Справа № 720/1123/15-ц
Провадження № 2/720/516/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Ляху Г.О.

при секретарі Факащук А.П.

з участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_6 та приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні позивачі звернулися до суду із заявою про залишення позову без розгляду у звязку із поданням до суду іншого позову.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення клопотання позивачів, однак просив суд стягнути з позивачів на користь відповідача судові витрати по справі у виді оплати на правову допомогу за договором в розмірі 10000 гривень.

Вислухавши доводи сторін та перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов залишити без розгляду, а у стягненні з позивачів судових витрат на правову допомогу відмовити з наступних підстав.

Подання заяви про залишення позову без розгляду є правом сторони позивача, а тому суд вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

У задоволенні вимоги щодо стягнення з позивачів на користь відповідача судових витрат на правову допомогу слід відмовити виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 24 червня 2015 року відповідач уклав з адвокатом ОСОБА_4 договір про надання правової допомоги, згідно з п. 1.1 якого останній має право здійснювати свої повноваження по представленню інтересів клієнта в судах по вказаній цивільній справі.

Пунктом 3.3. даного договору передбачено сплату адвокату гонорару за надання юридичної допомоги, який обумовлений додатковою угодою.

Додатковою угодою від 26 червня 2015 року передбачено сплату відповідачем адвокату гонорару в розмірі 2000 гривень на місяць до прийняття судом остаточного рішення.

В підтвердження отримання від відповідача гонорару за вказаними угодами в розмірі 10000 гривень адвокат подав суду довідку від 26 листопада 2015 року.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України у випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Разом з тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах визначений статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» і він не може перевищувати 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об'ємів робіт, їх кількості та видів.

Окрім того, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансово-розрахунковими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Самі лише докази укладення угоди про надання правової допомоги й її оплати не можуть бути підставою для відшкодування цих витрат.

Довідка адвоката про отримання гонорару на думку суду також не може свідчити про здійснення оплати на правову допомогу, оскільки вона не є фінансово-розрахунковим документом, який належним чином підтверджує факт оплати.

Таким чином, слід вказати, що відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України відповідач має право вимагати від позивачів у справі компенсацію, здійснену ним на оплату правової допомоги.

Однак, оскільки з наявних у матеріалах справи доказів, на які посилається представник відповідача, неможливо встановити об'єми, кількість та види конкретних послуг, за які здійснено оплату відповідачем та суду не надано належного документального підтвердження оплати відповідачем витрат на правову допомогу, то у задоволені його заяви в частині стягнення з позивачів витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги адвоката слід відмовити.

На підставі наведеного, суд керуючись ст.ст. 79, 84, 89, 207 ч. 1 п. 5 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_5, третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_6 та приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання заповіту недійсним, залишити без розгляду.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судових витрат на правову допомогу по справі в розмірі 10000 гривень, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: