АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015р. м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 27 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання неправомірним підвищення відсоткової ставки, зобов»язання здійснити перерахунок,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» і, на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», просив винести рішення, яким визнати неправомірними дії відповідача в частині підвищення відсоткової ставки за кредитним договором №014-45-КЖ від 20.02.2007 року з 11,95% до 14%.

Також позивач просив зобов»язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за указаним кредитним договором з урахуванням відсоткової ставки 11,95% річних, починаючи з моменту підвищення відсоткової ставки по день ухвалення рішення.

Крім того, позивач просив зобов»язати відповідача здійснити перерахунок коштів сплачених позивачем за указаним кредитним договором, зарахувавши отриману відповідачем різницю за процентами від одностороннього збільшення процентної ставки (з 11,95% річних до 14% річних, починаючи з моменту підвищення процентної ставки) за кредитом в рахунок сплати основної суми кредиту.

Позивач послався на те, що у 2009 році йому стало відомо, що з 3.11.2008 року процентна ставка за кредитним договором змінена кредитором в односторонньому порядку та підвищена з 11,95% річних до 14% річних.

Вважав, що указані односторонні дії банку не відповідають вимогам кредитного договору, зокрема п.п.2.6.1. та 2.6.2., згідно яких зміна відсотків має бути оформлена додатковою угодою в письмовій формі.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 27 серпня 2015 року у позові відмовлено за пропуском строків позовної давності /аю.с.78-82/.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, просить скасувати рішення Оболонського районного суду м.Києва від 27 серпня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі /а.с.87-90/.

Скаржник послався на те, що письмову відмову від нарахування відсотків у розмірі 11,95% позивач отримав 17.03.2015 року, а тому саме з цього часу належить вираховувати строк позовної давності. Між тим, лист відповідача від 11.03.2009т року за №37.05-14/96-898 не містить відмови в задоволенні вимог апелянта та за своїм змістом давав підстави вважати про повернення відсоткової ставки до 11,95%, тобто, усунення порушень договору в позасудовому порядку.

Заслухавши доповідь по справі, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної карги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення залишити без змін з таких підстав.

Встановлено, що, відповідно до угоди від 20.02.2007 року за №014-45-КЖ, між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір, на підставі якого банк надав позивачу кредит у сумі 80.000 дол.США, що підтверджується письмовим текстом договору, та не заперечується сторонами /а.с.6-12/.

Відповідно до умов кредитного договору, кредитні кошти видано на споживчі потреби для придбання квартири, на термін до 19.02.2032 року під 11,99 % річних зі сплатою відсотків та погашення тіла кредиту щомісячно рівними частинами.

Відповідно до п.2.6 Кредитного договору у разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, в тому числі внаслідок прийняття компетентними органами України рішень, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням Правління, Комітету з питань управління активами та пасивами, Кредитно-інвестиційного комітету, Тарифного комітету Кредитора, Кредитор має право ініціювати зміну розміру процентів, визначеного в п.1.1. цього Договору.

А, згідно п.2.6.1. Кредитного Договору про намір змінити розмір процентів кредитор зобов»язаний повідомити позичальника не пізніше ніж за 10 робочих днів до дати початку їх застосування, а також надати для укладення відповідну додаткову угоду.

Крім того, згідно п.7.1. Кредитного Договору усі додатки, зміни та/або доповнення до цього договору мають бути вчинені у письмовій формі та підписані належним чином уповноваженими на те представниками Сторін, з обов»язковим посиланням на цей Договір.

Таким чином, між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 виникли відносини договору кредиту, які, відповідно до ст.1054 ЦК України полягають в тому, що банк (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Встановлено, що 25.02.2009 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ПАТ»Укрсоцбанк» з листом, в якому висловив заперечення щодо підняття банком в односторонньому порядку з 3.11.2008 року відсоткову ставку з 11,99% річних на 14% річних /а.с.17-18/.

З зазначеного слідує, що станом на лютий 2009 року позивачу було відомо про порушення його прав Кредитором, які виразились в порушенні вищезазначених пунктів Кредитного договору (2.6.1., 2.6.2) щодо підняття Банком відсотків без погодження цього питання з Позичальником.

Зазначена обставина свідчить про порушення банком прав та інтересів позивача, як споживача банківських послуг, що не спростовано самим відповідачем.

Між тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у позові, оскільки позивачем пропущено, передбачений ст.257 ЦК України, трирічний строк позовної давності звернення до суду за захистом свого порушеного цивільного права або інтересу, про що йому було відомо, ще з 2009 року.

Статтею 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

А, згідно ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Крім того, судом встановлено, що, ПАТ»Укрсоцбанк», заперечуючи позовним вимогам ОСОБА_2, просив суд першої інстанції застосувати строк позовної давності.

Підстав для поновлення строку позовної давності судом не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судом першої інстанції ухвалене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2, відхилити, а рішення Оболонського районного суду м.Києва від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді