Справа №295/1908/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді - Полонця С.М.,

секретарів с/з - Хитрич А.М., Слончак А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Житомирської міської ради про встановлення факту володіння будинком та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить встановити факт відкритого, безперервного та добросовісного володіння нею ? частиною будинку по АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом більше десяти років та визнати за нею право власності на вказану частину будинку, яка рахується за ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за набувальною давністю, посилаючись на те, що вона з 17.11.2004 року є власником ? частини вищевказаного будинку та з цього часу проживає в будинку по теперішній час, відкрито та добросовісно користується ним більше десяти років. Після смерті власника спірної частини будинку ніхто із його спадкоємців не прийняв спадщину.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 пояснили, що позивач придбала половину будинку по АДРЕСА_1 в листопаді 2004 року, який був на той час у дуже занедбаному стані, зробила у всьому будинку капітальний ремонт, провела комунікації. Позивач вживала заходів для відшукання спадкоємця померлого власника іншої половини будинку ОСОБА_14, який проживав у Казахстані, однак вони не дали результатів і жодних осіб, які б претендували на спадкове майно, не виявилося. З часу придбання половини будинку позивач проживає у ньому з сином та подругою, користується всім будинком, його прибудовами та всією земельною ділянкою, сплачує комунальні послуги та земельний податок.

Вислухавши пояснення представника позивача, покази свідків та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 29.01.1997 року ОСОБА_4 було складено заповіт, згідно якого він заповів належний йому жилий будинок по АДРЕСА_1 братові ОСОБА_14 та ОСОБА_6 в рівних частках кожному.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.08.1997 року спадкоємцем майна ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в ? частині, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1, був ОСОБА_6. На іншу ? частину вказаного будинку свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видавалося.

Згідно договору дарування частини жилого будинку та земельної ділянки від 17.11.2004 року ОСОБА_6 подарував ОСОБА_3 ? частину жилого будинку по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 500 кв.м. за тією ж адресою.

Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,0500 га по АДРЕСА_1 посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку від 03.03.2005 року.

Судом встановлено, що з часу набуття права власності на ? частину вищезазначеного будинку 17.11.2004 року позивач відкрито, безперервно і добросовісно володіє іншою ? частиною вказаного нерухомого майна, яка належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після смерті якого жодна особа не прийняла спадщину у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, а рухомим майном - протягом п"яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до п.п. 4, 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом, тобто з 01 січня 2001 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_3 добросовісно заволоділа з 17 листопада 2004 року ? частиною жилого будинку по АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та відкрито, безперервно і добросовісно володіє нею на протязі більше десяти років, що дає підстави зробити висновок про те, що вона набула право власності на це майно на підставі набувальної давності, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 60, 212-215 ЦПК України, ст.344 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт відкритого, безперервного та добросовісного володіння ОСОБА_3 ? частиною будинку по АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, з 17 листопада 2004 року протягом більше десяти років.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину будинку по АДРЕСА_1, яка рахується за ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: