Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору дарування удаваним, визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2002 року ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з вищезазначеним позовом, після уточнення якого просив визнати договір дарування, укладений 03 січня 1995 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, який діяв від імені ОСОБА_8 удаваною угодою, яка приховує договір купівлі-продажу, взнати за позивачем право власності на 1/2 частини 382/1000 частини квартири, як на майно, яке придбане під час шлюбу.

Вимоги за позовом обґрунтовував тим, що під час шлюбу з ОСОБА_5 ними було вирішено придбати у у ОСОБА_6 382/1000 частини квартири АДРЕСА_1. Однак ОСОБА_5, без його згоди, видала довіреність своєму батьку ОСОБА_7, який на підставі цієї довіреності уклав замість договору купівлі-продажу, договір дарування.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 січня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_4, не погоджуючись з даними рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що відсутні правові підстави для визнання оспорюваного договору дарування удаваним, оскільки позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження своїх вимог.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук