Справа № 161/2687/15-ц
Провадження № 2-п/161/96/15
У Х В А Л А

13 березня 2015 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Соколовій К.Ю.,

з участю представника заявника ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного часткового майна в натурі, за заявою ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2015 року ухваленим у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного часткового майна в натурі, позовні вимоги задоволено повністю.

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду. В обґрунтування заяви посилається на те, що 29 січня 2015 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було ухвалено заочне рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного часткового майна в натурі. Вважає рішення суду винесеним з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права з підстав викладених у заяві. Просить суд скасувати заочне рішення суду від 29 січня 2014 року і призначити справу до розгляду.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав з підстав у ній викладених. Просив її задовольнити.

Позивач та його представник в судовому засіданні заяву не визнали та заперечували проти її задоволення.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді зави, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом при розгляді заяви встановлено, що справу було призначено до судового розгляду на 16.00 годин 08 вересня 2014 року (а.с. 16). На адресу відповідача ОСОБА_4 було направлено повідомлення про дату, час і місце судового засідання, ухвалу про відкриття провадження з пропозицією надати письмові заперечення на позов з посиланням на докази, якими заперечує проти позову та позовну заяву з додатками (а.с. 17).

08 вересня 2014 року на 16.00 годин відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи без його участі, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення (а.с. 18).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Судом при розгляді заяви встановлено та підтверджено документально, що відповідача ОСОБА_4 останні п'ять років проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 80). При цьому ним в порушення вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України суду не повідомлено про місцезнаходження під час провадження справи. Таким чином у відповідності до вимог даної норми права відповідач ОСОБА_4 вважається таким, що повідомлений належним чином.

Зі згоди позивача та його представника (а.с. 28, 51), суд здійснював розгляд справи у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Ухвалою суду від 08 вересня 2014 року по справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 30) та зупинено провадження у справі на період проведення експертизи.

Ухвалою суду від 26 грудня 2014 року по справі було відновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 11.00 годин 29 січня 2015 року.

Сторони про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. 46 - 48).

29 січня 2016 року на 11.00 годин відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи без його участі, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи. Зі згоди позивача та його представника, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи.

Також судом встановлено, і це вбачається з письмових матеріалів доданих до заяви, що заявником, в порушення вимог ч.1 ст. 232 ЦПК України взагалі не зазначено нових доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що заявник будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Заявник не був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у справі, однак небажання надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, давало суду право при ухваленні рішення при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Крім того, заявник при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду не надала доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про залишення заяви без задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 січня 2015 року ухваленого у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного часткового майна в натурі - залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Ухвала в повному об'ємі

складена 16 березня 2015 року