Провадження № 2-7234/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва
у складі : головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Кучерині Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені, -
08.09.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2, який обґрунтовує тим, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18.05.2006 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 17.03.2006.
Згідно вказаного рішення було видано виконавчий лист, який був пред'явлений нею до примусового виконання. ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_3 досяг повноліття, в зв'язку з чим примусове стягнення аліментів було припинено. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідача утворилась заборгованість по сплаті аліментів розмір якої складає 788,19 грн. На час пред'явлення нею позову вказана заборгованість не погашена. З наведених підстав, позивачка просить стягнути її з відповідача, а також зважаючи на прострочення останнім сплати аліментів на підставі ст. 196 СК України просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 % за кожен день прострочення за період з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 07.09.2015 розмірі якої складає 5572,50 грн.
В судове засідання позивачка не з'явилась, згідно поданої заяви просить розглядати справу у її відсутності проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своє неявки суд не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався.
Зважаючи на дані обставини, суд у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України знаходить можливим розглянути справу на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом установлено, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_3, свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_1, свідоцтва про встановлення батьківства серія НОМЕР_2
Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18.05.2006 з відповідача ОСОБА_4 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, в розмірі ? частини всіх видів заробітної плати щомісячно починаючи з 17.03.2006 року до повноліття сина ОСОБА_3. Розмір аліментів повинен становити не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За вказаним рішенням суду видано виконавчий лист, який позивачкою пред'явлено до примусового виконання.
23.07.2014 головним державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві Білан Ю.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №11884385.
Згідно вказаної постанови держаним виконавцем встановлено, що залишок заборгованості по аліментам станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 становить 788,19 грн., що підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця.
На час розгляду справи вказана заборгованість відповідачем не погашена.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідачем обов'язок по сплаті аліментів не виконується, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивачки про стягнення з останнього заборгованості по виплаті аліментів у зазначеному розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Як зазначено вище, факт наявності заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця, при цьому суд вважає, що вказана заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, який не мав об'єктивних перешкод для своєчасної сплати аліментів.
Відповідно до представленого позивачкою розрахунку розмір пені за період з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 07.09.2015 складає 5572,50 грн.
Враховуючи обставини наведені вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивачки про стягнення з відповідача пені у зазначеному вище розмірі.
З урахуванням викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та стягненню пені підлягають задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.
Керуючись ст. 196 СК України, ст. ст. 3, 10,11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суддя -
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 788,19 грн., пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 5572,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня отримання його проголошення.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: