АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 637/195/15-ц Головуючий І інстанції Стеганцов С.М.
Провадження: 22-ц/790/4386/15 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів Сащенка І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Сашко Я.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою представника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про розірвання договорів оренди землі, -

встановила:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 12 лютого 2014 року помер його дядько - ОСОБА_3, після його смерті лишилася спадщина у вигляді земельних ділянок розміром 5,3195 га та розміром 2,6598 га, розташованих на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області і які знаходилися в обробітку ФОП ОСОБА_1 згідно договорів оренди землі б/н та без дати укладання.

Відразу після отримання свідоцтва на спадщину він звернувся до орендаря з пропозицією припинити орендні відносини шляхом розірвання договору в добровільному порядку за згодою сторін, проте відповідач категорично відмовився виконувати умови договору в частині його розірвання та повернення земельних ділянок.

Просив розірвати договори оренди землі (без номеру та дати укладання), укладені між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1, зареєстровані у Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України» 29.04.2011 року під номерами 00114 та 00116. Стягнути з ФОП ОСОБА_1 на свою користь сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2015 року позов ОСОБА_3задоволено. Розірвано договори оренди землі (без номеру та дати укладання), укладені між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 зареєстровані у Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України» 29.04.2011 року за номерами 00114 та 00116. Стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невірне дослідження доказів та невірне надання оцінки цим доказам. В обґрунтування скарги зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги та не застосовано до спірних правовідносин положення ст.ст. 770, 1216, 1218 ЦК України, ст.ст. 27, 31,32 ЗУ «Про оренду землі». Вважає, що смерть орендодавця не є підставою для припинення договору оренди землі, оскільки з правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права і обов'язки за договором оренди у складі спадкової маси.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з положень ст. 60 ЦПК України, ст.ст. 628, 629 ЦК України ст.ст. 2, 18, ч. 4 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі», п. 36, 38 договорів оренди землі та прийшов до висновку, що позивач, який набув право власності на орендовані земельні ділянки після смерті орендодавця, як новий власник, має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди з підстав, визначених договорами.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

По справі встановлено, що 12 лютого 2014 року помер дядько позивача - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок розміром 5,3195 га, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Р2 № 741194, та земельна ділянка розміром 2,6598 га, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ХР № 108096, які розташовані на території Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Вказані земельні ділянки померлий передав відповідачу в оренду повесні 2008 року.

Позивач згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом серії НАВ 149296 та НАВ 149297 успадкував вищезазначені земельні ділянки в жовтні 2014 року /а.с.22,24/.

Успадковані земельні ділянки знаходяться в обробітку ФОП ОСОБА_1, згідно договорів оренди землі б/н та без дати укладання, зареєстрованих у Шевченківському районному відділі Харківської регіональної філії «Центр ДЗК при Держкомземі України» 29.04.2011 року за № 00114 та № 000116 /а.с.6-9,12-15/.

В листопаді 2014 року позивач звернувся до орендаря з заявою припинити орендні відносини в добровільному порядку за згодою сторін, проте відповідач категорично відмовився виконувати п. 38 умов договорів в частині їх розірвання та повернення земельних ділянок /а.с.26-29/.

Доводи апеляційної скарги про те, що смерть орендодавця не є підставою для припинення договору оренди землі, оскільки відповідно до положень ст.ст. 770, 1216, 1218 ЦК України з правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права і обов'язки за договором оренди у складі спадкової маси є безпідставними.

Як було зазначено в рішенні суду першої інстанції ЗУ «Про оренду землі» є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні до спірних правовідносин.

А відповідно до ч. 4 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

В даному випадку пунктом 38 договорів передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, є підставою для зміни або розірвання договору оренди.

Таким чином, висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді