Справа № 163/2881/15-ц
Провадження № 2/163/387/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 грудня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої - судді Гайдук А.Л.,

за участі секретаря Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Любомльської районної державної адміністрації Волинської області про стягнення аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив стягувати з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі по 100 гривень з кожного щомісячно, починаючи від дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги позову обґрунтовано тим, що малолітня ОСОБА_2 перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Любомльської районної державної адміністрації, як дитина позбавлена батьківського піклування, оскільки її батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно рішення Любомльського районного суду від 23.02.2015 року, позбавлені батьківських прав. Рішенням цього ж суду від 13.05.2015 року позивача призначено опікуном малолітньої ОСОБА_2, яка тривалий час перебувала на його утриманні, при цьому, відповідачі будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини не надають. Мати дитини ОСОБА_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, а фактично проживає в м. Любомль та відповідно до довідки Головненської селищної ради, після закінчення школи, з 1999 року по даний час ніде не працює. Батько малолітньої ОСОБА_2 ОСОБА_4 проживає в смт. Головне, за інформацією Головненської селищної ради, також ніде не працює. Самостійно забезпечувати дитину позивач не має матеріальної можливості, а оскільки відповідачі ніде не працюють, тому просив стягувати з останніх аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_2 саме у твердій грошовій сумі.

В судове засідання особи, які беруть участь у справі, не зявились.

Позивач та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служби у справах дітей Любомльської районної державної адміністрації Волинської області, кожен зокрема, подали в канцелярію суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. При цьому, позивач одночасно вказав, що заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просив їх задовольнити, погодився на заочний розгляд справи, а представник третьої особи - не заперечила проти задоволення даного позову.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, хоча належним чином судом були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення у пресі - газеті «Волинь нова» про виклик відповідачів в судове засідання.

За викладених обставин, суд провів заочний розгляд справи в порядку ч. 2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 064720, виданого 24.03.2008 року Головненською селищною радою Любомльського району Волинської області, вбачається, що батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідачі по справі - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.4).

Згідно рішення Любомльського районного суду Волинської області від 23.02.2015 року, батьків, як батька, так і матір, неповнолітньої ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно останньої (а.с.5-6).

Рішенням Любомльського районного суду від 13.05.2015 року над малолітньою ОСОБА_2, як дитиною, яка позбавлена батьківського піклування та перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Любомльської райдержадміністрації, встановлено опіку та її опікуном призначено ОСОБА_1, жителя селища Головне Любомльського району (а.с.7-8).

Згідно вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей..., зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини.

З довідки, виданої Головненською селищною радою Любомльського району Волинської області від 10.11.2015 року №1773, встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно запису в трудовій книжці серії АА №987602, з 30.06.2004 року по дату видачі довідки, дійсно ніде не працює (а.с.9).

Довідкою Головненської селищної ради від 10.11.2015 року за №1774 стверджено ту обставину, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жителька смт.Головне Любомльського району Волинської області, після закінчення школи, з 1999 року по дату видачі довідки, ніде не працювала (а.с.10).

Отже, підстав для стягнення з відповідачів аліментів на утримання їх малолітньої доньки у частці від заробітку, у відповідності до положень ст.183 СК України, у справі немає.

Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином вбачаються підстави для стягнення аліментів з відповідачів в твердій грошовій сумі.

Доказів на ствердження існування обставин, які істотно обмежують працездатність відповідачів, перебування на їх утриманні інших осіб чи інших обставин, які мають істотне значення, судом не встановлено, а тому слід дійти висновку про їх спроможність сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі по 100 грн. з кожного щомісячно.

Враховуючи вищевикладене, з відповідачів: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі по 100 гривень з кожного щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду з 20.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання.

Крім цього, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути, в рівних частках з кожного, судові витрати по справі, а саме: в користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. та в користь позивача 180 грн. за опублікування судового оголошення про виклик відповідачів в судове засідання через засоби масової інформації.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, та з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 100 (сто) гривень з кожного щомісячно, починаючи з 20 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в користь держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок в рівних частках з кожного, тобто по 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок, на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області (МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в користь ОСОБА_1 витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідачів, в розмірі 180 (сто вісімдесят) гривень, в рівних частках з кожного, тобто по 90 (девяносто) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Любомльський районний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча: суддя А.Л.Гайдук