Справа № 2-175/13/15-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

(з а о ч н е)

04 червня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.

при секретарі Єльшиній А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» та ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування збитків, спричинених дорожньо-транспортною пригодою,

в с т а н о в и в :

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву у якій підтримав уточнений позов та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі і стягнути з відповідачів на користь позивачки грошові суми на відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданих в наслідок ДТП, а справу розглянути без їх участі на підставі доказів наявних в матеріалах справи та проти ухвали заочного рішення не заперечували.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не з'явилися, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Третя особа - ОСОБА_3 надала письмові пояснення у яких підтримала пред'явлений позов у повному обсязі та проти його задоволення не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що о 13:00 годині 21 травня 2014 року на вул. Високій в смт.Кіровське, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Renault Premium», державний номерний знак НОМЕР_1, під керування ОСОБА_2 та автомобіля марки «Ford Fusion», державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3 та яким, на момент ДТП керувала ОСОБА_1, внаслідок даної пригоди автомобілю позивачки завдано механічних ушкоджень, а самій власниці матеріальних збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 травня 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська по справі №199/3513/14-п (3/199/1575/14) винесена постанова, якою ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка не оскаржувалась та набрала чинності 02 червня 2014 року.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Renault Premium» д/н НОМЕР_1 застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АС/9750956 страховик ПрАТ «УТСК». Строк дії полюсу з 06 лютого 2014 року до 05 лютого 2015 року (включно), ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 50000,00 гривень та розмір франшизи - 1000,00 гривень, тобто дорожньо-транспортна пригода спричинена на момент дії полюса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так, на виконання вимог ст.ст. 33, 33-1, 35 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 22 квітня 2014 року позивач письмово повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та надав усі передбачені Законом документи, а 05 червня 2014 року було надано заяву на виплату страхового відшкодування та наданий для огляду представнику компанії пошкоджений автомобіль «Ford Fusion» д/н НОМЕР_2.

Згідно п. 1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну.

Статтею 29 Закону визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

14 травня 2014 року позивачка звернулася до експерта - автотоварознавця про проведення автотоварознавчої експертизи і згідно висновку експерта №0505/14/14, розмір матеріального збитку завданий автомобілю «Ford Fusion» д/н НОМЕР_2 складає - 49902,18 грн.

Згідно п. 2 ст. 36 Закону України Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) або здійснити виплату страхового відшкодування. Протягом 3-х робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страхових зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Згідно із ст. 29 Закону України у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно з Узагальненням по страхуванню Верховним Судом України судова практика про розгляд цивільних справ, що виникають з договорів страхування, роз'яснено, що місцеві суди виходять із того, що ст. 25 Закону № 85/96-ВР гарантує здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком відповідно до договору страхування. Несвоєчасну виплату страхового відшкодування суди вважають простроченням грошового зобов'язання, за яке настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, у вигляді сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Така позиція судів є правильною, оскільки у ст. 979 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату).

Отже, ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» повинна була сплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування до 05 вересня 2014 року (включно), але всупереч Закону не виконала свої зобов'язання.

Також суд приймає до уваги той факт, що страхова компанія частково сплатила суму страхового відшкодування 26 листопада 2014 року в розмірі - 5000,00 грн. та 02 грудня 2014 року в розмірі - 16492,54 грн.

Таким чином з урахуванням сплачених коштів, суд приходить до висновку про те, що ПрАТ «Українська транспортна страхова Компанія» зобов'язана сплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 27409,64 грн., пеню - 3526,53 грн., 3% річних - 503,02 грн., та індекс інфляції - 3425,95 грн., а всього сума розміру матеріальних збитків складає - 34865,14 грн.

Відповідно ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками, які підлягають відшкодуванню у повному обсязі, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Що стосується вимог позивачки про відшкодування моральної шкоди, суд також вважає їх обґрунтованими, оскільки вона зазнала душевних страждань внаслідок протиправних дій відповідача та пошкодження її майна.

Згідно ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючі наведені положення закону, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд зменшує розмір моральної шкоди позивачці до 2000,00 гривень, вважаючи, що у такому розмірі компенсація моральної шкоди буде відповідати понесеним моральним страждання позивачки.

Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідачів у дольовому відношенні, пропорційно задоволених позовних вимог, підлягають стягненню сума судового збору, а також витрати понесені при направленні телеграм.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 84, 88, 212, 215, 214 ЦПК України, ст.ст.3, 11, 13-16, 23, 79, 88, 1166, 1187, 1188 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» та ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про відшкодування збитків, спричинених дорожньо-транспортною пригодою - задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова Компанія» на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4) суму матеріальних збитків у розмірі 34865,14 грн., яке складається з виплати страхового відшкодування, пені, 3% річних та індексу інфляції.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4) франшизу та витрати пов'язаних з направленням телеграм, в розмірі - 1092,64 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4) суму моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн.

Стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова Компанія» та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4) суму судового збору у розмірі 195,00 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4) суму судового збору у розмірі 243,60 грн. за позовну вимогу по моральній шкоді.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, а саме рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя С.А. Борисов