справа № 361/2951/15-ц
провадження № 2/361/1637/15
11 червня 2015 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
при секретарях: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 23 грудня 2009 року між Банком і ОСОБА_4 (далі Клієнт, Позичальник) був укладений кредитний договір № б/н,
за умовами якого Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 5000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
з яких: 5952 грн. 99 коп. заборгованість за кредитом, 6667 грн. 54 коп. заборгованість
за процентами, 1200 грн. заборгованість за комісією, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 691 грн. 03 коп. (процентна складова).
Представник позивача ОСОБА_5 у суді позов підтримав, дав пояснення аналогічні викладеному та пояснив, що заборгованість за кредитом перевищує встановлений Банком кредитний ліміт, оскільки суми операцій по платіжній картці здійснювалися понад сумою коштів на рахунку. Просив суд позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував.
Відповідач ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд він не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду теж не надходила.
Згідно із ч. 1 ст. 224 ЦПК України уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
23 грудня 2009 року на підставі заяви Позичальника, Умов і правил надання банківських послуг і тарифів Банку Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк і відповідач ОСОБА_4 уклали кредитний договір № б/н.
За умовами цього договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500 грн., який у подальшому було збільшено до 5000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості.
Відповідач ОСОБА_4 у заяві на видачу кредитної платіжної картки підтвердив, що його заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами Банку становить між ним і ПАТ КБ ПриватБанк договір про надання банківських послуг.
Відповідно до п. п. 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт надає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, який в будь-який момент має право змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою та безумовною згодою Позичальника на прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.
Згідно із п. п. 6.5, 6.6 Умов і правил надання банківських послуг Клієнт зобовязувався погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
У п. 6.7 Умов і правил надання банківських послуг визначено, що Клієнт зобовязаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою недопущення овердрафту.
За змістом розділу 2 овердрафт короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у випадку перевищення суми операції по платіжній картці над сумою залишку коштів на картковому рахунку чи встановленим лімітом кредитування.
Відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг у випадку порушення Позичальником строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням, передбаченим цим договором, більш ніж на 120 днів він зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.
Згідно із п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Суд встановив, що Банк свої зобовязання за кредитним договором № б/н від 23 грудня 2009 року виконав, встановив Позичальникові кредитний ліміт у розмірі 500 грн., збільшивши його 01 серпня 2013 року до 5000 грн. Проте відповідач ОСОБА_4 у порушення вимог закону і умов договору погашення заборгованості за кредитним лімітом не здійснює, проценти за його користування та інші витрати Банку не сплачує.
У ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем)
у строк та в порядку, що встановлені договором.
У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За змістом норми ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
У ч. 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Із розрахунку заборгованості видно, що внаслідок невиконання ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором № б/н від 23 грудня 2009 року станом на 30 березня
2015 року відповідач має перед ПАТ КБ ПриватБанк заборгованість за цим договором
Також згідно із вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 169, 209, 212 215, 224, 226 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.
Суддя Дутчак І. М.