Справа № 587/1355/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Дашутіна І.В., при секретарі Луговому Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та шкоди. Зазначає, що відповідачка повинна нести відповідальність за корову, яку вона не повинна була пускати до череди в загальне стадо, оскільки знала, що корова б'ється. Посилаючись на те, що 21 листопада 2013 року близько 8 годин 00 хвилин корова відповідачки нанесла їй тяжкі тілесні ушкодження. В зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями позивачка перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, в результаті чого понесла витрати, тобто зазнала матеріальної шкоди в розмірі 10873 грн. 26коп. Крім того, позивачка вважає, що від завданих тілесних ушкоджень вона зазнала і моральну шкоду, яку оцінює в 30000 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просили його задоволити в повному обсязі.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись, на те, що позивачем не надано доказів спричинення відповідачкою матеріальної та моральної шкоди та розміру їх заподіяння, внаслідок отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень від удару корови.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 станом на 21 листопада 2013 року була власником корови "Кукла" 30.8.2011 року народження, інд. номер UA і як власник проводила вакцинацію своєї корови, утримувала в приміщенні з задовільними умовами, що підтверджується актом обстеження, актом вакцинації (а.с. 51-55)

21 листопада 2013 року близько 08 години 00 хвилин позивачка ОСОБА_1 перебуваючи на пасовищі корів в яру с. Кекино Сумського району, Сумської області корова, яка належала ОСОБА_2 ударила її декілька разів в спину, в лівий бік та по лівому коліну, внаслідок чого позивачка отримала тілесні ушкодження. На крик останньої про допомогу до неї прибігли ОСОБА_3, ОСОБА_4, які оборонили позивачку від побоїв корови ОСОБА_2 та відвезли ОСОБА_1 до дому.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що вони, разом з іншими господарями 21 листопада 2013 року близько 8 години ранку вигнали корів на пасовище, деякі господарі корів розійшлися, в тому числі і ОСОБА_2. Проте, ОСОБА_1, побачивши, що корови пішли на поле з пшеницею, почала допомагати пастухам виганяти корів з поля. Через деякий час, вони почули крик ОСОБА_1, яка просила про допомогу і підбігши до неї вони побачили , що саме корова (молодша) ОСОБА_2 наносила удари рогами та копитами по тілу ОСОБА_1, вони намагались відігнати корову, але вона неодноразово поверталась, коли вони відігнали корову, ОСОБА_1 була непритомна. Після чого вони її поклали на возок та відвезли додому.

Свідок ОСОБА_7 суду повідомив, що він є чоловіком позивачки і 21 листопада 2013 року додому привезли його дружину і повідомили що її вдарила молодша корова ОСОБА_2. Вдома дружина залишалась один день, а наступного дня вони викликали швидку і госпіталізували її. Зазначив, що півроку його дружина хворіла і він за нею постійно доглядав. При цьому, свідок звернув увагу суду на те, що вказана корова ОСОБА_2 била мешканців села неодноразово, зокрема в жовтні нанесла безпосередньо йому удар в живіт, і з цього приводу він звертався до ОСОБА_2 щоб вони відреагували, проте, відповідачка залишила даний факт поза увагою. Вказав, що люди в селі обурювались поведінкою корови відповідачки про що неодноразово повідомляли.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 21 листопада 2013 року по 11 квітня 2014 року в КУ "Сумська обласна клінічна лікарня" та Сумській центральній районній лікарні, що підтверджується копіями виписки із медичної карти хворого (а.с. 6-8) Потім позивачка продовжила лікування амбулаторно, що підтверджується медичною карто, оригінал якої був досліджений в судовому засіданні.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1095 від 04 серпня 2014 року тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_1 ( компресійний перелом 1-го поперекового хребця і пошкодження зв'язок лівого колінного суглоба ) спричинили тривалий розлад здоров'я і відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що могли утворитися при вказаних обставинах і в заявлений термін (а.с. 114-116). При цьому, у висновку зазначається, що перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні і на амбулаторному лікуванні у лікаря ортопеда знаходиться в причинному зв'язку з отриманою травмою хребта та лівої нижньої кінцівки.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1, п.п. 8, 9 ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Закон України від 21 лютого 2006 року №3447-IV"Про захист тварин від жорсткого поводження" передбачає особливості утримання домашніх тварин та в ст. 9 встановлює обов'язок особи, яка утримує домашню тварину: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону.

Крім того, особи, які утримують домашніх тварин, мають право з'являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Супроводжувати домашню тварину може особа, яка досягла 14-річного віку.

Особа, яка супроводжує тварину, зобов'язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишення їх без нагляду.

Частиною 4 статті 12 цього Закону визначено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Як встановлено судом, власником корови, що завдала шкоду позивачці є ОСОБА_2, а отже вона як власник та утримувач тварини у відповідності до вищевказаних вимог закону, повинна відшкодувати шкоду, завдану її твариною.

За змістом загальних правил відшкодування позадоговірної шкоди за рахунок винної особи підлягають відшкодуванню лише витрати, які були необхідні і безпосередньо пов'язані з усуненням негативних наслідків, які настали для потерпілої особи.

З наданих позивачкою світлокопій фінансових документів (а.с. 12-19) слідує, що за період лікування нею придбано медичних препаратів та проведено обстеження на загальну суму 4324 грн 16 коп., які підлягають відшкодуванню.

Судом не встановлено, що ліки, які придбавались без призначення лікарем були необхідні і безпосередньо пов'язані з усуненням негативних наслідків, які настали для потерпілої особи, а тому цивільний позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Внаслідок отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 була заподіяна також і моральна шкода.

Так, згідно з статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до частини 2 статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України п. п. 3,9 Постанови від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди слід врахувати характер правопорушення - моральну шкоду заподіяно відповідачем, яким не забезпечено безпеку оточуючих людей від заподіяння шкоди великою рогатою худобою, яка ним утримується і за показами свідків раніше поводилася агресивно щодо людей, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої, якій заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров'я й змушена проходити тривале лікування відриваючись від звичних занять, а також інші обставини, які мають істотне значення, а саме те, що шкоду заподіяно особі пенсійного віку.

Тому враховуючи вищевикладені обставини, а також вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку про визначення розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди в розмірі 10000 грн.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. А тому, з ОСОБА_2 підлягає стягненню 243 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України ст.ст. 60, 212 - 215 та 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 4324 (чотири тисячі триста двадцять чотири) гривні 16 копійок та 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору в дохід держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.В. Дашутін