Справа № 326/2002/15-ц р.
Провадження №2/326/816/2015

21 грудня 2015 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:
головуючого-судді Стріжакової Т.В.
при секретарі Бородай А.В.
представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Приморську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулася до суду з позовом відповідача про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 26.03.2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного проживання з відповідачем в них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 15.10.2015 року шлюб між ними розірвано. Приблизно з липня 2015 року між ними припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. З моменту народження дітей і до жовтня 2015 року вона доглядала за дітьми та займалася веденням домашнього господарства. На даний час працює молодшою медичною сестрою в КП «Приморська ЦРЛ», але сума її заробітної плати є недостатньою для повного забезпечення дітей. Будь-яких інших доходів окрім заробітної плати вона не має, що не дозволяє їй самостійно утримувати та виховувати двох неповнолітніх дітей. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач добровільно не надає, хоча таку можливість має. Відповідач має добрий стан здоров`я, працює оператором у підрозділі АЗС 07/075 ПАТ «Укрнафта», отримує й інші доходи, які витрачає лише на свої особисті потреби, інших дітей не має, аліменти нікому не платить. Натомість діти потребують постійного нормального харчування, одягу, тощо. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на двох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_2 , повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, направила до суду свого представника.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 дала пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково вказала, що сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, відповідач матеріальної допомоги на утримання своїх двох неповнолітніх дітей не надає, хоча діти потребують утримання, і відповідач зобов`язаний їх утримувати. Позивач самостійно утримує дітей, але її заробітної плати медичної сестри недостатньо. Відповідач має добрий стан здоров`я, отримує заробітну плату на АЗС 07/075 ПАТ «Укрнафта» та як військовослужбовець. Матеріальне становище та наявність постійного регулярного грошового доходу дозволяє йому платити аліменти на двох дітей у розмірі 1/2 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. На утриманні він не має інших осіб, аліменти не платить. Просила стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідач ОСОБА_3 пояснив, що він не заперечує проти сплати аліментів на своїх двох неповнолітніх дітей, з позивачкою вони домовилися, що він їх буде сплачувати за рішенням суду. Він працює АЗС 07/075 ПАТ «Укрнафта», отримує дохід як військовослужбовець, всього він отримує на руки після утримання податків приблизно 5112 грн. Він іноді бере дітей до себе, купує їм одяг, ліки. Вимоги визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на двох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що сторонами 26.03.2003 року було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Бердянського міського управління юстиції Запорізької області (актовий запис №139) (а.с.5). У шлюбі у них народилися діти: донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у свідоцтвах про народження їх батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.7,8). Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 15.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.6).
Згідно з довідкою №491про склад родини, яка надана виконкомом міської ради, ОСОБА_2 проживає (не прописана) за адресою: АДРЕСА_1 та має склад родини: доньку ОСОБА_6 , 2005 року народження, сина ОСОБА_7 , 2011 року народження (а.с.9). Згідно з довідкою КП «Приморська центральна районна лікарня» Приморської районної ради Запорізької області Бажан В.В. працює на посаді молодшої медичної сестри (санітарки палатної) терапевтичного відділення КП «Приморська центральна районна лікарня» Приморської районної ради Запорізької області з 01.10.2015 року (наказ №390/0 від 30.09.2015 року) по теперішній час (а.с.10). Згідно з довідкою про доходи №193 ОСОБА_2 як молодша медична сестра у жовтні 2015 року отримала заробітну плату у сумі 2390 грн. (а.с.30).
Відповідно до ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1,2,3 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
З матеріалів справи вбачається, що позивачка і відповідач є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з матір`ю. Рішенням Приморського районного суду від 15.10.2015 року шлюб між ними розірвано, позивач працює, проживає з дітьми та утримує їх, батько допомоги не надає, хоча зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, і вони потребують його утримання та допомоги.
Відповідач не заперечує проти сплати аліментів на утримання своїх двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину).
Про наявність у відповідача проблем зі станом здоров`я, про наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, аліментних обов`язків, він не вказав, не надав відповідних доказів, і такі обставини не встановлені в судовому засіданні.
Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття; позивачка, мати неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 займається їх вихованням, повністю їх утримує, а відповідач, батько дітей, ухиляється від виконання своїх зобов`язань по утриманню неповнолітніх дітей, не заперечує проти оплати на їх утримання аліментів; суд вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти на їх утримання.
При визначенні розміру аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує усю сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, відсутність інших обставин, що мають істотне значення для визначенні розміру аліментів. Тому вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей підлягають задоволенню у розмірі 1/3 частини заробітку /доходу/ відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня подачі заяви 25.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст.79,88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути у дохід держави судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.
Керуючись ст.ст.180-184, 194 Сімейного кодексу України, ст.ст.3,10,11,15,60,79,197,209, 210,212, 214, 215, 223, 244, 367 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який працює оператором у підрозділі АЗС 07/075 ПАТ «Укрнафта», є військовослужбовцем військової частини № НОМЕР_1 у м.Бердянську, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на двох дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 23.11.2015 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , у дохід держави судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.
Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Т.В. Стріжакова

21.12.2015