Справа № 456/3490/15-ц
Провадження № 2/456/1541/2015
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

10 листопада 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

позивач звернувся до відповідача з позовом, в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором в розмірі 6611 грн. 14 коп. та судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідно до укладеного договору «б/н» від 07.10.2011р. відповідач отримав в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі встановленому кредитним договором.

Відповідач не надавав своєчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, відповідно до договору, тобто свої зобов'язання не виконав, тому відповідно до вимог ст.526,527,530,1054 ЦК України позивач просив стягнути з нього заборгованість, яка станом на 30.06.2015р. становить 6611,14 грн., з яких: 1611,69 грн. - заборгованість за кредитом; 2578,44 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1630,00 грн. - заборгованість за пеню та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 291,01 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідач двічі викликався до суду. Згідно поштової кореспонденції, судова повістка, яка надсилалась відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про явку у суд 10.11.2015р., повернута, оскільки відповідач за даною адресою не проживає. Згідно відповіді ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області вх. № 12154 від 28.08.2015р. відповідач значиться зареєстрованим у встановленому порядку за вказаною адресою.

У відповідності до вимог ст.74 ч.5 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Таким чином відповідач, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності останнього та ухвалив рішення на підставі наявних у ній доказів.

Згідно із ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь з справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.55 Конституції України та положень ст.ст.3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін самостійно, на власний розсуд розпоряджається своїми правами й зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 ЦК України не передбачає односторонньої відмови від виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.ст.610,611,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору «б/н» від 07.10.2011р. відповідач отримав в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним і банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав повністю, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язання за договором не виконав, не надавши банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв'язку з порушенням виконання зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2015р. заборгував позивачу 6611,14 грн., з яких: 1611,69 грн. - заборгованість за кредитом; 2578,44 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1630,00 грн. - заборгованість за пеню та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 291,01 грн. - штраф (процентна складова).

Стаття 60 ЦПК України визначає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу позову своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов'язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов'язання ним виконано відповідно до умов договору, або не виконано не з його вини.

Однак, як безспірно вбачається з матеріалів справи, банком на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником ОСОБА_1 кредиту, вичерпну інформацію про отримання коштів позичальником та наявність заборгованості (а.с.4-5).

Всупереч вищенаведеному відповідачем не подано жодного доказу та спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов'язань за договором, тому суд вважає, що є всі підстави стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 30.06.2015р. становить 6611,14 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України позивачем у зв'язку із зверненням до суду та розглядом даної справи понесені судові витрати в розмірі 243,60 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь банку.

Керуючись ст.ст. 10,60,209,212-215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст.526,527,530,625,1054 ЦК України, суд

вирішив:

позов задоволити. Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (49094 м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги,50 , рахунок № 3111, МФО 305299) заборгованість станом на 30.06.2015р. в розмірі 6611 (шість тисяч шістсот одинадцять) грн. 14 коп., з яких: 1611,69 грн. - заборгованість за кредитом; 2578,44 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 1630,00 грн. - заборгованість за пеню та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 291,01 грн. - штраф (процентна складова), а також 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя О. В. Гулкевич