Провадження № 2/752/508/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18.05.2015 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
за участю секретаря - Овдій А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди, пов»язаної з виплатою страхового відшкодування,-
позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1, в порядку регресу коштів в розмірі 500 гривень, стягнення з ПрАТ «Українська странспортна страхова компанія» коштів в сумі 3485,16 гривень, що були сплачені страховою компанією як страхове відшкодування, та стягнення судових витрат у справі з відповідачів пропорційно до пред»явлених вимог.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.03.2014 р. в населеному пункті Чабани на вул.Юності Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, та автомобіля «Форд Фієста» д.н. НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_2
Між ОСОБА_2 та ПрАТ «ПРОСТО-страхування» 27.12.2013 р. було укладено Договір страхування майнових інтересів власника автомобіля «Форд Фієста» д.н. НОМЕР_2
Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду м.Київської області винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди визнаний ОСОБА_1
В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Форд Фієста» д.н. НОМЕР_2
Страховою компанією було сплачено власнику транспортного засобу «Форд Фієста» д.н. НОМЕР_2 страхове відшкодування в розмірі 3985,15 гривень.
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1, була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія».
Як зазначає позивач, в зв»язку з виплатою страхового відшкодування до страхової компанії перейшло право на отримання від відповідачів, в порядку регресу на підставі положень Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування збитків, пов»язаних зі сплатою страхового відшкодування.
В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обгрунтування позову в повному обсязі та просив суд позов задовольнити, однак з врахуванням того, що відповідач ОСОБА_1, на час ухвалення рішення сплатив розмір франшизи та судові витрати у справі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся за місцем проживання. Судова повістка повернулась до суду за закінченням терміну її зберігання.
Представник відповідача - ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався.
На підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що 31.03.2014 р. в населеному пункті Чабани на вул.Юності Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, та автомобіля «Форд Фієста» д.н. НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_2
Між ОСОБА_2 та ПрАТ «ПРОСТО-страхування» 27.12.2013 р. було укладено Договір страхування майнових інтересів власника автомобіля «Форд Фієста» д.н. НОМЕР_2
Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду м.Київської області винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди визнаний ОСОБА_1
В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Форд Фієста» д.н. НОМЕР_2
Пошкодження транспортного засобу «Форд Фієста» д.н. НОМЕР_2 було визнано Страховиком страховим випадком, та складено страховий акт від 15.04.2014 р.
Страховою компанією було сплачено власнику транспортного засобу «Форд Фієста» д.н. НОМЕР_2 страхове відшкодування в розмірі 3985,15 гривень.
Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки.
Згідно з ст.1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до роз»ясень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов»язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.
Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на підставі Полісу № АС/4454285.
Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.
Згідно з ст.12 зазначеного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Враховуючи положення Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також суму страхового відшкодування, сплачену позивачем на користь власника пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу «Форд Фієста» д.н. НОМЕР_2, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» повинна відшкодувати збитки позивача, пов»язані з виплатою страхового відшкодування в сумі 3485,15 гривні, а тому вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Не підлягають задоволенню вимоги позивача до ОСОБА_1, від яких представник позивача не відмовився в ході судового розгляду, про стягнення розміру франшизи в сумі 500 гривень, оскільки зазначені збитки були відшкодовані з боку відповідача на момент ухвалення судового рішення.
Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача судові витрати у справі пропорційно до задоволених вимог.
Оскільки судові витрати ОСОБА_1 були сплачені в добровільному порядку, в даній частині позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд
позов Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди, пов»язаної з виплатою страхового відшкодування задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 3485 гривень 15 копійок, судові витрати в розмірі 213 гривень 03 копійки.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачами протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.
Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні в судовому засід анні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: