Справа № 399/171/15-ц
Провадження № 2/399/132/15
Рішення

Іменем України

21 травня 2015 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участі секретаря судового засідання Гладкій Т.М., прокурора Замараєвої Л.І., представника позивача Євтушенко В.Ю., представника третьої особи Зайцевої В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка справу за позовом Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_5 та ОСОБА_4, третя особа Зибківська сільська рада Онуфріївського району Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач орган опіки та піклування в особі Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м. Чернівці та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Кременчук Полтавської області, батьківських прав відносно їх неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м. Кременчук Полтавської області та двох малолітніх синів: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця с. Зибкове Онуфріївського району Кіровоградської області та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця с. Зибкове Онуфріївського району Кіровоградської області. Свій позов мотивує тим, що відповідачі безвідповідально ставляться до виконання своїх батьківських обов'язків. З 12.03.2010 року родина перебуває на обліку служби у справах дітей як така, що опинилась в складних життєвих обставинах через ухилення від виконання батьківських обов'язків, також перебувають на обліку в районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді з 2004 року по причині безробіття. Діти по заяві відповідачів тимчасово влаштовані в приватний заклад дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Жива перлина». Службою у справах дітей районної державної адміністрації проводились бесіди з відповідачами щодо повернення дітей додому але все марно.

В судовому засіданні представник позивача Євтушенко В.Ю. позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, надала суду пояснення, що відповідають позовній заяві.

Прокурор прокуратури Онуфріївського району Замараєва Л.І. позов про позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та двох малолітніх синів: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_8 підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнала, з доводами представника позивача не погодилась, заперечувала проти задоволення позову. Крім того просила суд не позбавляти їх з чоловіком батьківських прав та забирати дітей. Пояснила, що вони з чоловіком спиртних напоїв не вживають, заробляють на життя як можуть й в цьому їм ніхто не допомагає, роботи в селі немає, з того часу як дітей вилучили з сім"ї вона часто навідує їх, по мірі можливості дає їм кошти та продукти харчування, з дітимь спілкується тільки в межах дитячого будинку, до дому їх не віддають, їхня сім"я знаходиться в тяжкому матеріальному становищі, вона є інвалідом 3 групи, отримує пенсію, чоловік заробляє на життя підробітком у людей, на даний час вони в будинку зробили ремонт, обробляють присадибну ділянку. Дітей бачить кожного місяця, іноді частіше, коли навідує дітей обов"язково їм щось приносить.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що не хоче, щоб його позбавляли батьківських прав, останнього разу дітей бачив на минулому тижні, до дітей їздить кожного тижня. Дітей в них забрали восени 2013 року. Їм з дружиною говорили, що треба для повернення дітей, але для цього не вистачає коштів, але вони все одно хочуть повернути дітей до сім"ї. Нещодавно в двох кімнатах зробили ремонт. На його думку дітям, мабуть, дійсно краще в дитячому будинку, але вони все одно хочуть до дому. Також пояснив, що хоча на даний час в будинку неналежні умови для життя, але зробить все можливе, щоб покращити стан житла та забезпечити дітей продуктами харчування.

Представник третьої особи Зайцева В.В. пояснила, що за весь час коли діти знаходяться у дитячому будинку відповідачі так і не змогли створити дітям належні умови для проживання, за весь час її роботи в сільській раді, вона постійно ходила й збирала одяг по селі для цих дітей, землі у відповідачів немає, огород вони посадили, а більше продуктів немає, відповідач ОСОБА_4 ніде не працює, сидить вдома, відповідачі не в змозі забезпечити дітей належними умовами проживання, дров та продуктів харчування в них немає. На момент коли вилучали дітей склалась ситуація, що не можна було відтягувати, в домі були погані умови проживання, сирість, дрова стягували з лісосмуги, не було ніяких продуктів, одягали всім селом.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значенім для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей /а.с. 4-6/.

21 серпня 2013 року відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дали дозвіл на проживання дітей в дитячому будинку "Жива Перлина" /а.с. 7,8/.

Згідно характеристики від 20 лютого 2015 року вих. № 72, наданої Зибківською сільською радою ОСОБА_5 та її чоловік ОСОБА_4 не працюють, підсобного господарства не ведуть. Діти були вилучені із сім'ї і на даний час знаходяться в ДПЦ «Жива Перлина» /а.с. 12/.

Згідно висновку служби у справах дітей від 23 лютого 2015 року за вих. № 40/12 служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відносно їх неповнолітньої доньки ОСОБА_7, та малолітніх синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /а.с. 13/.

Згідно акту відвідування сім"ї від 17 квітня 2015 року встановлено, що будинок опалюється пічним опаленням, колодязь у сусідів, підсобне господарство не ведеться, земельна ділянка обробляється частково, ОСОБА_5 отримує пенсію по інвалідності, а відновідач ОСОБА_4 не працює. Запасів палива та продуктів харчування недостатньої /а.с. 39/.

Згідно акту обстеження від 14 травня 2015 року обстеження умов проживання відповідачів встановлено, що будинок опалюється пічним опаленням, підсобне господарство: три качки, земельна ділянка обробляється, ремонт в будинку зроблено частково, для дітей не створено належних умов. Немає належних умов для проживання дітей, речей, ігращок, книг, одягу та взуття, продуктів харчування та предметів особистої гігієни. Проблемні питання : відсутні дрова, ліжка, консервація, деякі продукти харчування / 48- 51/.

Згідно виписки з акту огляду медико-соціальної експертної комісії, пенсійного посвідчення ОСОБА_5 має третю групу інвалідності /а.с. 52, 60,61/.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої мешкає дитина, установа охорони здоров'я, учбовий чи інший дитячий заклад, в якому дитина знаходиться, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, що досягла чотирнадцяти років.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбаченихст. 164 СК.

Як вбачається з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява № 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві".

При цьому визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 Конвенції.

Європейським судом зазначалося, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.

Отже, відповідне рішення про позбавлення батьків батьківських прав має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей.

Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків з виховання дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з положеннями ст. 171 СК України думка дитини має бути врахована при вирішенні питань, що стосуються її життя.

Неповнолітня ОСОБА_7 в судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування пояснила, що хоча на даний час проживає в дитячому будинку, але хоче повернутись до дому й не хоче, щоб її батьків позбавляли батьківських прав відносно неї та двох її менших братів. Раніше хотіла, щоб батьків позбавили батьківських прав відносно неї та братів, але зараз батьки в будинку зробили ремонт, посадили огород, й вона не хоче щоб її позбавляли батьківських прав. Мама коли отримує кошти, приїздить до них три рази на місяць, привозить цукерки, фрукти всім їм, а також пояснила, що її менші брати знають, що батьків хочуть позбавити батьківських прав й тяжко це переносять. До того як потрапили до дитячого будинку вони жили погано, не було за що жити, вона часто прогулювала школу. Коли ми потрапили в дитячий будинок батьки часто нас відвідували, телефонували щодня. Говорили, що хочуть забрати нас до дому, але вдома нічого не було, а після нового року почали все робити, щоб їх забрати до дому. Хоче повернутись до дому, оскільки їй вже 17 років вона може батькам допомагати по господарству

Відповідно ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

За таких обставин, суд не може прийняти до уваги доводи позивача які викладені в позовній заяві про невиконання відповідачами своїх батьківських обов'язків, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не відмовлялись і не відмовляються від своїх дітей та від своїх обов'язків щодо утримання та їх виховання. Між тим відповідачі, виходячи з рівня свого майнового стану докладають зусиль для матеріального утримання дітей, періодично зустрічаються та спілкуються з дітьми. Крім того, незадовільний з точки зору позивача рівень участі відповідачів в матеріальному утриманні та вихованні дітей, враховуючи, що такий ступінь участі відповідачів зумовлений виключно рівнем їх матеріального забезпечення, в жодному разі не може бути підставою позбавлення їх батьківських прав.

Суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог Онуфріївської районної державної адміністарії Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відносно їх дітей, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а відповідачі категорично заперечують проти позбавлення батьківських прав, прагнуть брати участь у вихованні дітей, крім того судом не встановлено винної поведінки відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо ухилення від виховання ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 і свідомого нехтування ними своїми обов'язками, тому підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, установлені пунктом 2 частини першої статті 164 СК України, відсутні.

Оскільки позивач відповідно до Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 212, 213, 214, 215,224-226.296 ЦПК України суд, -

вирішив:

В позові Онуфріївської районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_5 та ОСОБА_4, третя особа Зибківська сільська рада Онуфріївського району Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення виготовлено 25 травня 2015 року.

Суддя М.М. Лях