АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції: Кириченко Н.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати по розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі

головуючого: судді Білич І.М

суддів Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі Абдуллаєвій Е.Б., Горбачовій І.В.

за участю: представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, третя особа: Садівниче товариство «Вишеньки-2» про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини спільного майна.

в с т а н о в и л а :

Позивач звертаючись у вересні 2014 року до суду з вищевказаним позовом тим, обґрунтовуючи тим, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29 травня 2014 року за наслідками розгляду цивільної справи в порядку поділу майна подружжя було визнано за нею та відповідачем ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, вартості будівельно-монтажних робіт, експлуатації машин і механізмів при будівництві двоповерхового будинку площею 165,00 кв.м на земельній ділянці за № 21 загальною площею 0,055 га у садівничому товаристві «Вишеньки-2, вартістю 159 142,50 гривень. Проте, вона не має можливості володіти та користуватися належній їй на праві власності /1/2 частиною будівельних матеріалів. Про порядок володіння і користування зазначеним майном із відповідачем домовитися не вдається через існуючі між ними конфліктні стосунки. Тому просила суд задовольнити її вимоги про стягнення грошової компенсації в розмірі 159 142,5 гривень.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року позов було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію 1/2 частини вартості будівельних матеріалів, будівельно-монтажних робіт, експлуатації машин і механізмів при будівництві будинку на земельній ділянці № 21 загальною площею 0,055 га у садівничому товаристві «Вишеньки-2», який знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки, у розмірі 159 142,5 гривень.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду від 25 червня 2015 року, заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, де ставив питання про його скасування та постановлення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначаючи також, що у позовній заяві ОСОБА_5 не наведено жодних доказів перешкоджанню відповідача в користуванні позивачем часткою її власності, крім того, позивач вдається до свідомого шахрайства: так як за рішенням Апеляційного суду від 29 травня 2014 року за позивачем закріплено право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів, будівельно-монтажних робіт, та експлуатації машин та механізмів, проте позивач ставить питання про право користування садовим будинком, що розташований у СТ «Вишеньки-2», при цьому не будучи членом садового товариства, не володіючи земельною ділянкою у товаристві, та не маючи згідно рішення суду права на будинок, розташований на ділянці 21 по вул. 7 («Горіхова») в зазначеному товаристві.

Крім того, позивачем не надано жодних доказів щодо неможливості досягнення між співвласниками угоди про користуванням власністю, або виділення її в натурі.

Апелянт у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнала, заперечувала проти її задоволення.

Третя особа будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи у судове засідання не з'явилася, поважність причин своєї неявки суду не повідомила. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у її відсутність в силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так при розгляді справи судом було встановлено, що згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11 березня 2013 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано.

Відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29 травня 2014 року зазначене рішення суду було скасовано в частині відмови у задоволенні вимоги про поділ будівельних матеріалів, вартості будівельно-монтажних робіт, конструктивних елементів, які використовувались для будівництва будинку на земельній ділянці № 21 загальною площею 0,055 га у садівничому товаристві «Вишеньки-2», який знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки.

У порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину ( кожному) будівельних матеріалів, вартості будівельно-монтажних робіт, експлуатації машин і механізмів при будівництві двоповерхового будинку площею 165 кв.м. на земельный ділянці за № 21 загальною площею 0, 055 га у садівничому товаристві «Вишеньки - 2», який знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки вартістю 159 142 гривень 50 копійок.

Суд першої інстанції задовольняючи вимоги позивача виходив з того, що судовим рішенням яке набрало законної сили за позивачем було визнано право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, вартості будівельно-монтажних робіт, експлуатації машин і механізмів при будівництві двоповерхового будинку площею 165 кв.м, які неможливо виділити у натурі. А відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 183 та ч. 2 ст. 364 ЦК України вважав вимоги доведеними, так як співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Проте, повністю погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

За змістом ч.2 ст.364 ЦК України - якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Таким чином, право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками й такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду справи судом.

Обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки.

Однак, колегія суддів вважає, що при вирішенні справи, яка переглядається, крім спеціальної норми слід також враховувати і загальні засади цивільного законодавства ( ст. 3 ЦПК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів інших співвласників. Забороняючи при цьому обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

А відтак суду слід також перевіряти чи реалізація права позивача не порушує прав інших осіб.

При зверненні до суду позивач вказувала на неможливість володіння та користування належною їй власністю ( Ѕ частина), а також виділу її в натурі так як відповідач чинить їй перешкоди у користуванні садовим будинком враховуючи, що саме він є членом садового товариства і відповідно до статуту цього товариства користується садовим будинком та землею.

Слід зазначити, що за рішенням суду про поділ майна подружжя за позивачем було визнано право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів, вартості будівельно-монтажних робіт, експлуатації машин і механізмів при будівництві двоповерхового будинку, у той час як позивач у позовній заяві про стягнення грошової компенсації вартості майна вказує на наявність садового будинку.

При цьому також не надаючи суду доказів на підтвердження неможливості виділення Ѕ частинибудівельних матеріалів, вартості будівельно-монтажних робіт, експлуатації машин і механізмів при будівництві двоповерхового будинку ( за рішенням суду) у натурі, як і доказів неможливості користуватися частиною власності виділеною за рішенням суду про поділ майна. Хоча у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підтвердження своїх вимог та заперечень.

На думку колегія суддів не можуть братися до уваги і доводи представника позивача, які надавалися під час апеляційного розгляду справи ( посилання на висновки експерта, звернення до відповідача) так як всі вони зібрані позивачем після постановлення оскаржуваного рішення.

А в силу положень ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність заявлених вимог позивача є передчасними. У зв'язку з чим постановлене судове рішення підлягає скасуванню, з постановленням нового рішення за правилами ст. 309 ЦПК України про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 309, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року скасувати та постановити нове, за яким:

ОСОБА_5 відмовити у задоволенні заявлених вимог до ОСОБА_4, третя особа: Садівниче товариство «Вишеньки-2» про стягнення грошової компенсації вартості 1/2 частини спільного майна.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: