Справа № 127/4907/14-ц
Провадження 2/127/966/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
при секретарі Коберник О.Л.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні будинком шляхом виселення та вселення,
позовні вимоги мотивовані тим, що 09.04.2008 року між позивачем та її сином ОСОБА_6 був укладений договір дарування 17/20 часток домоволодіння №11 по вул. Артема в м. Вінниці. Згодом ОСОБА_6 подарував цю частку будинку своєму синові ОСОБА_4, після чого останній зареєструвався за даною адресою. Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 22.12.2014 року було визнано договір дарування 17/20 часток домоволодіння № 11 по вул. Артема в м. Вінниці ОСОБА_6 недійсним. Будучи власником даного будинку, позивач не могла користуватись ним, оскільки не мала ключів, крім того, в будинку знаходились речі її онука. ОСОБА_4 із своєю дружиною ОСОБА_5 та їх сином ОСОБА_3 проживають у будинку позивача, добровільно виселитись не бажають. Вважає, що відповідачі не є членами її сімї, проте вони перешкоджають позивачу користуватись та розпоряджатись належним їй нерухомим майном Просила усунути їй перешкоди в користуванні будинком № 11 по вул. Артема в м. Вінниці шляхом виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із зняттям їх з реєстраційного обліку. Також просила усунути їй перешкоди в користуванні даним будинком шляхом вселення її у належний їй будинок (а.с. 103-105).
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що 17/20 часток жилого будинку № 11 по вул. Артема в м. Вінниці в даний час належить ОСОБА_2, право власності зареєстроване в реєстрі. Відповідачі поселились в будинку і ОСОБА_3 був зареєстрований після договору дарування, що визнаний недійсним. Відповідачі не є членами її сім`ї, проте через конфлікт не допускають її до будинку і перешкоджають їй користуватись та розпоряджатись належною їй власністю.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 не зявились з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені рекомендованою кореспонденцією завчасно, позов не оспорили, заяви про відкладення розгляду справи суду не надали.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідачів та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 17/20 часток жилого будинку № 11 по вул. Артема в м. Вінниці.
Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
09.04.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 був укладений договір дарування 17/20 часток житлового будинку № 11 по вул. Артема в м. Вінниці. В подальшому, 15.10.2008 року, ОСОБА_6 подарував частку будинку своєму синові (онуку позивача) ОСОБА_4
Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 22.12.2014 року визнано недійсним договір дарування 17/20 часток жилого будинку № 11 по вул. Артема в м. Вінниці, укладений 09.04.2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 Витребувано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 17/20 часток жилого будинку № 11 по вул. Артема в м. Вінниці (а.с. 92-95). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.03.2015 року дане рішення залишено без змін (а.с. 118-119).

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Вінницькій області від 27.05.2015 року: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17.10.2013 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: м. Вінниця, вул. Артема, 11, 10.01.2014 року був знятий з реєстрації за цією адресою за рішенням суду від 02.12.2013 року №127/22762/13-ц (а.с. 44); ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованою по Вінницькій області не значиться.

Разом з тим, відповідачі фактично проживають за вказаною адресою і перешкоджають проживанню та користуванню будинком власнику ОСОБА_2, що підтверджується наданими суду доказами.

Так, відповідно акту державного виконавця від 07.03.2014 року ОСОБА_4 було виселено з будинку № 11 по вул. Артема в м. Вінниці, а стягувачу ОСОБА_2 передано ключі від будинку (а.с. 14).

Проте, 29.04.2014 року головою квартального комітету «Вінниченко» складений акт № 278, відповідно до якого зі слів сусідів ОСОБА_2 не проживає у своєму будинку № 11 по вул. Артема в м. Вінниці, тому що її правнук ОСОБА_3, онук ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 не допускають її до власного будинку, змінили замки на дверях (а.с. 34).

Згідно довідки, виданої квартальним комітетом «Вінниченко» 29.04.2014 року №279 (а.с. 33) власником АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 Зі слід сусідів ОСОБА_2 за даною адресою не проживає через те, що ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 не допускають її до власного будинку, змінили замки. Дана довідка складена на підставі акту №278 від 29.04.2015 року і завірена головою квартального комітету.

Обставини щодо перешкод в користуванні будинком власнику також підтверджуються висновком про результати розгляду матеріалів ЖЄО № 12536 від 06.05.2014 року.

28.05.2015 року головою квартального комітету «Вінниченко» складений акт, відповідно до якого зі слів сусідів - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 в будинку по вул. Артема, 11/2 проживає ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_3.

Дані обставини також підтверджені довідкою квартального комітету № 339 від 02.06.2015 року.

Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі досліджених доказів суд встановив, що права позивача ОСОБА_2, як власника будинку №11 по вул. Артема в м. Вінниці порушені відповідачами ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, які всупереч волі позивача та вимогам закону вселились в будинок після укладення договору дарування, що в судовому порядку визнаний недійсним, проживають і користуються будинком на свій розсуд, змінили замки на вхідних дверях, а також безпідставно перешкоджають ОСОБА_2 вселитись та вільно користуватись належною власністю.

Судом також встановлено, що родина відповідачів не є членами сімї ОСОБА_2 в розумінні ст. 64 ЖК України, договорів оренди будинку №11 по вул. Артема в м. Вінниці вони не укладали, право користування даним будинком у встановленому законом порядку вони не набули. Реєстрація ОСОБА_3 за вказаною адресою вчинена на підставі договору дарування, що визнаний недійсним, а згоди на реєстрацію ОСОБА_3 за цією адресою ОСОБА_2 не надавала.

Добровільно відповідачі з будинку не виселяються, незважаючи на те, що позов перебуває в провадженні суду з 13.03.2014 року, тому підлягають примусовому виселенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про виселення є підставою для зняття з реєстраційного обліку за адресою вул. Артема, 11 в м. Вінниці Бердоуса ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1

За таких обставин суд вважає позов ОСОБА_2 про виселення ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 з 17/20 часток будинку № 11 по вул. Артема в м. Вінниці доведеним і таким, що підлягає задоволенню.

Також підлягають задоволенню вимоги про вселення ОСОБА_2 в будинок на підставі ст. 150 ЖК України, оскільки відповідачі перешкоджають її добровільному вселенню, а іншого житла вона не має.

Судові витрати в сумі 243,60 грн., понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідачів на користь ОСОБА_2 у рівних частках.

Керуючись ст. 15, 16, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.. 150 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3 гора Миколайовича, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 з 17/20 часток будинку № 11 по вул. Артема в м. Вінниці, що належать ОСОБА_2 на праві власності.

Вселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, до 17/20 часток будинку № 11 по вул. Артема в м. Вінниці, що належать їй на праві власності.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі по 81,20 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: