Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1503/15-ц
Провадження №: 2/332/642/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі

судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Фурдак В. И.

Розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.. ОСОБА_2» за участі третьої особи відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань України в м.Запоріжжя про відшкодування моральної шкоди спричиненої внаслідок каліцтва.

УСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення моральної шкоди спричиненої внаслідок отримання професійного захворювання в якому вказала , що вона перебувала з відповідачем у трудових відносинах з липня 1972 року і по травень 2001. Працювала на посаді машиніста крана металургійного виробництва в шкідливих умовах. Внаслідок роботи на підприємстві вона отримала професійне захворювання. За результатами висновку обстеження Медико-соціальної експертної комісії серія АГ 025414 від 14.05.2002 року в результаті професійного захворювання пов'язаного з виробництвом позивачці було встановлено третю групу інвалідності з 55 % втрати професійної працездатності.

У зв'язку з цим були порушені нормальні життєві зв'язки позивачки, вона була позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання. Через стан свого здоров'я позивачка позбавлена можливості не тільки повноцінно працювати, але і продовжувати звичний для неї спосіб життя. Позивачці знадобилась велика кількість часу, для того щоб пристосуватися до нових умов існування.

Позивачка не може вести повноцінний образ життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, порушена душевна рівновага, виражена у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних переживань. Все це постійно і негативно позначається на її душевному стані.

Позивачка просить стягнути на її користь моральну шкоду в сумі 55000 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлений позов, просять його задовольнити з підстав указаних в позові.

Представник відповідача позов не визнав вважаючи , що позовні вимоги не грунтуються на належних доказах, крім того на момент виникнення професійного захворювання у позивачки було відсутнє законодавство, що надавало право на стягнення моральної шкоди з підприємства.

Представник відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань України в м.Запоріжжя просить розглянути позов на розсуд суду.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази у справі , суд вважає позов таким , що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивачка перебувала з відповідачем у трудових відносинах з липня 1972 року і по травень 2001. Працювала на посаді машиніста крана металургійного виробництва в шкідливих умовах (а.с.5-6). Внаслідок роботи на підприємстві вона отримала професійне захворювання (а.с.7). За результатами висновку обстеження Медико-соціальної експертної комісії серія АГ 025414 від 14.05.2002 року в результаті професійного захворювання пов'язаного з виробництвом позивачці було встановлено третю групу інвалідності з 55 % втрати професійної працездатності (а.с.12)

У зв'язку з цим були порушені нормальні життєві зв'язки позивачки, вона була позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання. Через стан свого здоров'я позивачка позбавлена можливості не тільки повноцінно працювати, але і продовжувати звичний для неї спосіб життя. Позивачці знадобилась велика кількість часу, для того щоб пристосуватися до нових умов існування.

Позивачка не може вести повноцінний образ життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, порушена душевна рівновага, виражена у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних переживань. Все це постійно і негативно позначається на її душевному стані.

Внаслідок професійного захворювання позивачка змушена тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури. Позивачка регулярно знаходиться на стаціонарному лікуванні: з 02.01.2002 р. по 23.01.2002 р.; з 07.11.2003 р. по 20.11.2003 р.; з 15.04.2005 р по 26.04.2005 р.; з 25.04.2007 і. по 07.05.2007 р.; з 28.10.2010 р. по 10.11.2010 р.; з 09.06.2011 р. по 23.06.2011 р.; з 10.09.2012 р. по 21.09.2012 р.; з 26.09.2013 р. по 07.10.2013 р.; з 06.10.2014 р. по 17.10.2014р. (а.с. 13-21)

Перебуваючи на лікуванні позивачка відчуває фізичні страждання, біль, в неї постійно зникають складнощі у зв'язку з загальною слабкістю, втомою, сильним болем у руках.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача, який вважає, що сума моральної шкоди повинна стягуватись з відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань України в м.Запоріжжя, оскільки на момент втрати працездатності Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» покладав обов*язок відшкодування шкоди саме на них з наступних підстав. 01.01.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» від 28.12.2014р. № 77-VIII, яким Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999р. № 1105-ХГУ (далі Закон) викладено в новій редакції.

Статтею 36 Закону визначений повний перелік страхових виплат які проводяться Відповідно до п. 8 ст. 36 Закону відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

У абзаці першому пункту 5 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001р. зазначено, що оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були, вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров'я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку.

Як вбачається з вищезазначених норм на теперішній час відшкодування моральної шкоди потерпілим відділенням Фонду не проводиться.

ОСОБА_1 отримала професійне захворювання під час роботи на ПАТ «Дніпроспецсталь», у зв'язку із небезпечними та шкідливими умовами праці, що підтверджується актом розслідування професійного захворювання за ф. П-4 від 11.02.2002р. та випискою з акту огляду МСЕК від 14.05.2002р. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. (Абзац пункту 5 в редакції Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001р.).

Згідно із ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно із ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи конкретні обставини даної справи, та доведеність спричинення моральної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки моральну шкоду в сумі 2000 грн.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.. ОСОБА_2» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2000 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім.. ОСОБА_2» на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Марченко