Справа №477/1951/14-ц 26.05.2015 26.05.2015 26.05.2015
Провадження №22-ц/784/1225/15
Головуючий першої інстанції: Козаченко Р.В.
Категорія: 24 Суддя-доповідач апеляційного суду: Коломієць В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Коломієць В.В.

суддів Шаманської Н.О., Шолох З.Л.,

при секретарі Кудрі В.М.,

за участю представника позивача Іваніної О.В., відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2015 року за позовом Лучівського житлово - комунального підприємства Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (далі - Лучівське ЖКП) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_3 до Лучівського житлово - комунального підприємства Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області про зобов'язання укласти договір з надання житлово-комунальних послуг,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні.2014 року Лучівське ЖКП звернулося з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Позивач зазначав, що відповідач проживає в приватизованій житловій квартирі АДРЕСА_1 і отримує послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які надаються підприємством, але своєчасно наданих послуг не оплачує.

Посилаючись на те, що за період проживання в квартирі та користування комунальними послугами з 01 березня 2006 року по 01 травня 2014 року за відповідачем утворилась заборгованість в сумі 1588,16 грн., в тому числі інфляційні втрати - 138, 31 грн. та 3 % річних - 32,21 грн., просило стягнути її з відповідача.

11 грудня 2014 року ОСОБА_3 подав зустрічну позовну заяву, в якій просив зобов'язати Лучівське ЖКП укласти з ним договір про надання послуг відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 березня 2015 року зустрічний позов об'єднано в одне провадження з первісним.

Відповідач ОСОБА_3 заявлений до нього позов не визнав, посилаючись на те, що ніяких договірних відносин між сторонами не існує, в зв'язку з чим він не повинен сплачувати за комунальні послуги та не згоден з їх розміром, до того ж стягнення боргу з 2006 року вважав безпідставними через пропуск строку позовної давності.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2015 року позов Лучівського ЖКП задоволено. Стягнуто на користь ЖКП заборгованість з оплати наданих житлово-комунальних послуг в розмірі 1588 грн. 16 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Лучівського ЖКП 243грн. 60коп. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Лучівського ЖКП про зобов'язання укласти договір з надання житлово-комунальних послуг - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, про задоволення зустрічного позову.

В письмових запереченнях Лучівське ЖКП просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2015 року Миколаївської області без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одним із видів житлово-комунальних послуг є послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Статтями 20, 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» визначені права і обов'язки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Сама по собі відсутність підписаного сторонами договору не є безумовною підставою для відмови виконавцю житлово-комунальних послуг у стягненні заборгованості за надання таких послуг, оскільки згідно з ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі Лучівського ЖКП, яке є виконавцем житлово-комунальних послуг із утримання будинку та прибудинкової території. Власником квартири № 18 у зазначеному будинку на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24.10.1995р. Службою приватизації житлового фонду Миколаївського радіоцентру «Україна», є відповідач ОСОБА_3, який за даною адресою зареєстрований та проживає і є споживачем житлово-комунальних послуг, що надає позивач.

Рішеннями виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Жовтневого району № 10 від 29.04.2005р., № 9 від 27.06.2006р., № 207 від 16.09.2008р., № 60 від 26.05.2009р., № 90 від 30.05.2011р.№ 6 від 16.09.2011р. № 227 від 28.12.2011р., № 385 від 23.11.2012р. встановлено розмір тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.13-21).

Відповідач послуги з утримання будинку та прибудинкової території в період з березня 2006 року по квітень 2014 року включно сплачував нерегулярно та не у повному обсязі, в зв'язку з чим за вказаний період утворилась заборгованість в загальному розмірі 1417грн.64коп., яка розрахована позивачем за вищевказаними тарифами.

Акти-претензії, складені у передбаченому ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядку щодо ненадання або неналежного надання послуг позивачем,у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суд вірно вважав необґрунтованими посилання ОСОБА_3 на безпідставність стягнення з нього заборгованості в зв'язку з відсутністю укладеного між сторонами письмового договору про надання послуг з утримання будинку і прибудинкової території .

За таких обставин суд дійшов правильного висновку, що відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ч. 2 ст. 625 ЦК України вимоги Лучівського ЖКП про стягнення з відповідача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми - є законними.

Також є вірним висновок суду про необґрунтованість вимог ОСОБА_3 за зустрічним позовом.

Так, пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, ст. ст. 19 -21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови КМУ від 20.05.2009р. № 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком сторін за умови, якщо цей договір відповідає типовому договору.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-110цс12.

Судом вірно встановлено, що договір, який Лучівське ЖКП пропонувало підписати ОСОБА_3, не суперечить положенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та постанови КМУ від 20.05.2009р. № 529. За такого, вимоги ОСОБА_3 про зобов'язання Лучівського ЖКП укласти з ним договір на запропонованих ним умовах, які не були узгоджені з ЖКП, - є необґрунтованими.

До того ж, серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов'язання особи до укладення відповідних договорів).

Отже, ОСОБА_3 обраний неналежний спосіб захисту своїх прав.

Таким чином, суд повно та всебічно дослідив обставини справи, дав належну юридичну оцінку наданим доказам і прийшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги не спростовують викладених висновків суду щодо відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3.

Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги Лучівського ЖКП у повному обсязі, суд виходив з того, що позовна давність за ними не сплила, оскільки оплата ОСОБА_3 послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з серпня 2007 року по січень 2009 року та з червня 2009 року по грудень 2012 року свідчить про переривання перебігу позовної давності.

Проте, колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду.

Так, згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернулась до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Положеннями ч. 4 ст 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 заявляв про застосування позовної давності.

Отже, виходячи із загальної трирічної позовної давності, звернувшись до суду 13 серпня 2014 року, позивач має право на стягнення заборгованості з платежів, строк внесення яких настав після 13 серпня 2011 року.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за вказаний період у відповідача існує заборгованість за період з січня 2013 року по квітень 2014 року включно в загальній сумі 1012грн. 48 коп., а також за час прострочення відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 10грн. 66коп. (а с. 56-58).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості, заявлені Лучівським ЖКП поза межами позовної давності, відповідно до ст. 267 ЦК України задоволенню не підлягають.

Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткових вимог (ст. 266 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Між тим оплата ОСОБА_3 послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з серпня 2007 року по січень 2009 року та з червня 2009 року по грудень 2012 року не свідчить про вчинення відповідачем дій, які б підтверджували визнання ним свого боргу за житлово-комунальні послуги за період з березня 2006 року по липень 2007 року та з лютого 2009 року по травень 2009 року, оскільки оплата послуг проводилась ним із зазначенням конкретного періоду, за якій він сплачує платежі, і саме таким чином зараховувалась позивачем.

За такого переривання перебігу позовної давності не відбулось.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, а тому, висновок суду про задоволення позову Лучівського ЖКП у повному обсязі - є помилковим.

Враховуючи викладене, відповідно до п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині розміру стягнення з ОСОБА_3 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг підлягає зміні шляхом зменшення її розміру з 1588грн. 16коп. до 1023грн.14коп.

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08 квітня 2015 року в частині розміру стягнення з ОСОБА_3 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг - змінити, зменшивши їх розмір з 1588грн. 16коп. до 1023грн.14коп. (одна тісяча двадцять три гривні чотирнадцять копійок).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді