Ухвала

іменем україни

13 травня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної О.О., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Підприємства (Будинкоуправління № 9) Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Городоцька селищна рада Радомишльського району Житомирської області, Макарівська квартирно-експлуатаційна частина Радомишльського району Житомирської області, про виселення без надання іншого житлового приміщення; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Підприємства (Будинкоуправління № 9) Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України, треті особи: Городоцька селищна рада Радомишльського району Житомирської області, Макарівська квартирно-експлуатаційна частина Радомишльського району Житомирської області, про визнання права користування житловим приміщенням, зобов'язання укласти новий договір найму житлового приміщення, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 04 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року Підприємство Будинкоуправління № 9 Макарівської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України (далі - Макарівської КЕЧ району МОУ) звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило виселити ОСОБА_4 і всіх членів його сім'ї без надання іншого житла на підставі ст. ст. 387, 391, 785, 810, 821 ЦК України та ст. 99 ЖК Української РСР.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 лютого 2014 року між ним як особою, за якою закріплено на праві повного господарського відання будинок АДРЕСА_1, та ОСОБА_4 укладено договір найму тимчасового короткострокового користування з 18 лютого 2014 року до 15 квітня 2014 року житлового приміщення, а саме: двокімнатної квартири № 10, площею 45,49 кв. м, розташованої в зазначеному будинку. Термін дії договору закінчився 15 квітня 2014 року, тому відповідно до п. 2.2.9 договору найму відповідач повинен звільнити займане житлове приміщення та здати наймодавцю в установленому порядку. Відповідачу було надіслано попередження від 04 березня 2014 року № 67 про те, що термін дії договору продовжуватися не буде і запропоновано звільнити займане житло у добровільному порядку, проте його він залишив без відповідного реагування. На думку позивача, безпідставне та незаконне проживання відповідача у спірній квартирі перешкоджає наданню цього житла військовослужбовцям та їх сім'ям.

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 29 липня 2014 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_5

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, у якому просив визнати за ним право користування спірним жилим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовував тим, що договором найму житлового приміщення від 18 лютого 2014 року № 28 не передбачено вимогу та строк для звернення з попередженням про відмову від продовження договору найму житлового приміщення. Він як наймач належно виконує свої обов'язки, визначені п. п. 2.2, 3.1.1 договору, та, на його думку, має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 листопада 2014 року в задоволенні обох позовів відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 04 березня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісного позову Підприємства Будинкоуправління № 9 Макарівської Макарівської КЕЧ району МОУ скасовано, указаний позов задоволено. Вирішено питання щодо судових витрат. У решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідачі просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції, справу направити на новий судовий розгляд, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Скасовуючи частково рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення про задоволення первісного позову Підприємства Будинкоуправління № 9 Макарівської Макарівської КЕЧ району МОУ, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з доведеності цього позову та наявності правових підстав, передбачених ст. ст. 99, 109, 122 ЖК Української РСР, для виселення відповідачів без надання іншого жилого приміщення, оскільки, як встановив суд, ордер на вселення до спірної квартири відповідачам не видавався, вони мають право користування іншою двокімнатною квартирою загальною площею 45,49 кв. м; термін дії договору найму житла, на підставі якого відповідачі проживають у спірній квартирі, закінчився і до закінчення строку дії цього договору позивач письмово повідомив відповідачів про те, що строк дії договору найму житла продовжуватися не буде, тому вони повинні добровільно звільнити займане ними житло.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 04 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

І.К. Парінова