Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом, в якому зазначало, що 22 червня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» (далі - АКБ «ТАС-Комерцбанк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 0803/0806/88-003, відповідно до умов якого останній отримав кредит в розмірі 15 тис. доларів США на поточні потреби, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,00 % річних з кінцевим терміном повернення до 19 серпня 2011 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором,

22 серпня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором, станом на 01 серпня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 215 260 грн 57 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 10 148 доларів США, що еквівалентно 121 403 грн 37 коп.; заборгованість за відсотками - 5 562,99 доларів США, що еквівалентно 66 551 грн 61 коп.; пеня - 10 071,29 доларів США, що еквівалентно 120 485 грн 66 коп.; пеня - 27 305 грн 59 коп.

Також, позивач вказував, що 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), правонаступником якого є АКБ «ТАС-Комерцбанк», та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор-Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс») було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого банк відступив фактору свої права вимоги заборгованості за кредитними договорами та пов'язані з ними права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій.

28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого останній набув статусу нового кредитора за кредитним договором

від 22 серпня 2006 року № 0803/0806/88-003 з ОСОБА_4

На підставі наведеного вище ТОВ «Кредитні ініціативи» просило суду стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 22 серпня

2006 року № 0803/0806/88-003 в сумі 215 260 грн 57 коп. та стягнути судові витрати.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 12 грудня 2014 року в задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові до ОСОБА_4 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в сумі 160 975 грн 71 коп., що еквівалентно 19709,30 доларів США, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 148 доларів США; заборгованість за відсотками - 3 151,73 доларів США; пеня - 6 409,57 доларів США, відповідно до кредитного договору від 22 серпня 2006 року № 0803/0806/88-003.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, скасувавши рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_4, обґрунтовано виходив із того, що, передбачений ст. 257 ЦК України, строк позовної давності про застосування наслідків якого просив відповідач у справі, перервався 08 квітня 2013 року, та відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України почався заново, а тому дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості з ОСОБА_4

Із матеріалів справи та змісту ухвалених судами рішень не вбачається, що апеляційним судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення апеляційного суду у справі - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана