Справа № 285/2654/15-ц
провадження № 2/0285/1040/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.11.2015 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Помогаєва А.В., за участі секретаря судового засідання Музика Н.Ю. та осіб, які беруть участь у справі: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради про відмову у постановці на квартирну чергу,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2015 року до суду звернувся ОСОБА_3 із позовом, у якому просив зобовязати виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради поставити його на квартирний облік з дня подання заяви до міськвиконкому - з 28.03.2013 року.

Свій позов мотивує тим, що він є інвалідом 1 групи, учасник бойових дій, Чорнобилець 3 категорії, вже шість років не має власного житла, тому що переселився із зони гарантованого добровільного відселення у звязку з аварією на ЧАЕС. На даний час зареєстрований та проживає у родичів за адресою: вул. Лянгуса, 29 в м. Новоград-Волинський. Родина похресниці позивача, з якою він проживає, перебуває на квартирному обліку в виконавчому комітеті Новоград-Волинської міської ради. Однак у 2013 році позивачу було відмовлено у постановці на квартирну чергу відповідно до ч. 2 п. 13 Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень або у внесенні в чергу в складі родини похресниці. ОСОБА_3 вважає, що було порушено його право на житло.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідно до положень чинного законодавства позивач не є особою, яка потребує поліпшення житлових умов. Так, позивач забезпечений житловою площею на рівні, що перевищує встановлений мінімум; за місцем реєстрації за адресою: вул. Лянгуса, 29 в м. Новоград-Волинський проживає без укладання договору найму (оренди) цього житла; переселився до родини осіб, з якими не має родинного звязку, який би давав підстави для пільг з постановки на квартирний облік. Посилалась на норми житлового законодавства та законів про соціальний захист інвалідів і осіб, які постраждали від аварії на ЧАЕС.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є інвалідом 1 групи та учасником бойових дій, що підтверджується копіями посвідчень. (а.с. 7,9)

Позивач також є особою, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, оскільки проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке внаслідок аварії на ЧАЕС віднесено до ІІІ категорії згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 року №106. 03.03.20109 року він самостійно переселився до м. Новоград-Волинський. Дана обставина підтверджується довідкою сільської ради (а.с. 18).

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 28.03.2013 року, останній звернувся до виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради про взяття на облік його та членів його сім`ї для отримання житла. (а.с. 10)

Листом № 334/02/02 від 08.04.2013 року ОСОБА_3 було відмовлено у взятті на квартирний облік. (а.с. 12)

Відповідно до ст. 31 Житлового кодексу УРСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Статтею 39 Житлового кодексу УРСР передбачено, що громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті.

Підстави для визнання громадян потребуючими поліпшення житлових умов визначені ст. 34 Житлового кодексу УРСР. Зокрема, такими визнаються особи:

1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок;

2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;

3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок;

4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;

5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;

6) які проживають у гуртожитках.

Громадяни визнаються потребуючими поліпшення житлових умов і з інших підстав, передбачених законодавством (ч. 2 ст. 34 ЖК)

Відповідно до п. 15 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових Приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів Українською РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 (далі по тексту «Правила обліку») на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному населеному пункті. При визначенні потреби громадян у поліпшенні житлових умов беруться до розрахунку члени їх сімей, які прожили і прописані у відповідному населеному пункті не менше встановленого строку (крім подружжя, неповнолітніх дітей і непрацездатних батьків).

Пунктом 13 Правил обліку передбачено, що на квартирний облік беруться громадяни: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок; 2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров'я УРСР і Держбудом УРСР; 3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров'я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров'я УРСР; 4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; 5) які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; 6) які проживають у гуртожитках; 7) які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім'ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі, старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати).

Норми забезпечення житловою площею в м. Новоград-Волинський визначено Постановою виконкому Житомирської обласної ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок «Про ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в області» від 07.01.1985 року №4. Згідно п. 2.1. зазначеної Постанови такими, що потребують поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які забезпечені жилою площею нижче мінімального розміру 6 кв. м. на кожного члена родини.

Посилання позивача на те, що він є інвалід 1 групи, учасник бойових дій, Чорнобилець 3 категорії не є підставами для визнання особи такою, що потребує поліпшення житлових умов.

Згідно ст. 29 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», інваліди забезпечуються житлом у порядку і на умовах, передбачених чинним законодавством і з урахуванням положень цього Закону. Інваліди та сім'ї, в яких є діти-інваліди, мають переважне право на поліпшення житлових умов в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно ст. 33 того ж Закону право на позачергове одержання житла мають лише діти-інваліди з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які проживають у сім'ях піклувальників, прийомних сім'ях, дитячих будинках сімейного типу, державних або інших соціальних установах, після досягнення повноліття.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено позачергове забезпечення житлом інвалідів війни, якщо такі особи потребують поліпшення житлових умов.

Компенсації та пільги громадянам, віднесеним до категорії 3 постраждалих від аварії на ЧАЕС визначено ст. 22 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка не передбачає права на позачергове забезпечення жилою площею таких осіб. Пунктом. 9 ч. 1 ст. 22 вказаного Закону передбачено лише взяття на квартирний облік, якщо такі громадяни проживають у комунальних квартирах.

Згідно ст. 33 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни з числа інвалідів та пенсіонерів, які самостійно переселяються (переселилися) відповідно до статті 4 цього Закону на жилу площу близьких родичів (батьки, діти, онуки, рідні брати і сестри), мають право на позачергове забезпечення житлом як такі, що не мають житла. З пояснень представника позивача судом встановлено, що позивач проживає в будинку, що належить його похресниці, яка не входить до кола близьких родичів.

Відповідно до довідки про склад сім`ї та місце проживання № 1774 від 22.05.2015 р. за адресою Лянгуса, 29 в м. Новоград-Волинський проживає чотири особи ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, житлова площа будинку складає 73,6 кв. метри, технічний стан будинку задовільний, наявне електропостачання, газопостачання. (а.с. 17).

Таким чином, рівень забезпечення житловою площею позивача перевищує встановлений мінімум.

Крім того, суду не надано доказів наявності договору найму (оренди) житла між позивачем та власником будинку, в якому він проживає, що може бути підставою для визнання його таким, що потребує поліпшення житлових умов згідно п. 5 ст. 34 ЖК УРСР.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивач не є має законних підстав для взяття його на квартирний облік, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Позивач, як інвалід 1 групи, звільнений від сплати судового збору. У звязку з відмовою у задоволенні позову ці витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 30.11.2015 р.

Суддя: А.В. Помогаєв