У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що її звільнено із займаної посади незаконно, оскільки заяви про переведення на посаду ОСОБА_3 до виходу останньої з відпустки по догляду за дитиною вона не писала. У листопаді 2013 року її було призначено на посаду чергового залу до виходу ОСОБА_4 з відпустки по догляду за дитиною, яка на роботу не вийшла. Вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави для звільнення її з роботи.

На підставі наведеного просила поновити її на роботі у ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на посаді чергового залу відділу обслуговування в терміналах комплексу наземного обслуговування підрозділів, підпорядкованих заступнику генерального директора з операційної діяльності та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17 грудня 2014 року по день ухвалення рішення.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Поновлено ОСОБА_2 на роботі в ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» з 17 грудня 2014 року на посаді чергового залу відділу обслуговування в терміналах аеровокзального комплексу наземного обслуговування підрозділів, підпорядкованих заступнику генерального директора з виробництва та аеродромно-технічного забезпечення на період відсутності ОСОБА_4 до фактичної дати виходу на роботу, та визнано незаконним наказ № 11-07/1-1423/п від 17 грудня 2014 року про звільнення ОСОБА_2 на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 грудня 2014 року по 11 серпня 2015 року у розмірі 30 243,56 грн.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та виплати заробітної плати за один місяць.

Стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь держави судовий збір у розмірі 302,43 грн.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_2 2 304,00 грн витрат на проведення судової експертизи.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру середнього заробітку.

Стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 грудня 2014 року по 11 серпня 2015 року у сумі 11 973,42 грн, з утриманням з цієї суми податків і інших обов'язкових платежів.

Стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь держави судовий збір у розмірі 119,73 грн.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року в частині зменшення розміру стягнутого середнього заробітку та залишення в силі у цій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року,мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року в частині поновлення на роботі до касаційного суду не оскаржується, а тому у цій частині в касаційному порядку не переглядається.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача відбулося з порушенням вимог трудового законодавства, а отже порушені трудові права позивача підлягають захисту шляхом поновлення її на роботі на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині розміру середнього заробітку, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_2 була зареєстрована у Оболонському районному центрі зайнятості у м. Києві, як безробітна, за період з 30 грудня 2014 року по 27 серпня 2015 року. За зазначений період нею було отримано дохід у сумі 18 270,14 грн, у зв'язку з чим середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу підлягає зменшенню на суму одержаної нею допомоги по безробіттю, з чим також погодились позивач та її представник у суді апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги та зміст доданих до неї судових рішень не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова