У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у відкритті провадженні по справі

19.06.2015 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В. вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про встановлення факту, який має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, звернувся до суду із заявою про встановлення факту, який має юридичне значення, а саме:

· встановлення факту, що «Аміт Етелка Іванівна», ІНФОРМАЦІЯ_1 та «Аміт Етелл Іванівна», ІНФОРМАЦІЯ_2 є однією і тією ж особою та громадянкою;

· зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області внести зміни до актового запису про народження № 214, складеного 16.02.1993 року, виправивши власне імя матері дитини з «Етелл» на «Етелка» та дату народження матері дитини з «01 листопада 1971 року» на «05 листопада 1971 року».

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту в порядку ст. 256-259 ЦПК України.

Відповідно до ст.ст. 234, 235, 256 ЦПК України встановлення судом фактів, що мають юридичне значення, віднесено до виду непозовного цивільного судочинства та підлягають розгляду в порядку окремого провадження.

Статтею 256 ЦПК України визначений перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку. Він не є вичерпним.

Згідно із ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Як зазначено у ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі,

паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Крім того, із заяви також вбачається спір про право, оскільки заявник просить суд зобовязати заінтересовану особу вчинити певні дії, проте в окремому провадженні судом можуть бути встановлені лише факти, а зобовязання вчинити певні дії є способом захисту порушеного права в порядку позовного провадження.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що оскільки судом не встановлюються факти тотожності особи, а решта вимог заявника підлягає вирішенню лише в порядку позовного провадження, у відповідності до ч. 4 ст. 256 ЦПК України слід відмовити у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 210, 234, ч. 4 ст. 256 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті окремого провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про встановлення факту, який має юридичне значення.

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Ужгород, вул. Ужанська, 71 «а», судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп., який сплачено на підставі квитанції від 18.06.2015 № 0..1.

Підставою для повернення є зазначена ухвала скріплена гербовою печаткою суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_2