АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 668/2905/15-ц Номер провадження: 22-ц/791/1592/15 Головуючий в І інстанції Головко О.В. Категорія : Доповідач: Вербицька Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року червня місяця «10» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Вербицької Л.І.
Суддів:Колісниченка А.Г.,
Капітан І.А.
при секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від «28» квітня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2015 року публічне акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу за спожиту енергію і гаряче водопостачання, посилаючись на те, що відповідач з лютого 1999 року по грудень 2014 року не вносить плату за надані йому послуги, а тому просить стягнути заборгованість у розмірі 9024 грн. 99 коп.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 28.04.2015 року постановлено: стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Херсонська теплоелектроцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання за період з березня 2012 року по грудень 2014 року в сумі 2652 грн. 56 коп., судові витрати по сплаті судового збору в сумі 265,26 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено за спливом строку давності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального закону.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач з 22.09.93р., зареєстрований і проживає у квартирі АДРЕСА_1 З лютого 1999 року відповідач має заборгованість з послуг центрального опалення та постачання гарячої води в сумі 9024 грн. 99 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надає, а відповідач отримує послуги з централізованого опалення, однак в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач належним чином не оплачує отримані послуги, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача у межах строку позовної давності, про застосування якого було заявлено відповідачем /а.с. 27/.

Відповідно до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги.

Строк позовної давності обчислюється відповідно до ст.ст. 253, 264 ЦК України з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов'язано його початок. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею боргу. Після переривання строк позовної давності починається заново.

Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення, в межах строку позовної давності, з відповідача на користь позивача суми заборгованості за надані послуги, оскільки в даному випадку було правильно застосовані норми матеріального права, а розрахунок заборгованості повністю підтвердився дослідженими в судовому засіданні доказами.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності між сторонами договірних відносин, як того вимагає закон, на підставі якого у споживача можуть виникати зобов'язання по сплаті наданих послуг, як такі, що не спростовують мотивованих висновків суду щодо стягнення заборгованості за фактично надані комунальні послуги. Відсутність відповідного договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для не стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, а такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання житлово-комунальних послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачено законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право сторін.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів щодо невчасного ненадання послуг або невідповідної якості. Споживач з будь-якими заявами і скаргами з приводу неотримання послуг не звертався.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на належних доказах, і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і процесуального права, що можуть слугувати підставою для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено, то підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається, рішення законне та обґрунтоване, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді