Справа № 188/507/15-ц
Провадження № 2/188/319/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Курочкіної О.М.

при секретарі Філіповій В.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорошівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Хорошівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки, ОСОБА_2, яка проживала по АДРЕСА_1 вона сама поховала матірза власний рахунок, довідка від 17.03.2015 року № 144 видана Хорошівеькою сільською радою.

Факт родинних відносин з померлою мамою підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, виданим Петропавлівським відділом РАЦС Дніпропетровської області від 16.09.2009 року.

Факт смерті матері підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Хорошівською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області від 19.04.2010 року.

За життя мати позивачки склала заповіт, який був посвідчений у виконавчому комітеті Хорошівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за №21 від 26 11.1999 року згідно з яким, вона жилий будинок і все своє майно заповіла позивачці. За даними Хорошівської сільської ради заповіт не змінено і не скасовано.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який належав їй за життя на праві приватної власності.

03.12.2010 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом у вигляді земельної ділянки та майнового пая.

25 березня 2015 року позивачка знову звернувся то Петропавлівської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини для оформлення своїх прав на жилий будинок, який належав її померлій матері, однак позивачці було відмовлено і запропоновано листом №388/02-14 від 07.04.2015 року звернутися до суду з заявою, оскільки на вищевказаний будинок відсутній оригінал правовстановлюючого документу.

Мати ще за життя розповідала, що будівництво вищевказаного будинку вона починала з батьком позивачки у 1963 році, будівництво було завершено в 1965 році, проте на той час вона не мала можливості визнати своє право власності на збудований будинок, оскільки до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

До серпня 1992 року оформлення права власності на ці будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку, складений у бюро технічної інвентаризації і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об'єкт, відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 року та п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 09.09.2009 року № 1035 «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних і садових будинків, господарськими спорудами і будівлями, спорудженими без дозволу на будівництво». Після закінчення будівництва мати весь час проживала в даному будинку, і ніхто її право власності на житловий будинок до суду не оспорив.

Позивачка була єдиною дитиною у померлої ОСОБА_2, інших спадкоємців немає.

Позивач в судовое засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач та третя особа також надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №25519797 позивачка частково прийняла спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, від спадщини не відмовилась.

Рішенням від 25.09.2009 року 19 сесії 5 скликання Хорошівської сільської ради в приватну власність безкоштовно ОСОБА_2 передана земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1.

Листом завібуючої Петропавлівської державної нотаріальної контори підтверджується, що свідоцтво на право спадщини за заповітом на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 не видано в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Звітом про оцінку майна підтверджується вартість домоволодіння станом на 08.04.2015 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповітом, складеним ОСОБА_2 на користь позивачки підтверджується, що домоволодіння охоплене заповітом і є спадщиною.

Інші спадкоємці відсутні, позивачка прийняла спадщину за заповітом, про що свідчать свідоцтва.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або і законом.

Відповідно до пункту 1 ст. 1273 ЦПК України спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися прийняття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 335 ЦК України безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації.

Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212-214 ЦПК України, ст., ст. 328, 1216-1217, 1241, ЦК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Хорошівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 як за спадкоємицею за заповітом , право власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Курочкіна