АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 6-95/11
Провадження № 22-ц/790/4087/15 Головуючий 1-ї ін-ї. ОСОБА_1
Категорія інші Доповідач Тичкова О.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - ОСОБА_2, ОСОБА_3

при секретарі - Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року по цивільній справі за поданням виконуючого обовязки начальника ОСОБА_5 відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2011 року до суду звернувся в.о. начальника ОСОБА_5 ВДВС ХМУЮ з клопотанням, у якому він просив видати дублікат виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_7 згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова № 2-11171 від 26.12.2002 року. В обгрунтування посилався на те, що до відділу звернулась ОСОБА_8 із заявою про виконання виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_4 Перевіркою бази даних ЄДРВП встановлено, що з 2007 року виконавчий лист № 2-11171 від 26.12.2002 року на виконанні не перебуває. Однак як вбачається із листування ВДВС зі стягувачем вказаний виконавчий лист перебував на виконанні, проте під час пересилання його до місця роботи ОСОБА_4 його було втрачено.

ОСОБА_8 підтримала заявлене клопотання, посилаючись на те, що виконавчий лист вже перебував на виконанні у ВДВС, ОСОБА_4 було відомо про необхідність надання матеріальної допомоги доньці, яку він їй надавав виключно протягом 2003-2006 років.

Боржник проти задоволення вказаного клопотання заперечував, посилаючись на те, що про існування виконавчого провадження стосовно нього з 2002 року йому стало відомо лише у 2014 році. До цього аліменти він сплачував добровільно. Виконавчий лист за місцем його роботи не надходив, про виконавче провадження та сплату аліментів він знав, неодноразово до 2011 року викликався державним виконавцем.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року подання в.о. начальника ОСОБА_5 ВДВС ХМУЮ було задоволено та видано дублікат виконавчого листа відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Харкова у справі № 2-11171/02 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 18.11.2002 року до її повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні подання в.о. начальника ОСОБА_5 ВДВС ХМУЮ відмовити. В обґрунтування посилається на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріально і процесуального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4, ОСОБА_8 та її представника, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені в скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи подання в.о. начальника ОСОБА_5 ВДВС ХМУЮ про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції керувався ст. 370 ЦПК України та виходив з того, що оригінал виконавчого листа по справі № 2-11171/02 Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.12.2002 року було втрачено при його пересиланні за місцем роботи боржника, а відповідне виконавче провадження після реорганізації у 2007 році до ОСОБА_5 ВДВС ХМУЮ не передавалось.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2002 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 було стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку кожного місяця, починаючи з 18.11.2002 року (а.с. 3).

На виконання вказаної постанови Жовтневим районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист №2-11171, який надійшов на виконання ВДВС ОСОБА_5 РУЮ у м. Харкові 09.12.2002 року. В цей же день державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 19.02.2003 року виконавчий документ було направлено за місцем роботи боржника.

Зазначена інформація міститься у листі ВДВС ОСОБА_5 РУЮ у м. Харкові від 03.04.2003 року (а.с. 32).

ОСОБА_5 ВДВС ХМУЮ № 6452 від 01.09.2011 року ОСОБА_8 було повідомлено, що на виконанні у відділі виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_7 не перебуває (а.с. 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Згідно матеріалів справи та пояснень представника ОСОБА_5 ВДВС ХМУЮ, наданих у суді першої інстанції, виконавчий лист у справі було втрачено при пересиланні за місцем роботи боржника. У 2007 року при реорганізації відділу ОСОБА_5 ВДВС ХМУЮ виконавче провадження за вказаним виконавчим листом не передавалось.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що до 2011 року він не отримував жодних повідомлень від державного виконавця, виконавчий лист за місцем його роботи не надходив, утримань із його заробітної плати не здійснювалось, що свідчить про відсутність стосовного нього будь-яких виконавчих проваджень до цього часу, а отже, і оригіналів виконавчих листів.

Разом з тим, вказані пояснення спростовуються матеріалами справи та підтверджують факт втрати оригіналу виконавчого листа № 2-11171 при його пересиланні у 2003 році.

Копії поштових повідомлень про переказ на користь ОСОБА_6 аліментів у 2003-2004 роках (а.с. 68-71) також не свідчать про відсутність стосовно ОСОБА_4 виконавчого провадження, а лише підтверджують виконання апелянтом свого обовязку по сплаті аліментів за ці роки.

Ще одним доводом апеляційної скарги ОСОБА_4 є те, що в порушення вимог ч.1 ст. 370 ЦПК України державним виконавцем до суду було надано не подання про видачу дублікату виконавчого листа, а клопотання про його видачу (а.с. 1). Разом з тим, вказане клопотання за своїм змістом є поданням у розумінні ч.1 ст. 370 ЦПК України. Ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року не може бути скасована з одних лише формальних міркувань та неправильного зазначення державним виконавцем назви поданого документу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314 ч.1 п.4, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: