У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Кафідової О.В., Іваненко Ю.Г., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа: відділ Держземагентства в Кіцманському районі Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 25 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на будівельні матеріали, вироби і конструкції, використані при будівництві житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1; визнати за ним право власності на земельну ділянку, належну ОСОБА_8 згідно державного акту серії НОМЕР_1 та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії НОМЕР_2.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: самочинно побудований житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1, земельні ділянки згідно з державним актом та право на земельну частку (пай) згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай). 12 травня 2010 року ОСОБА_8 складено заповіт, за яким спадкоємцями є позивач та ОСОБА_6, який спадщину не прийняв і не претендує на спадкове майно. Позивач в управління спадковим майном вступив своєчасно, оскільки поховав померлу, розпорядився її речами та підтримує спадкові будівлі в належному стані. Разом з тим не може прийняти дане спадкове майно, оскільки пропустив строкприйняття спадщини, а будівлі побудовано самочинно.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 6 лютого 2014 року позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на: будівельні матеріали, вироби та конструкції, використані при будівництві житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1, на загальну суму 142 434 грн; земельну ділянку розміром 0,2500 га вартістю 13 700 грн; земельну частку (пай) розміром 1,00 в умовних кадастрових одиницях, яка перебуває в колективній власності колгоспу «Дружба» с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області вартістю 11 283 грн, що належали на праві власності ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 12 червня 2014 року рішення суду першої інстанції в частині визнання за ОСОБА_5 права власності на земельну ділянку та земельну частку (пай)скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовлено. У іншій частині рішення суду залишено без змін

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 листопада 2014 року рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 6 лютого 2014 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 12 червня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_5 про визнання права власності на будівельні матеріали, вироби та конструкції, використані при самочинному будівництві житлового будинку з господарськими спорудами скасовано з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14 травня 2015 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на спадкове майно - будівельні матеріали, вироби та конструкції, використані при будівництві житлового будинку (літ.А), господарських будівель та споруд (сараїв (літ.В, Г), підвалу (літ.Пд), убиральні (літ.У), криниці (літ. К), огорожі (№ 1-2)) по АДРЕСА_1, загальною вартістю 142434 грн, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 25 червня 2015 року рішення районного суду скасовано. У задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Позивач, не погоджуючись з даним рішенням суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати із залишенням в силі рішення місцевого суду.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов виходив з того, що будівельні матеріали, вироби та конструкції, використані при будівництві житлового будинку літ. А, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1, загальною вартістю 142 434 грн, що залишилось після смерті ОСОБА_8, є спадковим майном.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що будівництво будинку та господарських споруд відбувалось на земельній ділянці, яка була виділена відповідачу ОСОБА_7 на місці старого будинку, власником якого він був на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 1977 року, і на його земельній ділянці від якої він не відмовлявся та її не відчужував. Таким чином, спірний будинок не є спадковим майном після смерті ОСОБА_8, оскільки їй не належав, тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу житлового будинку від 21 вересня 1977 року ОСОБА_7 набув права власності на житловий будинок та господарські споруди за адресою: АДРЕСА_1, що розташовані на земельній ділянці площею 0,06 га, яка була виділена ОСОБА_7 рішенням зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Дружба» від 7 грудня 1977 року № 3.

Згідно з документами за 1977 рік ОСОБА_7 зазначений як голова господарства, а починаючи з 1991 року він взагалі викреслений із членів двору як «вибувший», хоча він місце прописки не змінював, згоди на реєстрацію ОСОБА_8, з якою перебував у фактичних шлюбних відносинах, та їхнього сина - ОСОБА_9, у спірному господарстві не давав.

Рішенням Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 1 серпня 2006 року ОСОБА_9 було безкоштовно надано земельну ділянку площею 0,50 га, з яких: 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку й господарських будівель по АДРЕСА_1; 0,30 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в урочищі «Кут» у с. Зеленів Кіцманського району Чернівецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_9 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8.

9 листопада 2011 року заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_8, її спадкоємцями за заповітом є: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які 8 листопада 2011 року звернулись до державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку від 2 червня 2008 року ОСОБА_8 належить земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в с. Зеленів Кіцманського району Чернівецької області.

На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 18 лютого 1997 року ОСОБА_8 має право на земельну частку (пай) розміром 1,00 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності колгоспу «Дружба» с. Брусниця Кіцманського району Чернівецької області.

Згідно відповіді виконавчого комітету Брусницької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області від 13 липня 2010 року № 133 ОСОБА_8 було здійснено відмову від земельної ділянки зі свого користування площею 0,30 га в урочищі «Кут» у с. Зеленів Кіцманського району Чернівецької області на користь сина - ОСОБА_9, у зв'язку з чим було прийнято рішення від 10 травня 2007 року про надання дозволу на збір матеріалів на виділення земельної ділянки площею 0,30 га.

Встановивши, що будівництво будинку та господарських споруд відбувалось на земельній ділянці, яка була виділена ОСОБА_7. на місці старого будинку, власником якого він був на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 1977 року, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо недоведеності факту належності спірного майна на праві власності спадкодавцю ОСОБА_8

Не проживання ОСОБА_7 в господарстві по АДРЕСА_1 більше 30 років не є підставою для позбавлення його права власності на житловий будинок.

На момент придбання будинку у 1977 році ОСОБА_7 не перебував з ОСОБА_8 у зареєстрованому шлюбі та не укладав з останньою угод про створення спільної власності.

Позивачем не доведено, що спірне майно належало за життя ОСОБА_8, у зв'язку із чим правові підстави для задоволення позову відсутні.

Апеляційним судом надана належна оцінка зібраним у справі доказам, як кожному окремо, так і у їх сукупності, зокрема показам свідків.

В ході розгляду даної справи апеляційним судом дотримано вимог ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Встановивши факти та визначивши правовідносини, зумовлені встановленими фактами, суд апеляційної інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне по суті рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи апеляційним судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.С. Висоцька
судді О.В. Кафідова
Ю.Г. Іваненко
О.В. Умнова
І.М. Фаловська