АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Басюк Ю.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про приведення виконавчого документа у відповідність до Закону України «Про виконавче провадження» ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2011 року позивач ПАТ «Українська пожежно - страхова компанія» звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про відшкодування страхових виплат в порядку регресу.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 5 липня 2012 року задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» до ОСОБА_2 про відшкодування страхових виплат в порядку регресу.

Стянуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» в рахунок відшкодування страхових виплат в порядку регресу суму 41092 грн. 94 коп. та судовий збір в сумі 410 грн.93 коп., а всього суму 41503 грн. 87 коп.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 1 листопада 2012 року визнано мирову угоду, укладену між ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія», в особі начальника відділу регресно-претензійної роботи ОСОБА_3, та ОСОБА_2, в зв'язку з чим апеляційне провадження у справі - закрито, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 5 липня 2012 року - скасоване.

У квітні 2015 року позивач, Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно - страхова компанія» звернувся до суду з заявою про проведення виконавчого документа у відповідність до Закону України «Про виконавче провадження».

Справа №2-6512/11
№ апеляційного провадження: 22-ц/2690/14085/2012
Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Свою заяву обґрунтовував тим, що 28 грудня 2012 року відповідачем ОСОБА_2 на рахунок страхової компанії було сплачено суму 6 000 грн., проте іншу суму в розмірі 17 810, 88 грн. відповідач не сплатив, чим порушив умови мирової угоди.

19 квітня 2014 року позивач звернувся до Державної виконавчої служби із заявою про

відкриття виконавчого провадження.

20 березня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з тим, що ухвала апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Просив привести у відповідність до Закону України « Про виконавче провадження» ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 1 листопада 2012 року; провести розрахунок штрафних санкцій за прострочення виконання мирової угоди та внести визначену суму до виконавчого документу, як таку що підлягає стягненню, враховуючи те, що на момент подачі заяви боржником не виконано зобов'язання зі сплати 17 810, 88 грн. і кількість днів прострочки складає 736; визнати поважною причину не пред'явлення виконавчого документу до стягнення.

В судове засідання ОСОБА_2 не з»явився, про день та час розгляду повідомлений належним чином, у зв'язку з чим колегія вважала за можливе розглянути справу у його відсутність відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Представник ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» заяву підтримав і просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, колегія вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Стаття 210 ЦПК України встановлює зміст ухвали суду, що постановляється як окремий процесуальний документ. Ухвала складається із вступної, описової частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою, мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд постановляючи ухвалу. У резолютивній частині зазначається висновок суду і строк та порядок набрання ухвалою законної сили.

Постановлена апеляційним судом м.Києва у цій справі ухвала відповідає вимогам, зазначеним у пунктах 1-7 статті 210 ЦПК України.

Відповідно до положень статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 1 листопада 2012 року визнано мирову угоду, укладену між ПрАТ « Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2, провадження у справі закрито. Чинним законодавством не передбачено внесення змін та доповнень до укладеної сторонами та визнаної судом мирової угоди.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконання державною виконавчою службою, зокрема, ухвали судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Офіційне тлумачення положення пункту 2 частини другої статті 17 надано в Рішенні Конституційного Суду № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013. У п.2 вказаного рішення Конституційний Суд України відзначив, що примусове виконання рішень судів України відбувається на основі виконавчих документів, які є підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження і проведення виконавчих дій. Такими документами є виконавчі листи, що видаються судами; накази господарських судів; ухвали, постанови судів у випадках, передбачених законом; інші документи, визначені у частині другій статті 17 Закону.

За змістом п.3 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційного Суду України до ухвал, визначених у пункті 2 другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», належать, зокрема, ухвали про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову, які виконуються органами державної виконавчої служби або іншими органами виконання судових рішень згідно з вимогами статей 2,3,5,17 Закону, оскільки мають самостійний процесуальний характер і не є актами вирішення спору по суті. Такі ухвали приймаються судом у зв'язку з необхідністю забезпечення розгляду судових справ та виконання рішення суду в майбутньому.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про приведення ухвали апеляційного суду м.Києва від 1 листопада 2012 року, яким визнана мирова угода укладена між сторонами, у відповідність до Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, відсутні підстави проведення розрахунку штрафних санкцій в обраний заявником спосіб.

Що стосується вимог ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання у зв'язку з поважністю причин пропуску, то в цій частині слід звернути уваги на положення статті 371 ЦПК України, якою встановлено порядок поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з частиною другою цієї статті заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання.

Отже, вирішення питання про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання не належить до повноважень апеляційного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 317, 368, 371 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про приведення виконавчого документа у відповідність до ЗУ «Про виконавче провадження» - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: