У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про визнання кредитного договору недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою її представником - ОСОБА_6, та ОСОБА_5 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2014 року та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 4 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 13 червня 2013 року з ОСОБА_4 укладений кредитний договір, за умовами якого останній надано кредит у розмірі 122 582 грн 19 коп. на строк до 28 травня 2038 року зі сплатою 17 % річних за користування кредитом. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком і ОСОБА_5 укладено договір поруки. ОСОБА_4 порушила умови кредитного договору у зв'язку з чим станом на 13 червня 2013 року утворилась заборгованість в розмірі 127 426 грн 65 коп., яку позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на те, що банк не повідомив суд про те, що 29 травня 2008 року вона отримувала грошовий кредит у розмірі 42 тис. доларів США на придбання квартири. Протягом п'яти років сумлінно сплачувала кредит, але у 2013 році не змогла виконувати свої зобов'язання згідно з графіком і добровільно віддала банку передану в іпотеку квартиру в рахунок погашення боргу в повному обсязі. Разом з тим її ввели в оману, надали завідомо неправдиву інформацію і шляхом обману примусили підписати документ на новий кредит, але грошові кошти за новим кредитним договором вона не отримувала, тому просила суд визнати недійсним кредитний договір від 13 червня 2013 року та скасувати його.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2014 року позов ПАТ АБ «Укргазбанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 127 426 грн 65 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 4 березня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру заборгованості за кредитним договором та зменшено її до 122 926 грн 65 коп. У решті - рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_6, та ОСОБА_5 просять оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції в незміненій частині та рішення апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов ПАТ АБ «Укргазбанк» та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суди (апеляційний суд уточнив суму кредитної заборгованості з урахуванням проплаченої частини кредиту під час розгляду справи в районному суді), на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що отримання кредиту 13 червня 2013 року згідно з договором для погашення попередньо взятого і неповністю погашеного кредиту (ст. 599 ЦК України) не є порушенням закону і не свідчить про обман чи введення в оману. Установивши, що відповідачі (позичальник і поручитель) не повністю виконали умови кредитного договору, суди стягнули з них заборгованість, розмір якої визначено з урахуванням вимог закону та умов договору.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції у незміненій частині та рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану її представником - ОСОБА_6, та ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12 грудня 2014 року у незміненій частині та рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 4 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта