УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Калини О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2015 року, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», -

у с т а н о в и в :

24.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, в якій просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкритті виконавчого провадження від 31.08.2015 року (ВП №48565774), визнати незаконною та скасувати відповідну постанову державного виконавця. Вимоги скарги мотивовано тим, що у виконавчому листі №755/7535/2013-ц виданого Дніпровським районним судом м. Києва 11.09.2013 року вказано, що рішення набрало законної сили 20.08.2013 року, тож строк пред'явлення виконавчого документа до виконання завершився 20.08.2014 року. При цьому, державний виконавець, в порушення вимог чинного законодавства України виніс постанову про відкриття виконавчого провадження 31.08.2015 року, тобто поза межами строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Скаржник в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання скаржника про розгляд справи за його відсутності.

Представник Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Крім того, заінтересована особа надіслала до суду письмові заперечення на подану скаргу, які приєднано до матеріалів справи і зі змісту яких вбачається, що заінтересована особа просить відмовити у задоволенні скарги посилаючись на те, що строк пред'явлення виконавчого листа до виконання не сплив, оскільки виконавчий лист був поданий на примусове виконання повторно.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що вимоги скарги не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

За змістом ст.ст. 383, 384 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Судом встановлено, що виконавчий лист №755/17535/2013-ц був виданий Дніпровським районним судом м. Києва 11.09.2013 року на виконання ухвали суду від 20.08.2013 року, яка набрала законної сили 20.08.2013 року.

При цьому, на виконавчому листі міститься відмітка про повернення виконавчого листа стягувачеві 30.06.2015 року на підставі п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», яка підписана державним виконавцем та скріплена печаткою ВДВС.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Згідно положень ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

При цьому, за змістом ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи, першого разу банк звернувся до ВДВС з заявою про відкритті виконавчого провадження 06.12.2013 року.

Виконавче провадження №41155837 за вказаним виконавчим листом було відкрите постановою державного виконавця від 13.12.2013 року.

В подальшому постановою державного виконавця від 30.06.2015 року виконавчий лист був повернутий стягувачеві на підставі п. 4 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження».

З повторною заявою банк звернувся 27.08.2015 року і 31.08.2015 року державний виконавець виніс спірну постанову про відкриття виконавчого провадження.

За встановлених обставин та враховуючи зміст положень ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» суд приходить до висновку про законність дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, адже сукупний строк пред'явлення виконавчого листа до виконання з урахуванням строку переривання, станом на час винесення спірної постанови становив менше визначеного законом однорічного терміну.

З цих підстав постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2015 року не може бути визнана незаконною та скасована.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383-387, 293, 294 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області про відкриття виконавчого провадження від 31.08.2015 року, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -