АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2 ВАЛАРТІС ФІНАНС ЛІМІТЕД

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 ВАЛАРТІС ФІНАНС ЛІМІТЕД до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркет Стіл» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

26 червня 2013 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надішов позов ОСОБА_2 ВАЛАРТІС ФІНАНС ЛІМІТЕД до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркет Стіл» про відшкодування шкоди.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2014 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_2 ВАЛАРТІС ФІНАНС ЛІМІТЕД до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальність «Маркет Стіл» про відшкодування шкоди - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ВАЛАРТІС ФІНАНС ЛІМІТЕД просить скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 ВАЛАРТІС ФІНАНС ЛІМІТЕД, районний суд прийшов до обґрунтованого висновку, що згідно вимог ч. 3 ст. 136 КЗпП України стягнення з керівників підприємства установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу або за заявою прокурора.

Виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.11.2011 року між ПАТ "КБ"Хрещатик" та ТОВ "ОСОБА_4 Фінанс" було укладено договір кредитної лінії № 57-10-11/1, відповідно до п.1.1, п.4.1 договору Банк відкрив ТОВ "ОСОБА_4 Фінанс", відкличну відновлювальну кредитну лінію з лімітом у сумі 57 000 000,00 грн., та сплатою 16 % річних з терміном повернення до 23.11.2012 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "ОСОБА_4 Фінанс", що випливають з договору кредитної лінії № 57-10-11/1 від 25 листопада 2011 року, ТОВ "Маркет Стіл", від імені якого діяв Відповідач ОСОБА_3, уклав з Банком 29 листопада 2011 року договір застави товарів в обороті № 57-10-11/02, і передав в заставу майно, а саме: товари в обороті труби. Відповідно до п.1.5 договору застави товарів в обороті №57-10-11/02 від 29.11.2011 року предмет застави знаходиться в обороті з умовою підтримання ТОВ « Маркет Стіл» не знижувального залишку товарів, які є предметом застави. У випадку реалізації товарів чи їх частини, ТОВ « Маркет Стіл» замінює реалізовані товари іншими товарами такої ж або більшої вартості.

Згідно п.2.1 договору застави товарів в обороті №57-10-11/02 від 29.11.2011 року ТОВ «Маркет Стіл» зобовязувався вживати заходів щодо збереження предмету застави, не допускати зменшення його вартості.

Предмет застави належав ТОВ "Маркет Стіл" знаходився за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, буд. 7; м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, буд. 1; м. Донецьк, вул. Залізнична, буд. 1 Б; м. Одеса, вул. Атамана Головатого, 73/1; м. Тернопіль, вул. Поліська, буд. 11; м. Бровари, вул. Щолківська, буд. 1; м. Новомосковськ, вул. Тургенєва, буд. 1. Вартість предмета застави становила 97 000 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 умов Договору застави, предмет застави належить Заставодавцю на підставі довідки від 28 листопада з балансового рахунку № 281 і знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, буд. 7; м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, буд. 1; м. Донецьк, вул. Залізнична, буд. 1 Б; м. Одеса, вул. Атамана Головатого, 73/1; м. Тернопіль, вул. Поліська, буд. 11; м. Бровари, вул. Щолківська, буд. 1; м. Новомосковськ, вул. Тургенєва, буд. 1.

08.05.2012 року між ПАТ "КБ"Хрещатик" та ТОВ "Маркет Стіл" було укладено Додаткову угоду № 1 до договору застави товарів в обороті № 57-10-11/02 від 29.11.2011 року, в якій сторони домовились викласти п. 1.2 договору застави в наступній редакції: "1.2 Предмет застави належить Заставодавцю на підставі балансової виписки про товари, що надані в заставу № 1618 від 08 травня 2012 року та знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, буд. 7; м. Дніпропетровськ, вул. Байкальська, буд. 1; м. Донецьк, вул. Залізнична, буд. 1 Б; м. Одеса, вул. Атамана Головатого, 73/1; м. Тернопіль, вул. Поліська, буд. 11; м. Бровари, вул. Щолківська, буд. 1; м. Луганськ, вул. 2-я Свєрдлова, буд. 5; м. Новомосковськ, вул. Тургенєва, буд. 1."

Відповідно до п. 1.5 умов Договору застави, предмет застави знаходиться в обороті з умовою підтримання Заставодавцем не знижувального залишку товарів, які є предметом застави. У випадку реалізації товарів чи їх частини, Заставодавець замінює реалізовані товари іншими товарами такої ж або більшої вартості.

Відповідно до п. 1.6 умов Договору застави, у випадку невиконання зобов'язань, забезпечених цією заставою, Заставодержатель вправі задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави відповідно до Закону України "Про заставу", "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та у відповідності з цим договором.

Відповідно до п. 2.1 умов Договору застави, Заставодавець зобов'язується вживати заходів щодо збереження предмету застави, не допускати зменшення його вартості.

08.05.2013 року між ПАТ « Комерційний банк» Хрещатик» та ТОВ « Кредо-Столиця" укладено договір відступлення права вимоги №1.

Отже з 08.05.2013 року відбулася заміна кредитора у Договорі застави товарів в обороті №57-10-11/02 від 29.11.2011 року та новим кредитором є ТОВ «Кредо-Столиця».

Як передбачено ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що балансові виписки про товари, які надавалися ОСОБА_3 як директором ТОВ «Маркет Стіл» не є достатнім доказом того, що ним вчинені дії які привело до збитків ТОВ «Маркет Стіл» в зв'язку з тим, що в подальшому вартість майна товарів в обороті яке знаходилось за адресами вказаними в договорі застави, могла перевищувати 70 000 000, грн. 00 коп. відповідно до додаткової угоди № 12 від 23.12.2012 року до Договору застави майна.

Окрім того,згідно ч. 3 ст. 136 КЗпП України встановлено, що стягнення з керівників підприємства установ, організацій та їх заступників матеріальної шкоди в судовому порядку провадиться за позовом вищестоящого в порядку підлеглості органу або за заявою прокурора.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 ВАЛАРТІС ФІНАНС ЛІМІТЕД володіє 24,99% статутного капіталу ТОВ « Маркет Стіл», однак договір застави товарів в обороті № 57-10-11/02 укладався між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ТОВ «Маркет Стіл» в зв'язку з чим зобов'язання за умовами цього договору повинна здійснювати юридична особа - ТОВ «Маркет Стіл» і якщо новий кредитор в особі ТОВ «Кредо-Столиця» вважає, що умови договору не виконуються і його права порушені то лише ТОВ «Кредо Столиця» має право звернутися до відповідного суду за захистом своїх порушених прав, а не позивач.

Отже позов поданий неналежним позивачем.

Відповідно до ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середньомісячний заробіток допускається лише у випадках, визначених законодавством.

Відповідно до роз'яснення у п. 8 постанови пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 № «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» з наступними змінами зазначено, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому на зберігання або для інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений.

Згідно ч.4 ст. 130 Кодексу Законів про працю України, на працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського риску, а також за неодержані підприємством прибутки.

Судом першої інстанції встановлено,що ОСОБА_3 був директором підприємства ТОВ «Маркет Стіл», то його дії були спрямовані на безперебійну роботу та отримання коштів, які були спрямовані на виплату заробітної плати та обов'язкових платежів до бюджету, і таким чином його дії повинні були бути направленні на виконання всіх трудових обов'язки, які були покладені на нього згідно Статуту, а також з метою отримання прибутку від господарської діяльності підприємства.

Основним видом діяльності ТОВ «Маркет Стіл» було саме реалізація металевих труб, тобто на момент подання балансових виписок, могла відбуватися реалізація труб контрагентам, в свою чергу також могли бути затримка пов'язанні з заміною реалізованого товару на інші товари такої же вартості або більшої вартості, як це встановлено в п. 1.5. договору застави майна. Також від продажу зазначених труб прибуток отримувало підприємство, а не особисто ОСОБА_3

Виходячи з вищевикладеного,суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в позові ОСОБА_2 ВАЛАРТІС ФІНАНС ЛІМІТЕД до ОСОБА_3, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркет Стіл» про відшкодування шкоди в звязку з недоведеністю обставин,на які позивач посилався як на підставу своїх вимог.

Доводи в апеляційній скарзі апелянта на то,що суд першої інстанції неправомірно застосував норми трудового законодавства,а необхідно все ж застосовувати ст.92 ЦК України ,колегія судів вважає неправомірними,оскільки ст.92 ЦК України визначає цивільну дієздатність юридичної особи, а отже позов повинен був предявлений до юридичної особи , а не фізичної.

Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_2 ВАЛАРТІС ФІНАНС ЛІМІТЕД про не призначення судом першої інстанції судово-економічної експертизи і клопотання в про призначення експертизи в суді апеляційної інстанції,колегія суддів ставиться критично,оскільки судом першої інстанції винесена ухвала про відмову в проведенні експертизи в звязку з ненаданням позивачем необхідних доказів для її призначення, а в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 ВАЛАРТІС ФІНАНС ЛІМІТЕД не мав повноважень про заяву будь яких клопотань,оскільки довіреність представника закінчилась 07.04.2015 року.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ВАЛАРТІС ФІНАНС ЛІМІТЕД - відхилити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_5