Справа № 301/2453/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Павліченка С.В.

суддів: Бондаренка Ю.О., Собослоя Г.Г.

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 31 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння ,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що він з відповідачкою перебували у шлюбі з 31 жовтня 1992 року по 21 січня 2011 року. Після розірвання шлюбу він звернувся до суду з позовом про розподіл спільного майна подружжя.

Відповідно до рішення Іршавського районного суду від 25 квітня 2013 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 06 вересня 2013 року за ним визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки в с. Кушниця по вул. Центральній, 50, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №542680 вартістю 90000 грн., автомобіль НОМЕР_1, вартістю 15821, 27,4 м.3 лісу хвойного будівельного вартістю 17 231 грн., цеглу вартістю 101 500 грн., пісок вартістю 16 745 грн., 27,3 м.3 лісу хвойного будівельного вартістю 17 230 грн., а всього з урахуванням присудженого майна на загальну суму 258 527 грн., що підтверджується зазначеними рішеннями судів та виконавчим листом, виданим 28 листопада 2013 року Іршавським районним судом по цивільній справі №705/1642/12. Рішення апеляційного суду Закарпатської області набрало законної сили 06 вересня 2013 року.

Зазначене майно відповідно до актів опису та арешту майна від 19.07.2012 року на підставі ухвали Іршавського районного суду від 26 червня 2012 року про забезпечення позову, за адресами: с.Кушниця, вул..Лужок, 18 та с.Кушниця, вул.. Центральна, 50, що належить ОСОБА_1 було описано та арештовано, а саме будматеріали: цегла 65000 шт., цегла 12000 шт., будівельний пісок 17 куб.м., ліс хвойний будівельний 11,413 куб.м.

Відповідачка ОСОБА_1, яка є його колишньою дружиною, незаконно утримує в себе належні позивачу будівельні матеріали. В звязку з цим, він звернувся до відповідачки з листом щодо передачі йому, зазначених в рішеннях суду будівельних матеріалів. Однак, у письмовій відповіді відповідачка відмовилася передати належне йому майно.

На даний час позивач не може належним чином володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, тому вимушений звернутися до суду.

Рішенням Іршавського районного суду від 31 березня 2015 року позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння та зобовязано передати ОСОБА_1, зареєстровану в ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, будівельні матеріали: 27,4 м.3 лісу хвойного будівельного вартістю 17 231 грн., цеглу вартістю 101 500 грн., пісок вартістю 16 745 грн., 27,3 м.3 лісу хвойного будівельного вартістю 17 230 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені судові витрати в розмірі 243,60 (двісті сорок три грн.. 60 коп.).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1, ч. 1 та ч. 2 ст. 307, ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, за позивачем визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки в с.Кушниця по вул..Центральній, 50, Іршавського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №542680 вартістю 90000 грн., автомобіль НОМЕР_1, вартістю 15821 грн., 27,4 м.3 лісу хвойного будівельного вартістю 17 231 грн., цеглу вартістю 101 500 грн., пісок вартістю 16 745 грн., 27,3 м.3 лісу хвойного будівельного вартістю 17 230 грн., та всього з урахуванням присудженого майна на загальну суму 258 527 грн., що стверджується рішенням Іршавського районного суду від 25 квітня 2013 року та рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 06 вересня 2013 року.

Згідно ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно до ст.397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 стверджується наявність будівельних матеріалів, які відповідачка ОСОБА_1 перевозила і складала за адресою в с.Кушниця, вул..Лужок, 18 та по вул. Центральній, 50, Іршавського району, Закарпатської області.

Наявність присудженого позивачеві ОСОБА_2 майна рішеннями Іршавського районного суду від 25 квітня 2013 року та апеляційного суду Закарпатської області від 06 вересня 2013 року, постановою про закінчення виконавчого провадження від 26.01.2015 року (а.с.103), актом опису й арешту майна від 26 січня 2015 року (а.с.106-107), актами державного виконавця від 08 грудня 2014 року (а.с.63,66) від 26 січня 2015 року (а.с. 109), постановою про повернення виконавчого документу стягувачу від 26 лютого 2015 року (а.с.117), актом державного виконавця від 18 лютого 2015 року (а.с.120).

Відповідно до ст.400 ЦК України, недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Висновки суду відповідають обставинам справи та ґрунтуються на її матеріалах.

Зважаючи на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права та є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення його без змін.

Керуючись ст. 307, 308, 313 315, 317 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Іршавського районного суду від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді