Справа № 2-468/10
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Свірідової В.В.

при секретарі Дмитраш 1.1,

з участю адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров»я, -

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася 02.09.2009р. до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивуючи свої позовні вимоги позивачка зазначила, що 26 грудня 2008 року вона проходила по вул. Замарстинівській, 115 у м. Львові і на неї скоїв наїзд транспортний засіб марки «ВАЗ 21099» д.н. НОМЕР_1, за кермом якого була водій ОСОБА_4 В результаті наїзду на пішохода, вона - позивачка отримали тілесні ушкодження середнього ступеня важкості. Зокрема, вона отримала відкритий двохкісточковий перелом лівої гомілки з розривом дистального синдесмозу і вивихом стопи дозаду, обширна рвана рана лівої гомілки, що призвело до необхідності тривалого лікування. За час лікування нею витрачені значні кошти на придбання ліків в сумі 206 грн., опаски на гомілковий ступеневий суглоб в сумі 55 гривень, палиця в сумі 100 грн., ходунки в сумі 450 грн., придбання продуктів харчування в сумі 3 000 грн. Також пошкоджений одяг, який непридатний для використання, вартість якого вона оцінює на загальну суму 1749 грн. З 22.01.2009 року по 01.05.2009 року вона проходила курс реабілітаційного лікування і у зв»язку з травмою ноги вимушена була замовляти таксі для поїздок на фізіотерапевтичні процедури, масажі, консультації та одержання документів до лікарні швидкої медичної допомоги, поліклінічного відділення та витратила кошти на оплату проїзду в таксі в загальній сумі 4000грн. В січні 2009 року вона чотири рази їздила в університет ім.І.Франка здавати екзамени за сьомий семестр та витратила кошти та таксі в сумі 240грн. З 24.07.2009 року по 08.08.2009 року проходила санаторно-курортне лікування в санаторії ДП «Хмільник», вартість якої становила 4300 грн.,а проїзд у дві сторони 162,14 грн., та згідно рекомендацій лікаря через 8-12 місяців слід повторити курс лікування, і відповідно вона понесе витратив в сумі 4462,14грн. Всього їй завдано матеріальну шкоду на загальну суму 18 562,14 гривень. Також просить стягнути з відповідачки за заподіяну моральну шкоду кошти в сумі 50 000 грн.,оскільки вона завдала моральних та фізичних страждань,у зв»язку з ушкодженням здоров»я,понесла сильний емоційний стрес,був порушений нормальний уклад її життя.

Позивачка 11.05.2010 року уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_4 в її користь за заподіяну матеріальну шкоду кошти в сумі 20.910грн. 50коп. та за заподіяну моральну шкоду кошти в сумі 50 000 грн., 1 350 грн. вартості оплати за надання юридичної допомоги.

Позивачка ОСОБА_3В в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надавши аналогічні пояснення зазначені у позовній заяві та уточненнях до неї.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнала частково. Вважає, що розмір моральної шкоди є значно завищений та просить стягнути за заподіяну моральну шкоду суму в межах 2-3 тисяч гривень, а щодо матеріальної шкоди, просить задовольнити лише суму, на яку представлено підтверджуючі документи.

Заслухавши пояснення сторін , вивчивши та дослідивши обєктивні докази у справі, матеріали кримінальної справи №1-164/2009р., суд вважає , що позов підлягає до часткового задоволення .

В судовому засіданні встановлено , що 26 грудня 2008 року близько 12.30год. у м. Львові на вул. Замарстинівській,115, водій ОСОБА_4, будучи за кермом автомобіля НОМЕР_2, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_3, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження середнього ступеня важкості.

Відповідно до постанови про порушення кримінальної справи від 26.01.2009 року заступника прокурора м. Львова причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення вимог п.п.2.3, 10.1, 12.1, 13.1 ПДР України зі сторони водія ОСОБА_4, котра не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась бокового інтервалу, не врахувала стану дорожнього покриття, який був вкритий снігом, внаслідок чого виїхала на тротуар та здійснила наїзд на потерпілу ОСОБА_3 В результаті даної події пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров»я.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 26.03.2009 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України на підставі ст.ст.1 п. «в», 6 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року кримінальну справу провадженням закрито ( кримінальна справа № 1-164/2009 р.).

Відповідно до ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже,судом безспірно встановлено,що протиправними діями відповідачки було спричинено шкоду як здоров»ю відповідачки ,так і матеріальну та моральну шкоду.

Статтею 1166 ч.1 ЦК України передбачено, що майнова шкода,завдана неправомірними , діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України „шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо), володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом , використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності^ також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-

курортного лікування, придбання ліків, протезування,стороннього догляду тощо.

Судом встановлено,що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачка була вимушена тривалий час лікуватись, витрачати кошти на лікування та

придбання медичного приладдя, проходити санітарно-курортне лікування, витрачати кошти за проїзд до лікувального закладу. Отже, нею було витрачено кошти :

- на медичні препарати на загальну суму 207,77 грн.,що стверджується

долученими до справами чеками;

- на придбання опаски на гомілково-ступневий суглоб в сумі 55 грн.(

долучено чек);

на курортно-санаторне лікування витрачено коштів на суму 4300 грн. ( довідка про вартість та оплату путівки);

- кошти витрачені на проїзд до санаторію та назад в сумі 162,14 грн. ( долучені квитки), а всього на загальну суму 4724 грн.91 коп.

Щодо позовних вимог позивачки стосовно відшкодування коштів за втрачений одяг, за ходунки,милиці ,то ОСОБА_3 не представлено суду письмових доказів про їх придбання та вартість,а тому вони не підлягають до задоволення.

Стосовно позовних вимог щодо втраченого заробітку, то вони не підлягають до задоволення .оскільки позивачка навчалась на стаціонарній формі навчання, стипендію не отримувала, навчання відвідувала, про що свідчить долучена до справи копія залікової книжки.

Стосовно посиленого харчування, за яке позивачка просить стягнути з відповідачки додаткові кошти, то дана позовна вимога до задоволення не підлягає, оскільки позивачкою не представлено доказів щодо отримання нею такого посиленого харчування та не представлено медичних рекомендацій про необхідність такого харчування.

Позовні вимоги стосовно стягнення з відповідачки коштів , витрачених позивачкою в сумі 4240 грн. за користування послугами таксі,то такі не підлягають до задоволення,оскільки вони не підтверджуються жодними письмовими доказами та заперечуються відповідачкою.

Згідно вимог ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї самої, у перенесенні фізичного болю та стражданнях, яких особа зазнала у звязку з ушкодженням здоровя, моральних та стресових переживань за стан здоровя, порушенні звичайного робочого та життєвого процесу.

Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини .

Судом встановлено, що діями відповідача нанесено моральну шкоду позивачці, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї самої, у перенесенні больових відчуттів від тілесних ушкоджень, моральних та стресових переживань за стан здоровя, порушенні звичайного робочого та життєвого процесу, а тому дану позовну вимогу слід задовольнити частково, виходячи з обставин справи, матеріального становища відповідачки , та стягнути з ОСОБА_4 в користь позивача 4 000 грн.

Відповідно до вимог ст.84 ЦПК України стягнути з відповідачки в користь позивачки витрати на правову допомогу в сумі 1350 грн.,що стверджується долученими до справи квитанціями.

Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 за заподіяну матеріальну шкоду кошти в сумі 4724 грн.91 грн., за заподіяну моральну шкоду кошти в сумі 4 000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1350 грн., а всього 10 074,91 грн. (десять тисяч сімдесят чотири гривні 91 коп.)

Стягнути, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з ОСОБА_4 в користь держави судовий збір в сумі 69 грн. 25 коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61,81,84, 88, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України , ст.ст. 22,23, 1166, 1167, 1187, 1195 ЦКУкраїни, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 за заподіяну матеріальну шкоду кошти в загальній сумі 4 724,91грн., за заподіяну моральну шкоду кошти в сумі 4 000 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1350грн., а всього на загальну суму 10 074 ( десять тисяч сімдесят чотири грн.) 91 коп.

У задоволенні решта позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судові витрати по справі: судовий збір в сумі 69,25 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя ОСОБА_5