Провадження № 2/639/336/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

за участю секретаря Чигрінової І.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на гараж,

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на гараж.

Представником позивача під час розгляду справи по суті заявлено клопотання про витребування з Жовтневого виконавчого комітету документів, що стосуються дозволу на побудову спірного гаражу, що розташований за адресою: м. Харків, провулок Степовий, 20/13, загальною площею 19,9 кв. м.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача , думку представника відповідача, яка заперечувала проти задоволення клопотання, думку третьої особи ОСОБА_5, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що до початку розгляду справи по суті ні позивачка, ні її представник ОСОБА_6 з вказаним клопотанням до суду не зверталися, жодної заяви про витребування або забезпечення доказів до суду до початку розгляду справи по суті не подавали.

Відповідно до ч.3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ст. 137 ЦПК України, у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

Клопотання про витребування доказів має бути подано до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. У заяві про витребування доказів має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах Осман проти Сполученого королівства від 28.10.1998 року та Круз проти Польщі від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним . Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Згідно ст. 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Ухвалою Жовтневого райнного суду м. Харкова від 14.11.2014 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі.

У звязку з наведеним, відмова у задоволенні заяви про витребування доказів , яка подана під час розгляду справи по суті , тобто в порушення вимог ч.1 ст. 137 ЦПК України , не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку про відсутність правових підстав щодо задоволення клопотання представника позивача про витребування вказаних доказів, оскільки заявлено під час розгляду справи по суті , в порушення вимог ч.1 ст. 137 ЦПК України.

Керуючись ст. 133 ,ст. 137, ст. 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику позивача у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.М. Гаврилюк