Справа № 456/3835/15-ц
Провадження № 2/456/1702/2015
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

05 листопада 2015 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Бораковського В. М. ,

за участю секретаря Проців І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 30 грудня 2006 року між ТОВ ОСОБА_1 «ОСОБА_1 та Кредит», правонаступником якого виступає АТ «ОСОБА_1 та Кредит» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 19/5-4.4 та надано Позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 доларів США на строк до 30 грудня 2021 року включно під 15,0 % річних. Кредит надавався на споживчі цілі. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком, Відповідачем та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки від 30 січня 2006 року, згідно п.1.1 якого Поручитель зобовязується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобовязань за вищезгаданим Кредитним договором. Внаслідок систематичного невиконання Відповідачем умов Кредитного договору, року Позивачем було подано позовну заяву про солідарне стягнення з Позичальника та Поручителя заборгованості за кредитним договором. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 липня 2013 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та кредит» 117141,17 грн. заборгованості за кредитним договором №19/5-4.4 від 13.12.2006 року. Однак рішення суду від 16.07.2013 року про стягнення заборгованості відповідачем не виконано, заборгованість за Кредитним договором на сьогоднішній день не погашена. Дана заборгованість по кредиту, яка була стягнута, складається із заборгованості по тілу кредиту, відсотках за користування ним, а також пені за несвоєчасне виконання зобовязання, нарахованих до 07.06.2013 року включно. З 07.06.2013 року по 14.08.2015 року Банком нараховані відсотки за користування кредитними коштами за Кредитним договором та пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту на загальну суму 447914,84 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позові обставини, не заперечила проти заочного розгляду справи та просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомила.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомила.

Враховуючи, що відповідачі не зявилися в судове засідання будучи належним чином повідомлені і від них не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутності, а також беручи до уваги думку представника позивача, тому судом проведено заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з Кредитного договору №19/5-4.4 від 30.12.2006р., ОСОБА_1 «ОСОБА_1 та кредит» товариство з обмеженою відповідальністю надає ОСОБА_2 у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, терміновості, платоспроможності Кредитні ресурси у сумі 10000 доларів США з оплатою за відсотковою ставкою 15,0% річних на строк до 30.12.2021р.

Пунктом 4.2. даного Кредитного договору передбачено, що нарахування процентів здійснюється з моменту списання кредитних ресурсів з позичкового рахунку позичальника до моменту повернення Кредитних ресурсів на Позичковий рахунок.

Як зазначено в п. 6.1. даного Кредитного договору, за прострочення повернення Кредитних ресурсів та/або сплати процентів Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником термінів платежів, передбачених п.3.2, 3.4, 4.3, 4.4, 4.6 Кредитного Договору, а також будь яких інших строків платежів, передбачених Договором. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобовязання сплатити проценти за весь час фактичного користування Кредитними ресурсами.

З договору поруки від 30 січня 2006р. вбачається, що ОСОБА_3 поручилася перед Банком «ОСОБА_1 та кредит» товариством з обмеженою відповідальністю відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань ОСОБА_2 за кредитним договором №19/5-4.4. від 30 січня 2006р.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.07.2013р. ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» 117141,17 грн. заборгованості за кредитним договором №19/5-4.4 від 30.12.2006р., 1171,41 грн. сплаченого судового збору, а всього 118312 грн., 58 коп.

Як вбачається з розрахунку загальної суми заборгованості по Кредитному договору №19/5-4.4 від 30.12.2006р., сума строкової заборгованість ОСОБА_2 по відсотках становить 152,09 долари США; сума простроченої заборгованості ОСОБА_2 по відсотках становить 2568,65 доларів США; пеня за прострочення ОСОБА_2 заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам становить 389701,34 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (сплатити гроші).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 554 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.5 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 3 вересня 2014 року розглянув справу №6-100цс14, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за договором позики. Суд зробив правовий висновок про те, що за правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Як вбачається з п. 27 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що у звязку з укладеним кредитним договором та договором поруки, між Банком «ОСОБА_1 та кредит» товариством з обмеженою відповідальністю, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «ОСОБА_1 та Кредит», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникли договірні відносини, спрямовані на набуття цивільних прав та обов'язків. У звязку з невиконанням відповідачами умов згаданих договорів, внаслідок чого виникла заборгованість, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та інтересів. Рішенням суду від 16.07.2013р. дану заборгованість ухвалено стягнути з відповідачів.

Суд вважає підставними та обґрунтованими позовні вимоги ПАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» щодо солідарного стягнення з відповідачів суми строкової заборгованості по відсотках в розмірі 152,09 долари США, що у еквіваленті по курсу НБУ станом на 14.08.2015р. становить 3254,15 грн., та суми простроченої заборгованості по відсотках в розмірі 2568,65 доларів США, що у еквіваленті по курсу НБУ станом на 14.08.2015р. становить 54959,35 грн., зважаючи на те, що Кредитний договір №19/5-4.4 від 30.12.2006р. по даний час є чинними, оскільки зобовязання, взяті на себе відповідачами відповідно до умов даного договору, ними належним чином не виконані і заборгованість по даний час залишається не погашеною.

В той же час, розмір пені, нарахованої за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам за період з 08.06.2013р. по 14.08.2015р., який становить 389701,34 грн., значно перевищує розмір збитків, завданих позивачу, тому суд приходить до переконання, що є підстави для застосування вимог ч.3 ст. 551 ЦК України, і позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають до задоволення частково.

Понесені позивачем документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 551, 589, 590, 611, 1049, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, 08.10.1964р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, 04.06.1936р.н., ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» (МФО 300131, , р/р №2909.7.002090) строкову заборгованість по відсотках станом на 14.08.2015р. в розмірі 3254,15 грн., прострочену заборгованість по відсотках станом на 14.08.2015р. в розмірі 54959,35 грн., пеню за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам за період з 08.06.2013р. по 14.08.2015р. в розмірі 116427 грн., сплачений судовий збір в розмірі 3654 грн., а всього 178294 (сто сімдесят вісім тисяч двісті девяносто чотири) грн. 50 коп.

Копію заочного рішення скерувати відповідачам.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Рішення виготовлене в одному примірнику і має силу оригіналу.

Головуючий-суддя ОСОБА_4