Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1323/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Іванова Л. А.
Доповідач Гайсюк О. В.
УХВАЛА

Іменем України

02.06.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Гайсюка О.В.

суддів - Фомічова С.Є., Карпенка О.Л.

при секретарі - Дімановій Н.І.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 квітня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа: Реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області, третя особа: Перша Кіровоградська державна нотаріальна контора про розірвання договору дарування.

Позивач зазначив, що 15.12.1992 р. за договором дарування став власником будинку АДРЕСА_1.

Після погодження проекту реконструкції він розпочав реконструкцію будинку з перспективою збільшення площі будинку до 200 кв. м. для забезпечення житловими умовами всіх членів його родини у тому числі двох доньок з сім'ями, онуків та правнуків. У ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина, захворіла молодша дочка.

З метою пришвидшення добудови будинку він продав будинок АДРЕСА_2. Через інсульт в 2001 році продовжити будівництво він не міг. Станом на 2001 рік у нього спірний будинок постав справою його життя і найважливішою цінністю в житті, куди було вкладене все те, що мав позивач, всі фінансові та трудові ресурси. Оскільки самотужки добудувати будинок своєї мрії він не міг, він порадившись із старшою дочкою, вирішив покласти тягар будівництва на неї. А тому 25.05.2001 року позивач уклав з дочкою ОСОБА_3 договір дарування. За цим договором всі обов'язки по будівництву будинку обдарована прийняла на себе.

Свої зобов'язання дочка не виконала. Йому стало відомо, що дочка хоче відчужити будинок і молодшій дочці, онуці та правнуку доведеться шукати житло.

Не дивлячись на це, він продовжує будувати будинок, ремонтувати його щоб стан будинку не погіршився і згодом не зруйнувався. Усі комунальні платежі він здійснює сам.

Посилаючись на це, а також на ч.2 ст.727 ЦК, позивач просив поновити строк позовної давності та розірвати договір дарування 3/5 недобудованого житлового будинку посвідченого 25.05.2001 р. державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.04.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали.

Інші особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, але у судове засідання не з'явилися.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що за договором дарування від 25.05.2001 року ОСОБА_2, належні йому 3/5 недобудованого будинку, процент якого становить 54 %, що знаходиться у АДРЕСА_1, подарував ОСОБА_3, яка всі обов'язки по будівництву цього жилого будинку прийняла на себе (а.с.6).

Згідно довідки БТІ від 07.02.2007 р. зазначений об'єкт незавершеного будівництва зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Договір, що встановлює обов'язок обдарованого вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Згідно ст.726 ЦК у разі порушення обдарованим обов'язку на користь третьої особи дарувальник має право вимагати розірвання договору і повернення дарунка, а якщо таке повернення неможливе, відшкодування його вартості.

Із змісту договору дарування (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_3 лише прийняла на себе обов'язки добудувати будинок, цим договором не був встановлений її обов'язок вчинити певну дію на користь третьої особи або утриматися від її вчинення (ч.1 ст.725 ЦК).

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні його вимог, правильно виходив з того, що правові підстави для розірвання договору дарування відсутні. Зокрема, суд дійшов правильного висновку про те, що не підлягає розірванню договір дарування між позивачем і ОСОБА_3 з підстав зазначених в ч.2 ст.727 ЦК України, на яку посилався позивач.

Відповідно до ч.2 ст.727 ЦК дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдарований створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність.

Суд дійшов правильного висновку про те, що позивач не довів того, що обдарована ОСОБА_3 створює загрозу безповоротної втрати дарунка (позивач не заперечує, що будинок знаходиться в нормальному стані, він користується цим будинком, на другому поверсі будинку не закінчені лише оздоблювальні роботи), а також не довів того, що зазначений будинок має для позивача, як дарувальника велику немайнову цінність.

Посилання позивача на те, що будинок постав справою його життя, що будинок він мріяв збудувати, щоб у ньому проживали його діти з родинами, онуки, а в перспективі ? правнуки, вказує на майнову цінність цього будинку для позивача.

Обгрунтовуючи цінність будинку, позивач посилається на те, що в будівництво цього будинку він вклав все, що мав, у тому числі спадщину після смерті дружини, всі фінансові та трудові ресурси, що були у нього.

Наведене свідчить про те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: