Провадження № 2-7617/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Лазаренко В.В.

при секретарі - Кучерині Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

28.09.2015 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, в якому просила стягнути з останнього на його користь аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації до досягнення донькою повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування вимог зазначає, що від шлюбу з відповідачем сторони мають доньку ОСОБА_3. На даний час вона та відповідач проживають окремо, донька перебуває на її утриманні. Відповідач не хоче допомагати їй з вихованням та забезпеченням їх дитини, в досудовому порядку про сплату аліментів домовитися не вдається.

Враховуючи, що батьки зобов'язані нарівні утримувати неповнолітніх дітей, а також те, що відповідач офіційно працює на підприємстві ВП «КОЛО ПРОМОУШН» та має стабільний заробіток у сумі 11000,00 грн., і крім того він має мінливий, але не регулярний заробіток у службі таксі, де він працює водієм.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував. Зокрема, зазначив, що він дійсно офіційно працевлаштований, а тому не заперечує проти задоволення вимог позивачки про стягнення з нього аліментів в частині від його доходу, а не в твердій грошовій сумі.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в 2011 році зареєстрували шлюб, що вбачається і з свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 23.11.2011, виданого ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 від 28.03.2012, виданим ВРАЦС Солом'янського РУЮ у м. Києві.

На час розгляду справи дочка ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні.

Відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання доньки.

В той же час відповідач фізично здоровий, має можливість сплачувати аліменти, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 у розмірі достатньому для створення дитині необхідних передумов для розвитку і забезпечення організації її життя, всі витрати несе позивачка, а відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд знаходить обґрунтованими вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача аліментів.

При цьому згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 цієї ж статті визначає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

В той же час статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В ході судового розгляду факт офіційного працевлаштування відповідача та отримання ним регулярного доходу не було підтверджено ні збоку позивачки, ні з боку самого відповідача. У зв'язку з цим суд вважає, що розмір аліментів, які будуть стягуватись з відповідача належить визначити у твердій грошовій сумі.

В той же час відповідачкою не надано доказів того, що відповідач отримує дохід хоча б у мінімальному розмірі, необхідному для виплати аліментів в сумі 3000,00 грн. щомісяця. Крім того, позивачкою необґрунтовано, з яких саме витрат складається дана сума, та що такі витрати носять регулярний характер і без них неможливо створити для дитини необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя.

Також, згідно положень ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Зі змісту вказаної норми слідує, що право на індексацію у одержувача аліментів виникає у разі визначення судом їх розміру у твердій грошовій сумі, і не потребує додаткового застереження у рішенні суду.

З урахуванням зазначених вище обставин та положень ст. ст. 182, 184, 191 СК України, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, визначивши розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 28.09.2015.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову про стягнення аліментів в розмірі 487 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-184, 191СК України, ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500, 00 грн. щомісяця, починаючи з 28 вересня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголдошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: