Справа № 405/267/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

при секретарі : Фришко А.Ю.

з участю адвоката: Березовської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Компаніївської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів з відповідача, вказавши, що 23.01.2009 року вони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позов мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, на даний час подружні стосунки припинені з січня 2012 року, шлюб носить формальний характер, просить його розірвати. Відповідач є приватним підприємцем, має постійний дохід, а тому він може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, просила стягнути аліменти в розмірі, що становить 1/3 частину від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття сина ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року, після чого продовжувати стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття сина ОСОБА_11, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року. Присудити аліменти з 16.01.2015 року.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила її позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дітей, при цьому звернувся в суд із зустрічним позовом про визначення місця проживання дітей та просить визначити місце проживання дітей з ним за адресою: АДРЕСА_1. Позов обґрунтовує тим, що дійсно з квітня 2012 року він та позивачка за первісним позовом припинили спільне проживання. Після фактичного припинення шлюбних відносин діти проживають з матір»ю та її батьками в сільській місцевості в с. Губівка Компаніївського району. ОСОБА_2 є безробітною та не має самостійного доходу, як і власного помешкання. Проживання в сільській місцевості створює ряд незручностей: неможливість отримання якісної освіти, обмеженість у здатності реалізувати свої здібності, хобі, творчі та спортивні інтереси, діти обмежені у повноцінному розвитку, хоча і влаштовані до дитячого садочку, відвідують його рідко. Додатково мати розвитком дітей не займається.

Він любить своїх дітей, має змогу піклуватись про них та забезпечувати їх. Працює приватним підприємцем і йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_2, де створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дітей і забезпечення повного і всебічного розвитку, здобуття найкращої освіти.

Посилаючись на вказані обставини, норми діючого законодавства, просить задовольнити позов.

Позивач за зустрічним позовом та його представник в судовому засіданні викладені в позовній заяві вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач за зустрічним позовом вимоги позову не визнала. Пояснила, що діти проживають з нею, для них створені всі належні умови для виховання та розвитку, діти доглянуті, здорові, відвідують садочок, просила відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Залучений до участі в справі представник третьої особи служби у справах дітей Компаніївської РДА в судове засідання надав висновок органу опіки та піклування Компаніївської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 біля матері ОСОБА_2 та посилаючись на викладені в ньому обставини. Просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.01.2009 року та з 2012 року припинили шлюбні відносини через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до втрати почуттів поваги і любові між ними, на даний час шлюб носить формальний характер, а тому, у відповідності до ст.112 СК України, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї стали неможливими, шлюб розривається.

Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двох дітей - синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження і які на даний час проживають з матір»ю, що підтверджується довідкою виконкому Губівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області за вих. № 185 від 19.02.2015 року.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 є доведеними та обгрунтованими, базуються на чинному законодавстві, визнаються ОСОБА_3 і підлягають задоволенню.

Щодо вимог зустрічної позовної заяви, судом враховано наступне.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Статтею 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов»язки по відношенню до дитини. розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Відповідно до вимог ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а ч.1 ст.161 цього Кодексу визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні даного спору судом приймається до уваги те, що мати і батько позитивно характеризуються, здорові, люблять своїх дітей. Позивач має зареєстроване право власності на будинок АДРЕСА_1 загальною площею 619, 27 кв.м., де маються належні умови для проживання дітей.

На даний час діти проживають з матір»ю та її батьками в с. Губівка Компаніївського району. З оглянутих в судовому засіданні медичних карт ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 останні мають задовільний стан здоров»я, характеризуються позитивно, ведуть особисте господарство та мають будинок, який складається із трьох кімнат, де створені належні умови для проживання дітей і їх розвитку. Діти також здорові, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні, за клопотанням позивача ОСОБА_10, медичними картами дітей, вчасно проходять медичні огляди та щеплення відповідно до віку. З характеристики адміністрації Губівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів імені Д.Бєдного від 06.04.2015 року та довідки від 19.01.2015 року № 10, виданої на ім»я ОСОБА_4, вбачається, що хлопчик відвідує групу дошкільного виховання протягом двох років, регулярно і вчасно приходить до школи, має необхідні приладдя, охайний. Мама регулярно цікавиться успішністю сина, а батько жодного разу не з»явився в навчальний заклад, життям і розвитком дитини не цікавиться.

Вказані обставини підтверджені в судовому засіданні і самими ОСОБА_2, який пояснив, що за два роки жодного разу не був в селі та не відвідував дітей.

Згідно висновку органу опіки та піклування Компаніївської районної державної адміністрації про визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.04.2015 року № 01-32/21/1, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини та розглянувши заяву ОСОБА_3 щодо надання висновку про визначення місця проживання дітей. Орган опіки і піклування вважає за доцільне визначити місце проживання дітей біля матері ОСОБА_2.

Враховуючи вказані обставини, принцип 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, в якій зазначено, що малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір»ю, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про визначення місця проживання дітей.

На підстави викладеного і ст. ст. 141, 160, 161 Сімейного Кодексу України, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Кіровоградської області 23 січня 2009 року, а/з № 16 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Кіровограда аліменти на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) на утримання дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 16 січня 2015 року і до повноліття сина ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 року, потім продовжувати стягнення в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття сина ОСОБА_11, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Компаніївської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Шевченко