Справа № 486/103/15-ц Головуючий у І інстанції Карабаза Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/6336/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 26.11.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого Білоконь О.В.,

суддів: Гуль В.В., Касьяненко Л.І.,

при секретарі Якимчук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 08 жовтня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

встановила:

В січні 2015 року ПАТ "ВТБ Банк" звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на таке.

На підставі кредитного договору № R7В від 24.07.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2, остання отримала грошовий кредит в сумі 50 000 грн. зі сплатою 34,5 % річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 24 липня 2015 року.

Станом на 31 жовтня 2014 року ОСОБА_2 не виконала умови погашення кредиту і заборгованість перед ПАТ «ВТБ Банк» становить 110 867,50 грн., яку позивач просив стягнути на свою користь із відповідача.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 08 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №R7В від 24 липня 2012 року станом на 31 жовтня 2014 року борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних 42326,66 грн., який складається з поточної заборгованості за кредитом 17658,86 грн., простроченої заборгованості за кредитом 22173,97 грн., інфляційних витрати 2081,78 грн., трьох відсотків річних 412,05 грн.; борг за відсотками з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних 20 584,35 грн. який складається з простроченої заборгованості по відсотках 18 342,31 грн., інфляційних витрат 1871,24 грн., трьох відсотків річних 370,80 грн. та пеню за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту 47 956,49 грн., а всього 110867,50 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» судовий збір у розмірі 1108,68 грн.

Відповідач ОСОБА_2, не погоджуючись із рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить його змінити, знизивши розмір пені до 50 відсотків від заборгованості за кредитом, вказавши, що суд першої інстанції не узяв до уваги її заяву про складні обставини, зокрема відсутністю роботи, складаної операції її малолітньої дитини.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із такого.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановивши факт порушення відповідачем умов кредитного договору, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором, укладеним між сторонами 31 жовтня 2014 року.

Разом з тим при стягненні пені за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту у розмірі 47 956,49 грн., суд першої інстанції не врахував такого.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобовязання).

В матеріалах справи міститься заява відповідача ОСОБА_2 на адресу банку, в якій вона просить не нараховувати штрафні санкції та пеню у звязку з тим, що з кінця 2012 року у неї склалась тяжкі обставини обумовлені відсутністю роботи, невиплатою зарплатні, складною операцією малолітньої дитини та іншими додатковими труднощами (а.с.98).

Як вбачається з матеріалів справи, основна сума боргу складає 42326,66 гривень, а пеня становить 47956,49 грн., що є перевищенням розміру боргу.

Враховуючи, що розмір неустойки істотно перевищує розмір несплаченої суми кредиту, та за наявності обставин щодо відсутності роботи і захворювання дитини, які мають істотне значення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення розміру пені до 30000 грн.

За таких обставин судове рішення слід змінити в частині розміру пені, що підлягає стягненню, оскільки в цій частині судове рішення ухвалено у порушення вимог ч.3 ст. 551 ЦК України.

Отже, доводи апеляційної скарги в частині необхідності зміни судового рішення що зменшення розміру пені заслуговують на увагу, висновки суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є підставами для його зміни.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів ,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 08 жовтня 2015 року скасувати в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», , заборгованість за кредитним договором №R7В від 24 липня 2012 року укладеним між Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" та ОСОБА_2 в сумі 92911 гривень, з яких: борг за кредитом в сумі 42326 гривень 66 копійок (поточна заборгованість за кредитом - 17658 гривень 86 копійок, прострочена заборгованість за кредитом - 22173 гривні 97 копійок, інфляційні витрати 2081 гривня 78 копійок, 3 відсотка річних 412 гривень 05 копійок), борг за відсотками в сумі 20584 гривні 35 копійок (прострочена заборгованість по відсотках - 18342 гривні 31 копійка, інфляційні витрати 1871 гривня 24 копійки, 3 відсотка річних - 370 гривень 80 копійок) та пеня за несвоєчасне повернення відсотків та кредиту в сумі 30000 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий

Судді :