У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, на заочне рішення Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05 лютого 2012 року приблизно о 14 год. 20 хв., на автодорозі у с. Шостаково Катеринопільського району Черкаської області відповідач, керуючи автомобілем ЗАЗ-1103, д.н.з. НОМЕР_1, не вибрала безпечну швидкість, не впоралася з керуванням автомобіля, рухаючись по правій смузі зазначеної автодороги, виявивши неуважність до конкретної дорожньої обстановки при появі перешкоди для подальшого руху, не забезпечила безпеки дорожнього руху та здійснила наїзд на ОСОБА_4, в результаті чого позивач отримала тілесні ушкодження.

Вироком Катеринопільського районного суду Черкаської області від 06 червня 2013 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 3 400,00 грн.

Позивач зазначала, що відповідно до висновку експерта № 28А від 12 липня 2012 року травма голови, отримана в наслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, ускладнилася після травматичною енцефалопатією і за ступенем тяжкості відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що призвела до тривалого розладу здоров'я, а інші тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я.

Крім фізичного болю позивач відчула сильний емоціональний стрес, наслідками якого стала повна втрата сну, головні болі, страх транспортних засобів, підвищена нервозність, у зв'язку з чим нормальний уклад життя позивача було порушено.

На підставі наведеного ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 15 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Катеринопільського районного суду Черкаської області від 25 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16 жовтня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 10 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Разом з тим, заявник подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого чинним законодавством, проте у касаційній скарзі ним заявлено клопотання про поновлення цього строку з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦПК України, у разі пропущення строку на касаційне оскарження, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк.

Наведені у клопотанні доводи свідчать про поважність причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення апеляційного суду слід задовольнити.

Проте, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з доведеності вини відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та завдання такими діями моральної шкоди позивачу, врахувавши вимоги розумності та справедливості, визначив суму, що підлягає стягненню на відшкодування зазначеної моральної шкоди у сумі 10 000,00 грн.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Черкаської області від 28 квітня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова