У Х В А Л А

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Гуменюка В.І., Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив зобов'язати відповідачку усунути йому перешкоди у спілкуванні з дочкою, ІНФОРМАЦІЯ_1, та у її вихованні, а також визначити спосіб його участі у вихованні дочки.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року позов ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано відповідачку усунути позивачу перешкоди у спілкуванні з дочкою, не перешкоджати позивачу у спілкуванні з дочкою та у її вихованні. Визначено позивачу наступний спосіб його участі у вихованні дочки: два рази на місяць, у перші та треті вихідні місяця з 17-00 годин п'ятниці до 17-00 годин неділі, без присутності матері (відповідачки), за місцем проживання батька, ураховуючи обставин, що можуть виникнути; оздоровлення дитини протягом одного літнього місяця під час відпустки батька, без присутності матері, ураховуючи обставин, що можуть виникнути.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визначено позивачу наступний спосіб його участі у вихованні дочки: щомісяця у вихідні дні 1, 3 тижня, з 10-00 годин до 17-00 годин, з дотриманням режиму денного сну дитини з 13-00 годин до 15-00 годин та домашнього харчування, за присутності матері (відповідачки), за місцем її проживання. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на вказане рішення апеляційного суду відмовлено.

У заяві ОСОБА_4 про перегляд порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Харківської області від 25 березня 2015 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2015 року й залишення в силі рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10 лютого 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, зокрема, статей 141, 159 СК України.

Перевіривши доводи заявника, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 15 квітня 2015 року, щодо якої подана заява про перегляд, суд касаційної інстанції погодився з висновками апеляційного суду, який виходив, окрім іншого, із того, що з урахуванням віку дитини, прив'язаності її до матері та суперечливості почуттів дитини до батька, для забезпечення інтересів дитини доцільніше встановити спілкування батька з дитиною за присутності матері.

Натомість, в ухвалах суду касаційної інстанції від 18 грудня 2013 року, від 25 лютого 2015 року та від 23 листопада 2011 року, на які як на приклади посилається заявник, та в судових рішеннях, про перегляд яких подана заява, наявні різні фактичні обставини, що мають істотне значення для таких справ: ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я тощо, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини за заявою ОСОБА_4 про перегляд судових рішень відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:А.Г. Ярема В.І. Гуменюк В.М. Сімоненко