Справа № 461/7015/15-ц
Провадження № 2/461/1770/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

при секретарі Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 «Фінансова компанія «Гарант Плюс», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить в рахунок кредитного зобовязання, звернути стягнення на предмет застави; стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» суму заборгованості у розмірі 100 грн. та суму понесених судових витрат; стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 50 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав.

Частиною 1 ст. 179 Господарського кодексу України (ГК України) встановлено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст. 3 ГК України сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини. Так, зокрема, господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб'єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» надання гарантій і порук належить до фінансових послуг. Стаття 1 цього ж Закону визначає, що фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Відповідно до п. 10 договору поруки, така надана на платній основі в цілях отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів, тобто є фінансовою послугою.

Таким чином, між позивачем та відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс» виникли господарські правовідносини щодо надання фінансових послуг, спори з приводу яких повинні розглядатися, згідно п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України, в порядку господарського судочинства.

Одночасно позивачем заявлено позовні вимоги до відповідача фізичної особи ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Згідно ч.1 ст.16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що в одне провадження об'єднані позовні вимоги юридичної особи - ПАТ «Ідея Банк» до іншої юридичної особи - ТОВ «Фінансова компанія «Гарант Плюс», які підлягають розгляду у порядку господарського судочинства (ст. 12 ГПК) та позовні вимоги юридичної особи - ТОВ «Ідея Банк» до фізичних осіб, які розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в частині вимог ПАТ «Ідея Банк» до ОСОБА_3 «Фінансова компанія «Гарант Плюс» про стягнення суми у розмірі 100 грн. та суми сплаченого судового збору.

Керуючись п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд

ухвалив :

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс», ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, стягнення заборгованості за кредитним договором, - закрити в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гарант Плюс».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Стрельбицький В.В.