який вказав на те, що прямої дороги до житлового будинку ОСОБА_4 не передбачено, при цьому до житлового будинку ОСОБА_4 є передбачена інша дорога, якою і користується позивач на даний час.

Таким чином, доводи позивача ОСОБА_4 та його представника, про порушення права на безперешкодний заїзд до своєї земельної ділянки є необґрунтованими.

При цьому з листа Головного управління держкомзему у Чернівецькій області від 27.12.2011 року №ОП/Я про розгляд звернення ОСОБА_4 вбачається, що саме сільською радою не забезпечено розробку генплану забудови згаданого масиву, що і призвело до конфліктної ситуації, оскільки надання земельної ділянки ОСОБА_10 відбулося для особистого підсобного господарства, а при цьому були всі варіанти щодо облаштування під'їзду до забудованої садиби, тобто фактично були констатовані порушення з боку Коровіської сільської ради.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24.06.2003 року зазначив: що «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна, не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». У цій справі Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції».

Крім цього, зі змісту листа ПАТ «Чернівцігаз» від 03.07.2013 року №04/2148 вбачається, що проект на газопостачання по АДРЕСА_1 ПАТ «Чернівцігаз» не розроблявся. ПАТ «Чернівцігаз» не зверталась до ОСОБА_10 та Коровійської сільської ради з приводу виділення земельної ділянки для проведення газопостачання у зв'язку з тим, що не виступало замовником будівництва вищевказаного об'єкта системи газопостачання, вони не звертались до ОСОБА_10 та Коровійської сільської ради з приводу влаштування проїзду для обслуговування труби газопостачання або з приводу наявності перешкод у проведенні обслуговування труби газопостачання за вищевказаною адресою (а.с. 61).

Згідно довідки Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області № 149 від 27 листопада 2012 року, мережа газопостачання яка проходить через земельну ділянку площею 0,2095га., в районі заводу «Кварц» м. Чернівці, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_10, знаходиться у власності громади с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області.

Проте, Коровійською сільською радою перешкод у праві користування газовою мережею не заявлялось, а позивачі по справі не уповноважені представляти громаду с. Коровія, Глибоцького району, Чернівецької області.

Зі змісту листа КП «Чернівціводоканал» №03/2881 від 16.07.2013 року вбачається відсутність дозволу на проведення каналізаційних мереж по земельній ділянці ОСОБА_10 Вказані мережі прокладались силами та коштами товариства з прокладання каналізаційних мереж по вул.Кварцівській, утвореного рішенням Коровійської сільської ради від 25.05.2005 року №47-8/2005 і на балансі КП «Чернівціводоканал» не знаходяться (а.с. 60).

З довідки Коровійської сільської ради від 06.02.2014 року за №34 вбачається, що згідно рішення Коровійської сільської ради від 25.05.2005 року №47-8/2005 надавався дозвіл «Товариству з прокладання каналізаційних робіт» на виготовлення проектної документації та проведення робіт по влаштуванню водовідведення по житловому масиву забудови в районі заводу «Кварц» (а.с. 23).

Проте на даний час, жодних перешкод у користуванні вищевказаним товариством каналізаційними мережами не заявлялось, що відповідно і не потребує судового захисту.

Необхідно звернути увагу на те, що вищевказані обставини щодо газопостачання та водовідведенні, були також встановлені ухвалою апеляційного Чернівецької області від 04 вересня 2013 року, яке набрало законної сили (а.с. 48-49).

Таким чином, доводи представників позивача про те, що колись у випадку необхідності проведення ремонтних робіт газової мережі або каналізаційної мережі, які знаходяться на земельній ділянці відповідачці, яка на даний час огороджена, і можуть виникнути перешкоди у їх проведенні, а тому державний акт необхідно визнати недійним, є необґрунтованим і безпідставним, оскільки як вже було зазначено, особа може звернутись до суду за захистом свого права, яке вже порушено, а не яке може бути порушено в майбутньому.

При цьому, будь-які перешкоди з боку відповідачки ОСОБА_10, щодо користування газової та каналізаційної мережами, які проходять по її земельній ділянки, можуть бути предметом судового розгляду у разі їх виникнення, і власники цих мереж мають право звернутись до суду за захистом свого права користування коли воно буде порушене.

З огляду на викладені обставини, не порушено право позивачів і тим фактом, що по земельній ділянці відповідачки проходять високовольтні лінії електропостачання, а також та обставина, що відповідачка ОСОБА_10 володіє більшою площею земельних ділянок, ніж це передбачено рішенням сільради, і цільове призначення земельних ділянок не відповідає рішенню органу місцевого самоврядування.

Слід також звернути увагу на висновки судової земельно-технічної експертизи від 25 березня 2015 року, яка була проведена відповідно до ухвали суду, згідно висновками якої, при обстеженні земельної ділянки в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області кадастровий номер НОМЕР_6 (власник ОСОБА_1) встановлено, що розмір та конфігурація даної земельної ділянки не відповідає розміру та конфігурації до технічної документації, а саме згідно державного акту на право власності на земельну ділянку площа ділянки складає 0,0982 га, фактично - 0,1074 га, межі ділянки зміщенні, межа АГ зміщена в бік земель сільської ради, площа цієї ділянки складає 0,0274га. При цьому слід зазначити, що відповідно до ситуаційного плану, вищевказана земельна ділянка позивача ОСОБА_1 зміщена в тому числі і ту сторону де на думку позивачів проходить дорога.

З огляду на викладене, з метою недопущення порушення конституційного права відповідача ОСОБА_10 на володіння майном та статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, враховуючи те, що державні акти на право власності на земельні ділянки НОМЕР_4, НОМЕР_2, НОМЕР_5, жодним чином не порушують прав позивачів по справі, а тому суд не вбачає законних підстав для визнання їх недійсним.

На підставі наведеного ст.ст.19,41 Конституції України, ст.ст.38, 116, п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.316-318,373 Цивільного кодексу України, Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» та керуючись ст.ст.3,10,11,60,88,208,209,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, третя особа без самостійних вимог на стороні позивачів Коровійська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області про визнання державних актів про право власності на земельні ділянку недійсними - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня отримання копії цього рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: