Справа № 496/3806/15-ц
Провадження № 2/496/1694/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2015 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді - Крачкової С.В.,

при секретарі Квашенко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, треті особи приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» та ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить витребувати у відповідача належний йому автомобіль ВАЗ 21011, 1979 року випуску, кузов №3001800, реєстраційний номер НОМЕР_1 та реєстраційні документи на вказаний автомобіль.

Свої вимоги мотивує тим, що в ході примусового виконання рішення суду про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини, за виконавчим листом №2-1168 від 21 грудня 1999 року державним виконавцем відділу ДВС Біляївського МРУЮ був описаний та накладено арешт на вказаний транспортний засіб, який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_2 в ПП ««Спеціалізоване підприємство «Юстиція». В липні 2013 року він отримав постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві та листа щодо передачі йому зберігачем автомобіля. Але до цього часу на неодноразові звернення ОСОБА_2 відмовляється передати йому автомобіль, вимагаючи при цьому грошові кошти за його зберігання.

В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та наполягає на його задоволенні. При цьому пояснив, що відповідачем по цій справі повинен бути відділ ДВС Біляївського МРУЮ оскільки саме державний виконавець передавав на збереження автомобіль, який зберігач утримує без законних підстав.

Представник відповідача відділу ДВС Біляївського МРУЮ в судове засідання не зявився, але в п.2 заперечення на позов просив розглянути справу за його відсутності. При цьому позов не визнає, посилаючись на те, що відділ ДВС не є зберігачем майна, а арешт на автомобіль був накладений в ході примусового виконання рішення суду.

Представник третьої особи «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день розгляду справи, а судові повістки, направлені за місцем його знаходження, повернуті до суду в звязку з його вибуттям.

Третя особа ОСОБА_2О в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день розгляду справи ( а.с.46), про причину неявки суд не повідомив.

Заслухавши позивача, приймаючи до уваги заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належить автомобіль ВАЗ 21011, 1979 року випуску, кузов №3001800, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.21).

В ході примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів та в звязку з заборгованістю 25.11.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника вказаного автомобіля, а 26.11.2012 року ним було складено акт опису і арешту цього автомобіля, який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_2 ( а.с.15).

27.06.2013 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу і направлено листа зберігачу, стягувачу та боржнику про необхідність передачі автомобіля його власнику ОСОБА_1 із складанням акту прийому-передачі ( а.с.13-14).

В судовому засіданні було встановлено, що на цей час автомобіль знаходиться у відповідального зберігача ОСОБА_2.

Згідно вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи те, що підстави для відповідального зберігання автомобіля, який належить позивачу, відпали і на цей час не існують, про що відповідальний зберігач ( ОСОБА_2О.) був повідомлений, то вказана особа утримує автомобіль без законних підстав.

Виходячи з цього ОСОБА_1 повинен був звернутись до суду з позовом саме до ОСОБА_2, а не до відділу ДВС Біляївського МРУЮ, але в судовому засіданні наполягав на тому, що саме державна виконавча служба повинна бути відповідачем по справі і клопотання про заміну відповідача не заявляв.

Суд приходить до висновку, що позов предявлено до неналежного відповідача, а дії державного виконавця в ході примусового виконання рішення суду можуть бути оскаржені тільки в порядку,передбаченому розділом VІІ ЦПК України шляхом подання скарги, а тому підстав для задоволення позову суд не знаходить, що не позбавляє позивача права звернутись до суду з аналогічним позовом до належного відповідача.

Керуючись ст. ст. 10,60, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст.387 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в позові до відділу державної виконавчої служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, треті особи приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» та ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд.

Суддя : С.В. Крачкова