САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/309/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради про захист прав споживача, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради про захист прав споживачів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на неодноразові його заяви до керівництва відповідача провести перерахунок квартирної плати в скасувати не існуючий борг, відповідач подав на нього позов про стягнення боргу від 26.11.2013 року про стягнення з нього боргу в сумі 876 грн. 04 коп. Згідно його заяви про скасування судового наказу було винесено ухвалу, за якою судовий наказ було скасовано 04.04.2014 року. Однак, відповідач звернувся до виконавчої служби та наразі з позивача здійснюються відрахування на погашення боргу. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача відмінити рішення про нарахування боргу у розмірі 876 грн. 04 коп. та повернути незаконно стягнуті з нього кошти у сумі 296 грн. 65 коп., за завдані моральні збитки зобов'язати відповідача виплатити компенсацію у сумі 4745 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними у позовній заяві, та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та пояснила, що на звернення позивача до КП «ЖГ Самарського району» Дніпропетровської міської ради, йому було повідомлено, що було здійснено перерахунок за не отримані послуги у 2011-2012 роках. За результатами 2011-2012 р.р. згідно з фактичними витратами, вартість послуг взагалі по будинку, які надані не в повному обсязі складала у 2011 році - 4815 грн., у 2012 році - 2754,45 грн. Як вбачається з особистого рахунку ОСОБА_1, проведено перерахунок відповідно до займаної площі за 2011 рік 185,22 грн., за особистим рахунком 185,21 грн., за 2012 рік в сумі 105,96 грн., за особистим рахунком позивача 106,19 грн. Відповідач надає послуги всі передбачені послуги, змінюються труби. Перерахунки робляться відповідно до наданих послуг.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволення позовних вимог з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що Самарським районним судом м. Дніпропетровська було винесено судовий наказ від 26.11.2013 року про стягнення з позивача суми боргу на користь КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради у розмірі 876 грн. 04 коп.

27.03.2014 року позивач звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу.

Ухвалою суду від 04.04.2014 року судовий наказ виданий Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 26.11.2013 року за завою КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпропетровської міської ради про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 876 грн. 04 коп. було скасовано (а.с. 4). Ухвала набрала законної сили.

Таким чином, на сьогоднішній день відсутнє будь-яке рішення суду щодо існуючого боргу позивача перед КП «Житлове господарство Самарського району» ДМР.

Відповідно до ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку внатурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної, немайнової шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

Так, існуюча заборгованість, стягнена за судовим наказом не може бути предметом спору, оскільки ухвалою суду від 04.04.2014 року судовий наказ скасовано, а тому суд вважає, що в даному випадку позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог позивача щодо зобов'язання відповідача відмінити рішення по нарахування боргу та повернення незаконно стягнених коштів.

Що стосується вимог позивача щодо стягнення моральних збитків у розмірі 4745 грн., оскільки вони є похідними від першочергових вимог, суд також вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13-16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-61, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.П.Румянцев