Справа № 214/2965/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 червня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Горбуновій Л.С.

за участю заявника ОСОБА_1

за участю представника заявника ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, суд

ВСТАНОВИВ :

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить : встановити факт належності ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва НОМЕР_2 від 8 червня 1994 року про право власності на житло, виданого органом приватизації Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, згідно розпорядження № Ц359 від 8.02.1994 року на квартиру АДРЕСА_1, в якому він зазначений як «ОСОБА_4»; державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення УП сесії ХХП скликання Кіровської сільської ради народних депутатів від 14 грудня 1995 року на земельну ділянку площею 0,25 гектарів, що розташована на території с. зелений Гай Кіровської сільської Ради, в якому він зазначений як «ОСОБА_4».

В обґрунтування заяви вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4, про що свідчить актовий запис №531 від 5 травня 2010 року виконаний Центрально - Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Померлий ОСОБА_4 заповіту не складав, а тому спадкування повинно відбутися за законом. Вона заявниця, доводиться ОСОБА_4 рідною сестрою. У померлого спадкоємців першої черги немає, тому що своєї сімї не мав, оскільки не одружувався і дітей не мав. Спадкоємцями другої черги є три його сестри: вона заявниця, та заінтересовані особи - ОСОБА_2, ОСОБА_6.

Вона заявниця, є спадкоємцем другої черги, факт родинних відносин підтверджується рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 серпня 2010 року. Доказом факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 06 листопада 2013 року, яким встановлено факт родинних відносин. Доказом факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2013 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на майно: квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку, що розташована на території с. Зелений Гай Кіровської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, площею 0,25 гектарів.

В обох вищевказаних правовстановлюючих документах вказано прізвище померлого як ОСОБА_4, але фактично допущена помилка, оскільки в свідоцтві про його смерть, виданому ІНФОРМАЦІЯ_1 року на підставі паспорту померлого, прізвище останнього вказано як ОСОБА_4.

Не має змоги прийняти спадщину, так приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рисіна С.В. видала постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій від 4 вересня 2013 року. В постанові зазначено, що у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, у звязку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Нотаріус вбачає, що із поданих нею документів неможливо однозначно встановити, чим підтверджується право власності на вищевказані квартиру та земельну ділянку, оскільки в цих документах власником зазначений ОСОБА_4, а за даними свідоцтва про смерть померлим є ОСОБА_4.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів на вищезазначене нерухоме майно, їй потрібно для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Доказом того, що померлий за життя мав прізвище ОСОБА_4, а не так як вказано у вищезазначених документах, є наступне. В свідоцтві про народження НОМЕР_3, виданому при народженні ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його прізвище вказано як «ОСОБА_4», а в свідоцтві про смерть як «ОСОБА_4», але вік особи, а саме 72 роки тотожний, як і імя та по батькові.

Доказом є те, що за життя у померлого малося і інше нерухоме майно, зокрема два гаражі. Гараж 22 ряд 1 належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності від 22.листопада 1993 року, виданого на імя ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому районної ради від 23.09.1983 року №360 в ГБК «Жемчужина». Гараж 6 ряд 11 належав померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності від 22 листопада 1993 року, виданого на імя ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому районної ради від 19.03.1983 року №93 в ГБК «Жемчужина».

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті (у тому числі факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові, або замість імені чи по батькові зазначені ініціали), суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Враховуючи, що власник вказаного спадкового майна вже помер, то вона - заявник, не будучи власником вищезазначеного спадкового майна, не має можливості звернутися до установ, які видали правовстановлюючі документи, зазначивши прізвище спадкодавця ОСОБА_4 замість ОСОБА_4, тому що з таких питань до установ, що зазначили невірно прізвище, може звертатися тільки особисто особа, відносно якої допущена помилка, отже досудове вирішення питання про виправлення допущеної помилки нею, спадкоємцем, вирішено не може бути, а тому вимушена звернутися до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

У судовому засіданні заявниця заяву підтримала повністю, підтвердивши її зміст.

Представник заявника ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримала повністю.

Заінтересована особа ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво про смерть (а.с.8), постанова нотаріуса (а.с.10), свідоцтво про право власності (а.с.14), державний акт (а.с.15), технічний паспорт (а.с.16), свідоцтва про право власності (а.с.18,19), рішення суду (а.с.26,27,28), свідоцтво про народження (а.с.34).

Вислухавши заявницю, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з імям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

У судовому засіданні на підставі пояснень заявниці, представника заінтересованої особи та письмових доказів: свідоцтва про смерть (а.с.8), свідоцтва про право власності (а.с.14), державного акту (а.с.15), технічного паспорту (а.с.16), свідоцтва про право власності (а.с.18,19), рішення суду (а.с.26,27,28), свідоцтво про народження (а.с.34), встановлено, що правовстановлюючі документи : свідоцтво НОМЕР_2 від 8 червня 1994 року про право власності на житло, видане органом приватизації Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, згідно розпорядження № Ц359 від 8.02.1994 року на квартиру АДРЕСА_1, в якому він зазначений як «ОСОБА_4» та державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданий на підставі рішення УП сесії ХХП скликання Кіровської сільської ради народних депутатів від 14 грудня 1995 року на земельну ділянку площею 0,25 гектарів, що розташована на території с. зелений Гай Кіровської сільської Ради, в якому він зазначений як «ОСОБА_4», належать ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 208, 212, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, правовстановлюючих документів, а саме: свідоцтва НОМЕР_2 від 8 червня 1994 року про право власності на житло, виданого органом приватизації Управління житлово - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, згідно розпорядження № Ц359 від 8.02.1994 року на квартиру АДРЕСА_1, в якому він зазначений як «ОСОБА_4»; державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення УП сесії ХХП скликання Кіровської сільської ради народних депутатів від 14 грудня 1995 року на земельну ділянку площею 0,25 гектарів, що розташована на території с. зелений Гай Кіровської сільської Ради, в якому він зазначений як «ОСОБА_4».

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов