ТЕПЛОДАРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
Справа № 516/197/15-ц
Провадження № 2/516/108/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015 року Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої, судді - Мисливої Л.М.,

при секретарі - Мельник А.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Ібрагімової Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теплодарі цивільну справу за позовомОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк», третя особа - ОСОБА_4, про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в інтересах ОСОБА_3, в якому просить розірвати кредитний договір №1280 від 18 червня 2007р., укладений між останнім та ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське міське відділення №7860 ПАТ «Ощадбанк». Свої вимоги мотивує тим, що в даному кредитному договорі не виконані вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Правил до письмового оформлення кредитного договору, а саме: договір не прошитий та не скріплений печаткою банку, відсутній чіткий детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача за кожним платіжним періодом. Тому вважає, що кредитодавець не надав позичальнику, як споживачу фінансових послуг в галузі споживчого кредитування, в письмовій формі повної інформації щодо умов кредитування, що є істотним дисбалансом договірних прав не на користь споживача, на підставі чого просить задовольнити позов.

Позивач в судове засідання не з»явився, який був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Ібрагімова Я.В. в судовому засіданні заперечувала проти позову ОСОБА_3, надавши до суду письмові заперечення, в яких зазначила наступне. Твердження позивача про те, що банком не було повідомлено його про усі умови кредитування не відповідає дійсності, оскільки він особисто був ознайомлений і погодився із вказаними умовами та підтвердив надання йому повної інформації з цього приводу, про що свідчить його підпис у кредитній заявці, повідомленні про умови кредитування, Додатку №1 до спірного кредитного договору, де відображені тарифи та послуги банку, пов»язані з наданням та супроводженням кредиту. Крім цього, ОСОБА_3 до 2011р. здійснював погашення заборгованості за кредитним договором №1280 від 18 червня 2007р., що підтверджує визнання ним зобов»язальних відносин. Також зазначає, що рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 25.02.2009р. за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, позовні вимоги задоволені, відповідачі позов банку визнали; 27.03.2014р. рішенням цього ж суду ухвалено стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь АТ «Ощадбанк» донараховану заборгованість в розмірі 51996 грн. 87 коп., дане рішення суду першої інстанції було змінено рішенням апеляційного суду Одеської області 07.04.2015р., за апеляційною скаргою банку, та стягнуто з відповідачів - 53052 грн. 51 коп., вказане рішення набрало законної сили. Щодо посилання ОСОБА_3 на те, що спірний кредитний договір не прошитий, звертають увагу на те, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено вимоги обов»язкового прошиття кредитних договорів, до того ж на останній сторінці договору наявна печатка банку. Тому вважають, що позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи і вимогам чинного законодавства України, в зв»язку з наведеним просять відмовити позивачу в задоволенні позову.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з»явилася, яка була належним чином повідомлена про місце та час розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 18.06.2007р.між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Ощадбанк», з однієї сторони, та ОСОБА_3, з іншої сторони, був укладений кредитний договір №1280, за яким банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 89100 грн., з оплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,0% річних та комісійних винагород в порядку, на умовах, визначених Договором. Кредит надавався на 72 місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 18.06.2013р. (п.п.1.1, 1.2, 1.5.1.1 Договору). Відповідно до п.п.1.5.1.4, 1.5.1.6 Договору сторони погодились з тим, що банк не дає жодних гарантій щодо незмінності розміру плати за користування кредитом, а тому розмір плати за користування кредитом за цим Договором може бути змінений, у такому разі банк направляє позичальнику відповідне повідомлення із зазначенням нової процентної ставки, а також причин, з якими банк пов»язує необхідність зміни плати за користування кредитом. У разі якщо позичальник відмовиться від пропозиції банку про зміну процентної ставки за користування кредитом, або залишить таку пропозицію без розгляду та відповіді протягом 10 днів з моменту її надходження на його адресу, останній зобов»язаний протягом 20 днів з моменту закінчення 10-денного строку, що визначений сторонами, як строк для розгляду пропозиції банку, повністю погасити заборгованість за кредитом та сплатити усі нараховані відсотки за період фактичного користування кредитом та інші платежі, визначені цим Договором. Пунктом 1.8 Договору визначено, що за надання банківських послуг з кредитування позичальник сплачує банку наступні комісійні винагороди за: надання кредиту (сплата комісійної винагороди здійснюється в розмірі 100 грн. одразу після укладення та підписання цього Договору); зміну умов цього Договору за ініціативою позичальника. Позичальник зобов»язався належним чином виконувати взяті на себе зобов»язання за цим Договором; точно в строки, обумовлені Договором, погашати кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов»язань по Договору на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в Договорі (п.п.3.3.1, 3.3.5 Договору). Цей Договір може бути змінений або доповнений за взаємною згодою сторін. Всі зміни та доповнення до нього викладаються в письмовій формі та набувають чинності з моменту їх підписання. Припинення Договору без згоди на те іншої сторони не допускається. (п.п.6.1, 6.2, 7.1 Договору).

В Додатку №1 до даного кредитного договору №1280 від 18 червня 2007р., що є невід»ємною його частиною, визначені тарифи та послуги банку, пов»язані з наданням та супроводженням кредитів, також наявні підписи обох сторін за договором.

В забезпечення виконання ОСОБА_3 своїх зобов»язань за вказаним кредитним договором, між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 був укладений договір поруки до кредитного договору №1280 від 18.06.2007р., згідно умов якого, поручитель зобов»язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов»язань за кредитним договором №1280 від 18.06.2007р., а також додатковими угодами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (п.1.1 Договору поруки).

Як вбачається з кредитної заявки ОСОБА_3 від 29.05.2007р. до міського відділення №7860 ВАТ «Державний ощадний банк України», позивач звернувся з проханням надання йому кредиту у розмірі 17600 доларів США, строком на 72 місяці, для придбання авто, з умовами кредитування ознайомлений та визнав їх прийнятними для себе.

Згідно повідомлення про умови кредитування від 29.05.2007р. ОСОБА_3, на виконання вимог ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», повідомлений ВАТ «Державний ощадний банк України» стосовно усіх умов кредитування, отримав всі необхідні роз»яснення та зобов»язався використати кредитні кошти на визначені в повідомленні цілі, тобто покупку автомобілю.

Згідно рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 27.03.2014р. позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволені частково; стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1280 від 18.06.2007р. в загальній сумі 51996 грн. 87 коп., яка складається із: 37637 грн. 39 коп. заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом за період з 10.02.2009р. по 01.01.2013р.; 5517 грн. 61 коп. заборгованості за пенею за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.01.2012р. по 01.01.2013р.; 8841 грн. 87 коп. заборгованості за пенею за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.01.2012р. по 01.01.2013р.

Як вбачається з рішення апеляційного суду Одеської області від 07.04.2015р. апеляційна скарга ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволена частково та вищевказане рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 27.03.2014р. змінено, з ухваленням збільшити розмір стягнення заборгованості за простроченими відсотками солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» до 38692 грн. 83 коп., та загальний розмір стягнення за кредитним договором - до 53052 грн. 51 коп. В решті рішення залишено без змін. Дане рішення набрало законної сили з моменту проголошення.

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як визначає ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про розірвання кредитного договору №1280 від 18 червня 2007р., за недоведеністю. Позивачем не доведено наявність істотного порушення умов договору другою стороною, які є підставою для розірвання договору, а ті обставини на які він посилається не можуть слугувати підставами для розірвання кредитного договору. Зазначені ним посилання на ті обставини, що в даному кредитному договорі не виконані вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищенаведеними доказами, дослідженими у судовому засіданні. Договір було укладено за вільним волевиявленням сторін та досягнуто згоди з усіх його істотних умов на момент його укладання. При цьому суд також зазначає, що позивачем заявлені вимоги про розірвання кредитного договору, а як на правову підставу для його розірвання, зазначив підстави для недійсності правочину (ст. 215 ЦК України) та відповідні з цього обставини.

Згідно п.7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-У1 (в редакції чинній на момент звернення із позовом до суду) споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов»язані з порушенням їхніх прав.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 236, 638, 651, 1054 ЦК України, п.п.1.1-1.4, 1.5, 1.8, 3.1, 3.3, 5.1-7.2 кредитного договору №1280 від 18.06.2007р., п.7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-У1, ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про розірвання кредитного договору №1280 від 18 червня 2007р., відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення суду виготовлено 27.11.2015р.

Суддя