27.05.2015 Справа № 363/3257/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

27 травня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Скарлат О.І.

при секретарі Хом»як А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем ОСОБА_2 вони перебувають у шлюбі з 13 жовтня 2004 року. Від шлюбу мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне подружнє життя не склалося по тій причині, що під час сумісного проживання у них виявилась несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, в результаті чого почали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до розпаду сім'ї. На даний момент ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства припинено, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують.

Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2

Позивач в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі.

Оскільки, суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст.157 ЦПК України, дану справу слід розглянути у відсутності відповідача на підставі наявних доказів у загальному порядку.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України.

Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення.

Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 жовтня 2004 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1334.

Від сімейного проживання позивач і відповідач мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що у сторін втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного.

Судом були вжитті заходи щодо збереження шлюбу, а саме ухвалою суду від 22 вересня 2014 року надано подружжю строк для примирення до 10 листопада 2014 року.(а.с.22).

Однак, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не бажає проживати з відповідачем, як подружжя та підтримувати шлюбно-сімейні відносини

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стало неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись статтями 209-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13 жовтня 2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 1334.

Після розірвання шлюбу залишити дружині шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя О.І.Скарлат