Номер провадження: 22-ц/785/4900/15
Головуючий у першій інстанції: Петренко В. С.
Доповідач: Ісаєва Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді: Ісаєвої Н.В.,

суддів: Журавльова О.Г, Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 6 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулася до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_3, просила стягнути зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на її користь аліменти на утримання ОСОБА_5, 04 лютого 2011року народження, у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2015 року й до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4, а також стягнути зі ОСОБА_3, 10.05.1980року народження, на її користь аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2015року й до досягнення ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позивачка зазначає, що діти проживають з нею, спочатку відповідачем сплачувались аліменти у добровільному порядку у розмірі 800,00грн., а з грудня 2014року у розмірі 1 250,00грн.

Позивачка вказує, що в лютому 2015року, з невідомих їй причин, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надав, добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося.

У зв'язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, ОСОБА_4 звернулася до суду із відповідним позовом.

26.03.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4, в якому просив встановити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 309,60 грн. в місяць на одну дитину, що в сумі складає 619,20грн. в місяць на обох дітей до досягнення ними повноліття.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_3 посилається на те, що він сплачував аліменти у добровільному порядку та за власним бажанням з дня розірвання шлюбу у розмірі 1 250,00грн.

На даний час, він проживає зі своєю нареченою, усі свої кошти він віддає на утримання дітей від шлюбу з ОСОБА_4, у зв'язку з чим, проживає за рахунок своєї нареченої та їх батьків.

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що він також піклується про дитину своєї нареченої, і не в змозі сплачувати аліменти у розмірі 1 250,00грн. або 800грн. щомісячно, тому як отримує заробітну плату у розмірі 1 370,00грн.

Просив стягнути аліменти на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3 619,20грн. в місяць на обох дітей до досягнення ними повноліття.

Протокольною ухвалою суду від 06.04.2015року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 було прийнято до розгляду з первісним позовом.

У судовому засіданні 06.04.2015року ОСОБА_4 первісний позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити.

У судовому засіданні 06.04.2015року ОСОБА_3 зустрічний позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити, у задоволенні первісного позову просив відмовити.

Рішенням суду було задоволено позов ОСОБА_4, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

На рішення суду представник ОСОБА_3 приніс апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким змінити рішення, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п.3 ст.10 ЦПК України , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У судовому засіданні встановлено наступне.

Позивачка ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Від шлюбу, ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_5, про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 8), та 23.06.2012року у них народилася донька - ОСОБА_6, про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 7).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.12.20ІЗроку шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було розірвано.

Судом встановлено, що на теперішній час сторони проживають окремо, а їх діти проживають разом з позивачкою - ОСОБА_4 та знаходяться на її утриманні.

З довідки (виписки із домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) №169 від 24.02.2015р. (а.с.9) вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1, разом з ними зареєстровані: їх мати - ОСОБА_4 та їх бабуся - ОСОБА_7.

Крім того, з довідки ПП "Хьюман ресорсис аутсорсинг кампані" від 18.03.2015року за вих. №167/15 вбачається, що ОСОБА_3 дійсно працює в ПП "Хьюман ресорсис аутсорсинг кампані" на посаді продавець-консультант з 02.02.2015року по теперішній час, його нарахована заробітна плата за 1 місяць становить 1 370,00грн., видано на руки 1 193,38грн.

При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства", за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів з урахуванням того, що відповідач має постійну роботу суд зробиа обгрунтований висновок про задоволення позову повністю, а саме: стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2015року й до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4, та стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 лютого 2015року й до досягнення ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 просив суд стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 309,60грн. в місяць на одну дитину, що в сумі складає 619,20грн. в місяць на обох дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням положень ст. 184 Сімейного кодексу України, суд правильно зазначив, що аліменти у твердій грошовій сумі стягуються у разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 працює у ПП "Хьюман ресорсис аутсорсинг кампані" на посаді продавця-консультанта, тобто має постійну роботу та регулярний дохід, що є підставою для стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу).

Таким чином, доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до апеляційного суду надано не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують та задоволенню не підлягають, підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Судова колегія, розглянувши справу, прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 6 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак її може бути оскаржено до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий- суддя Н.В.Ісаєва

Судді: О.Г. Журавльов

О.С.Комлева

/