Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1180/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Поліщук В. В.
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

Іменем України

02.06.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

при секретарі Кравченко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Зазначив , що відповідно до укладеного договору № б/н від 12.08.2013 року відповідач 12.08.2013 року отримала кредит у розмірі 2800.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджено його підписом у заяві.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Згідно п. 1.1.3.2.2 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.

У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.10.2014 року має заборгованість - 27836.99 грн., яка складається з наступного:

-17289.89 грн. - заборгованість за кредитом;

-7508.45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом:

-1236.89 грн. - заборгованість з комісії за користуванням кредитом

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

-500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

-1301.76 грн. - штраф (процентна складова).

В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, а тому Банк вимушений звернутись до суду.

Рішенням суду позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, суд неповно з'ясував обставини справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просила рішення суду скасувати.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.303 ЦПК України та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановлено, що відповідач отримала кредит на умовах, на яких зазначає Банк.

В серпні 2013 року у відповідача викрали сумку, в якій знаходилась кредитна картка. Вона ніяких операцій по картковому рахунку не проводила. Банк не повідомляла про викрадення карток. 10.02.2015 року вона написала заяву в міліцію про викрадення сумки в якій знаходились кредитні картки.

Апеляційним судом також встановлено, що , як пояснила відповідачка, на отриманій в Банку кредитній картці вона для зручності написала РІN-код картки, чим скористались невідомі, розрахувавшись її карткою при покупці мобільних телефонів. При зверненні до Банку вона не скористалась послугою СТОП-ЛИСТ, а їй було видано картку - дублікат на втрачену нею картку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідачкою були порушені п.1.2.12. Умов, відповідно до яких, у випадку, якщо утримувачу картки стало відомо про незаконне використання картки, утримувач зобов'язаний в триденний строк після усної заяви про втрату картки, стікера, РІN-кода надати до Банку детальне викладення обставин втрати картки, стікера, РІN-кода і відомості про їх незаконне використання.

Крім того, п.1.1.5.13 Умов передбачено, що клієнт несе відповідальність в повному обсязі за всі операції, які супроводжуються авторизацією, до моменту письмової заяви клієнта про блокування картки про рух коштів, номера мобільного телефону на надання банківських послуг, тоді як п.1.1.5.30 Умов передбачено, що Банк не несе відповідальності перед утримувачем картки за всі операції, у випадку передачі мобільного телефону, сім-карти, стікера тертім особам.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції правильно встановив правовідносини, які виникли між сторонами, і поклав відповідальність щодо погашення кредитної заборгованості на відповідача.

Стосовно встановленого судом розміру заборгованості колегія суддів вважає висновки суду правильними, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді