АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7938/15 Головуючий 1-ї ін-ї. ОСОБА_1
Справа № 643/7828/15-ц Доповідач Сащенко І.С.
Категорія на дії ВДВС
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Сащенка І.С.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на дії Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, заступника начальника Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_5, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду зі скаргою на дії Червонозаводського ВДВС ХМУЮ.

В обґрунтування скарги посилалось на те, що є боржником у виконавчому провадженні, яке відкрито Червонозаводським ВДВС ХМУЮ з порушенням встановленої підвідомчості виконання рішення, а саме не за місцезнаходженням боржника.

Крім того, постанова про відкриття виконавчого провадження винесена державним виконавцем Карповим О.В., в той час як він є заступником начальника ВДВС.

Також в постанові про відкриття виконавчого провадження встановлений строк для самостійного виконання виконавчого документа до 25.05.2015 року. Між тим вказану постанову банком отримано 21.05.2015 року, що унеможливило своєчасне самостійне виконання вимог, вказаних у виконавчому документі.

Хоча оскаржуваною постановою було накладено арешт на майно заявника в межах суми стягнення 274336,96 грн., фактично було арештовано все майно банку, вартість якого значно перевищує суму боргу.

Просило визнати протиправними дії Червонозаводського ВДВС ХМУЮ в частині винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №47566648 від 26.05.2015 року; скасувати, як незаконну, вказану постанову державного виконавця; визнати протиправними дії заступника начальника Червонозаводського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_4 в частині зазначення невірної посади при винесенні зазначеної постанови.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» скаргу підтримав.

Заступник начальника Червонозаводського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_4 проти скарги заперечував.

Стягувач ОСОБА_5 до суду не з`явилася.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2015 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення скарги. Вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що ґрунтується на припущеннях. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що для задоволення скарги є всі підстави.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості.

Судова колегія апеляційного суду погоджується з такими висновками суду.

Встановлено, що 30.04.2015 року представник стягувача ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернувся до Червонозаводського ВДВС ХМУЮ з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Московського районного суду міста Харкова від 10.02.2015 року про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 заборгованості у розмірі 274336,96 грн. ( а.с.37-38 ).

18.05.2015 року державним виконавцем Карповим О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №643/12083/14-ц, виданим 02.04.2015 року Московським районним судом міста Харкова на виконання вказаного рішення суду ( а.с.34 ).

Відповідно до вимог ст. 20 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Боржник, який є юридичною особою, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак значна кількість нерухомого майна ПАТ КБ «ПриватБанк» знаходиться на території Черновозаводського району міста Харкова, що підтверджується витягами з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки стягувач звернувся до Червонозаводського ВДВС ХМУЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження саме за місцем знаходження обєктів нерухомого майна ПАТ КБ «ПриватБанк», що знаходяться за адресою: м. Харків, Червоношкільна набережна, 16, суд не мав підстав вважати, що постанову винесено з порушенням територіальності виконання рішення суду.

Безпідставним є і посилання скаржника на те, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження ним було отримано лише 21.05.2015 року, що позбавило його можливості добровільно виконати рішення суду.

Згідно ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанови державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державним виконавцем було в повному обсязі дотримано вимоги закону та 18.05.2015 року направлено боржнику рекомендованим листом постанову про відкриття виконавчого провадження , що підтверджується матеріалами справи.

Із змісту ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови, а не з моменту її отримання.

Зважаючи на те, що постанову про відкриття виконавчого провадження винесено державним виконавцем 18.05.2015 року, а у п. 2 постанови міститься вказівка на строк, протягом якого він має добровільно виконати рішення суду - до 25.05.2015 року, тобто 7 днів, як це передбачено діючим законодавством, боржник мав реальну можливість виконати рішення суду добровільно.

Також ПАТ КБ «ПриватБанк» не доведено неправомірність дій та перевищення службових повноважень державним виконавцем Карповим О.В. під час винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.05.2015 року.

Відповідно до п. 3.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, починаючи виконання рішення про стягнення коштів, державний виконавець зобовязаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 ЗУ «Про виконавче провадження».

Із ч. 2 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» вбачається, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Враховуючи, що протягом встановленого строку боржник у добровільному порядку рішення суду не виконав, 26.05.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт в межах суми стягнення 274336,96 грн.

Із витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що обєктом обтяження є рухоме майно боржника в межах суми стягнення 274336,96 грн.

Таким чином, державний виконавець діяв відповідно до вимог законодавства і в межах своїх повноважень.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що виконавче провадження відкрито нібито неіснуючою посадовою особою, а саме: державним виконавцем Карповим О.В., оскільки останній є заступником начальника відділу, а тому саме ця посада повинна бути вказана у винесених ним виконавчих документах, судовою колегією не приймаються.

Відповідно до вимог ст. 2 ч. 2; ст. 7 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Тобто саме державний виконавець проводить дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчих документів, в тому числі виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Заступник начальника відділу є адміністративною посадою.

Зазначення адміністративної посади у виконавчих документах чинним законодавством не передбачено.

За таких обставин суд дійшов обґрунтовано висновку про відмову у задоволені скарги.

Ухвала постановлена з дотримання вимог матеріального та процесуального права, підстав для її скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 313, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» - відхилити.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 12 жовтня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді