Справа № 595/2031/15-ц
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Содоморою Р.О.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

з участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради та третьої особи Бучацької державної нотаріальної контори про визнання права на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

25 вересня 2007 року в с.Ріпинці Бучацького району померла ОСОБА_4.

Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,2 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 010010148, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Бучацького району. Позивачка ОСОБА_1, вважає, що має право на спадкове майно, оскільки проживала та доглядала за спадкодавцем, крім того, спадкодавець є рідною сестрою матері її померлого чоловіка, однак позивачка не може отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку, оскільки спадкодавець не склала заповіт на її імя, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що позивачка проживала спільно із спадкодавцем, здійснювала за нею догляд, понесла витрати на поховання, а тому має право на спадщину за четвертою чергою спадкування за законом. Крім того, спадкоємців першої черги живих не має, єдиний спадкоємець другої черги ОСОБА_5 відмовляється від спадкування в користь позивачки. Просили позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради в судове засідання не з'явився, згідно поданої заяви просить суд розглядати справу у його відсутності, позов визнає.

Представник третьої особи Бучацької державної нотаріальної контори в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що в даному випадку позов до задоволення не пілягає, оскільки позивачем не дотримано порядку спадкування, зокрема позивач не звертався, щодо оформлення спадщини в нотаріальну контору. Крім того, зазначила, що згідно позовної заяви не зрозуміло, як саме позивачка бажає спадкувати, чи за четвертою чергою спадкування, як особа яка проживала однією сімєю з спадкодавцем чи як родич спадкодавця.

Заслухавши позивача, її представника, представника третьої особи, свідка, дослідивши письмові докази, суд прийшов до переконання, що в позові слід відмовити, виходячи з наступного.

25 вересня 2007 року в с.Ріпинці, Бучацького району, Тернопільської області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 053469, виданим ОСОБА_3 сільською радою.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді земельної ділянки, яка належала їй на праві приватної власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 023417, виданим Бучацькою райдержадміністрацією.

Як вбачається із довідок, виданих виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради, позивачка ОСОБА_1 проживала із спадкодавцем без реєстрації з 2001 року по день її смерті 25 вересня 2007 року.

Твердження представника позивача, що позивачка має спадкувати за ОСОБА_4, як спадкоємець четвертої черги за законом, оскільки вона тривалий час проживала спільно, доглядала за спадкодавцем та понесла витрати на її поховання, суд оцінює критично.

Згідно ч.2 ст.3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Факт проживання однією сімєю ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не було встановлено в порядку окремого судового провадження та не було надано суду належних доказів для встановлення такого факту під час розгляду справи. Довідка виконачого комітету ОСОБА_3 сільської ради № 697 від 04.11.2015 року на яку позивач посилається в якості підтвердження своїх вимог не дає суду можливості встановити, що ОСОБА_1 проживала із спадкодавцем саме однією сімєю, оскільки в ній зазначено лише час протягом якого позивачка та спадкодавець проживали спільно.

Твердження позивачки, що єдиний спадкоємець другої черги не бажає спадкувати та відмовляється від спадщини в користь позивачки в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли, оскільки допитаний в судовому засіданні в якості свідка племінник спадкодавця, ОСОБА_5 надав суду покази, згідно яких від спадкування він не відмовляється та бажає спадкувати на рівні з позивачкою.

Щодо посилань позивачки на родинні звязки, в позовній заяві, під час судового засідання встановлено, що позивач бажає спадкувати не як родич спадкодавця, а як особа, яка проживала із спадкодавцем однією сім'єю. Крім того, суду не було надано належних доказів, які б давали можливість підтвердити родинну спорідненість між спадкодавцем та позивачкою, а тому такі посилання позивача суд оцінює критично.

Крім того, главою 87 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування».

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обгрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку. Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, оскільки позивачем не виконано всіх необхідних та передбачених законом дій для оформлення спадщини та недоведено належними і допустимими даказами право на таку спадщину, суд приходить до переконання, що позов є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,214,215,218 ЦПК України, ст.3 СК України, ст.ст.1216-1223,1225,1258,1264 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради та третьої особи Бучацької державної нотаріальної контори про визнання права на спадкове майно відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6