Справа № 2-2728/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2010 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді Оболєнської С.А.,

при секретарі Гамоліній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди до ОСОБА_2 В обґрунтування свого позову посилається на те, що вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 27 травня 2010 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, в цій частині ухвалою Апеляційного суду Харківської області вирок залишено без змін. Позивач зазначає, що в судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав повністю у тому, що 25 грудня 2009 року біля 14 години він керував своїм автомобілем МАЗДА 323 рухаючись по автошляху з міста Харкова у напрямку до міста Балаклея зі швидкістю 90 км/год. В автомобілі в якості пасажира знаходилась ОСОБА_3 В ході руху він здійснив маневр обгону - допустив виїзд на смугу зустрічного руху, не переконавшись, що вона вільна від транспортних засобів на достатньому для обгону відстані, з наступним зіткненням з зустрічним автомобілем Мазда. В результаті чого потерпілій ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження від яких вона померла. Померла ОСОБА_3 є його дружиною. Відповідач добровільно не відшкодував понесені ним витрати на поховання та поминальний обід у розмірі 13680,00 грн. Також зазначає позивач, що винними діями відповідача йому була спричинена значна моральна шкода, яка полягає в тому, що він втратив саму близьку та рідну людину дружину та матір його двох неповнолітніх синів, яким її ніхто і ніколи не замінить. У звязку із загибеллю дружини та матері дітей він та їх діти на все життя втратили душевний спокій, повністю змінився їх звичайний побут.

В судове засідання позивача не зявився надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав з Хролівської виправної колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області (№140) заяву про те, що з позивними вимогами не згоден, оскільки вважає їх не обґрунтованими.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно вимог ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 27 травня 2010 року встановлено, що з вини ОСОБА_2 сталася 25 грудня 2010 року дорожньо транспортна пригода, в результаті, якої ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, від яких померла, та його визнано винним, засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі с позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Відповідно до ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 27 травня 2010 року відносно ОСОБА_2 набрав законної сили та засуджений відбуває покарання у Хролівській виправній колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області (№140).

Судом встановлено, що померла ОСОБА_3 є дружиною позивача, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 139635, а також те, що вона є матерю двох малолітніх синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та Івана, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13,14).

Матеріалами справи підтверджується те, що позивачем були понесені витрати повязані зі смертю дружини, а саме: поминальний обід на 40 день та спорудження надгробного памятнику ( рахунок № 12 від 04.02.2010 року на суму 1280 грн. та накладна № 4 від 25.05.2010 року на суму 12400 грн.). Сума понесених майнових збитків склала 13680 грн.

Отже, за таких обставин суд вважає, що відшкодовувати майнову шкоду ОСОБА_1 повинен ОСОБА_2 у розмірі 13680 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України та розяснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви.

При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 2 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Судом встановлено, що з вини відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає:

· в тяжкості вимушених змін позивача у його життєвих стосунках, побуті, оскільки він залишився один з двома малолітніми синами, які потребують опіки та догляду;

· душевних стражданнях, втрати самої близької та рідної людини дружини та матері їх двох неповнолітніх синів;

· діти назавжди позбавлені материнського піклування та любові;

· втрату рідної людини неможливо заповнити.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер злочинних дій відповідача, його відношення до вчиненого, небажання добровільного відшкодування завданої шкоди, глибину душевних страждань позивача, засади розумності та справедливості.

Відповідно до ч.2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові.

У звязку з наведеним суд вважає, позовні вимоги щодо відшкодування відповідачем моральної шкоди, заподіяної злочином, обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 250000 грн.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі встановленим Декретом Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993 року «Про державне мито», який складає 1 відсоток від ціни позову із позовної заяви щодо відшкодування майнової шкоди в сумі 136 грн. та 10 відсотків ціни позову із позовної заяви про відшкодування моральної шкоди в сумі 25000 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 61, 81, 88, 169, 208, 212, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1168 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 13680 (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 250000 (двісті пятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 25136 (двадцять пять тисяч сто тридцять шість) гривень та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Оболєнська