Номер провадження: 22-ц/785/9536/15
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Громіка Р.Д.

При секретарі: Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа: публічне акціонерне товариство «БТА Банк», про виключення майна з- під арешту, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати та зняти арешт з належного йому на праві власності майна, а саме автомобіля марки «LANDMARK SUV 4WD», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006р. випуску, скасувати та зняти заборону відчуження будь-якого майна, яке належить йому, та скасувати розшук вищевказаного автомобіля.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в порядку виконавчого провадження, відкритого на підставі постанови другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2011р., яким стягнуто солідарно з нього та ОСОБА_3 на користь ПАТ «БТА БАНК» грошові кошти в сумі 12 539,09 грн., накладено арешт та встановлена заборона відчуження будь-якого належного йому майна в межах суми боргу, проте арешт та заборона державним виконавцем були вжиті неправомірно.

Зазначав, що він звертався до відповідача із заявою про скасування вжитих заходів з примусового виконання виконавчого документа, але його заява не була задоволена.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29.09.2015р. у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити. Представник банку апеляційну скаргу не визнав.

Представник Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 15.02.2011р. стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «БТА БАНК» грошові кошти в сумі 12 539,09 грн.

Рішення суду звернуто до виконання й 17.01.2012р. головним державним виконавцем

Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Кіптіковим І.О. відкрито виконавче провадження.

02.04.2012р. цим же головним державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на автомобіль марки «LANDMARK SUV 4WD», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2006р. випуску, та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить боржнику ОСОБА_2

27.06.2012р. вказаним головним державним виконавцем виконавчий лист за цим виконавчим провадженням повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч.1 сит. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

07.09.2012р. державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Лукасевич Г.О. було винесено постанову №В-16/1219 про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2-1621/11, виданого 12.12.2011р. Київським районним судом м. Одеси.

02.11.2012р. державним виконавцем Лукасевич Г.О. було винесено постанову, якою оголошено розшук майна, а саме: вищевказаного автомобіля, належного ОСОБА_2

05.11.2013р.дерджавним виконавцем Лукасевич Г.О. винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа на підставі п.7 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

10.06.2015р. позивач звернувся до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції з заявами про зняття арешту та розшуку з належного йому майна.

Однак листом від 24.06.2015р. №18320 начальник Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції повідомив позивача про те, що розшук майна боржника та арешт майна боржника скасовується на підставі ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження».

А в.о. начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції листом від 02.07.2015р. №05.42/11606 повідомив й позивача, що підстав для скасування арешту та розшуку транспортного засобу немає, так як відсутні відомості про сплату боржником боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Однак завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» на відміну від ст. ст. 48, 49 цього Закону не передбачає зняття арешту з майна боржника за ініціативою органу державної виконавчої служби під час завершення виконавчого провадження.

Вирішуючи питання по суті, суд першої інстанції також виходив з того, що рішення суду до теперішнього часу не виконано і не втратило своєї законної сили.

Зважаючи на викладене та ураховуючи і те, що рішення суду вже більш ніж 4,5 роки не виконано та право ПАТ «БТА Банку» повторно пред'явити зазначений виконавчий лист до виконання, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Колегія суддів не може погодитись с таким висновком, оскільки судом першої інстанції, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 214 ЦПК України не з'ясовано які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, та не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені, однак висновки районного суду щодо підстав для відмови у задоволенні позовних вимог не відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки зроблені з порушенням норм процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства підстави заявленого позову - це виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст. 4, п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК). Таким чином, при розгляді справи суд застосовує той закон, який регулює спірні правовідносини.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, районний суд не врахував наведенні норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Указані обставини, враховуючи положення ст. 309 ЦПК України, дають суду апеляційної інстанції підстави для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення, виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом прав боржника у виконавчому провадженні шляхом виключення з-під арешту, скасування та зняття заборони відчуження майна, що належить йому на праві власності.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено ст. 60 Закону України «Про виконавче ппровадження».

Згідно із ст. 60 Закону України «Про виконавче ппровадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ч.1 ст. 60 цього Закону до суду з позовом про визнання права власності на майно та зняття арешту з цього майна може звернутись особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Таким чином у позовному провадженні підлягає захисту порушене право власності у спосіб визнання права, передбачений п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

При цьому божник у виконавчому проваджені не може бути позивачем у позовному провадженні про зняття арешту з майна.

Саме таке роз'яснення міститься у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практикув справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976р. № 6 (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно із ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 ЦПК України якщо судом не застосовано закон який підлягав застосуванню, норми матеріального права вважаються порушеними.

Згідно п. 4 ст. 309 ЦПК України порушення або неправильне застосування норм матеріального права є підставами скасування рішення суду першої інстанції.

Указані обставини, ураховуючи положення ст. 309 ЦПК України, дають суду апеляційної інстанції підстави для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволені позову з інших правових підстав.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316 - 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа: публічне акціонерне товариство «БТА Банк», про виключення майна з під - арешту.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.Ф.Парапан

Р.Д.Громік

В.О.Панасенков