Справа № 362/2170/15-ц Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Г. М.
Провадження № 22-ц/780/6297/15 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 4 24.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів:Матвієнко Ю.О., Дмитрієвої Л.Д.,

при секретарі: Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінчук Ігор Анатолійович, приватний нотаріус Васильківського районного нотаріального округу Довбня Ігор Вікторович, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У квітні 2015 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який обґрунтовували тим, що виконавчий напис було вчинено з грубим порушенням законодавства, зокрема належно не перевірено безспірність заборгованості, з дня виникнення права вимоги вже минуло більше 3 років та не було належним чином повідомлено ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року позов задоволено. Визнано виконавчий напис вчинений 15 березня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчуком І.А., зареєстрований в реєстрі за № 1943, таким, що не підлягає виконанню.

У своїй апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на необґрунтованість рішення та порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 57 і 58 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 грудня 2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 014/0001/81/2089 (а.с.130-132).

12 грудня 2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_9 укладено договір поруки (а.с.141).

20 березня 2008 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5 укладено Додаткову угоду №2 до кредитного договору, відповілно до умов якої розмір ліміту не відновлюваної кредитної лінії збільшено до 436 000 доларів США (а.с.140).

Також 20 березня 2008 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_5, ОСОБА_6 укладено договір іпотеки, предметом, якого є: житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,2500, що знаходиться за цією ж адресою кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.7-10, 90-93).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2011 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_9 Стягнуто з ОСОБА_5 як боржника та з ОСОБА_9 як поручителя заборгованість за кредитним договором у розмірі 588 709,07 доларів США, що в еквіваленті становить 4 671 229 грн. 86 коп. (а.с. 6).

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 03 серпня 2011 року у справі № 2-1417/2011 року задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та звернення стягнення, в рахунок погашення заборгованості та звернуто стягнення на нерухоме майно, зокрема: на домоволодіння загальною площею 365,9 кв.м., житловою площею 159,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку загальною площею 0,2500га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташована за вказаною адресою (а.с. 11-12). Вказані вище рішення суду набрали законної сили.

15 березня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчуком І.А., на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, винесено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1943, за яким звернуто стягнення на нерухоме майно позивачів, що є предметом договору іпотеки, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі, що станом на 24 грудня 2012 року разом з платою нотаріусу за вчинення виконавчого напису становить 610 541,45 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 4 880 057,81 грн., та 3 584 504,09 грн. (а.с. 13).

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий напис було вчинено з порушенням чинного законодавства. При вчиненні виконавчого напису нотаріус належно не перевірив подані ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на обґрунтування стягнення документи, зазначені у п.11 Переліку, що свідчить про вчинення напису з порушенням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі - Інструкція), передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Пунктом 3 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затвердженого наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року визначено умови при яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Пунктом 3.2. Вказаного Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Пунктами 3.3. та 3.4 цього "Порядку.." передбачено, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

З огляду копій документів, на підставі яких приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис на договорі іпотеки, що 17 вересня 2015 року надійшли безпосередньо до суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінчука І.А., вбачається відсутність розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання майновому поручителю, яким за даними правовідносинами є ОСОБА_9 (поручитель) та ОСОБА_6 (іпотекодавець) письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; наявні в матеріалах копії письмових вимог про усунення порушення виконання зобов'язання стягувачем не засвідчені та не містять відмітки останнього про непогашення заборгованості. Крім того, вимога про усунення порушення за кредитним договором, що адресована ОСОБА_6 отримана 04 січня 2013 року ОСОБА_5, а не особисто іпотекодавцем. Окрім того, долучений до матеріалів розрахунок заборгованості не містить посилань на погашення боржником заборгованості, а довідка фінансової установи про ненадходження платежу відсутня взагалі, крім того нотаріусу було надано заяву на видачу готівки №VRV/1904-16 від 21 березня 2008 року у розмірі 255 000 доларів США, а не в розмірі 436 000 доларів США, як вказується в заяві Банку про вчинення виконавчого напису (а.с.71-129).

Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріус належно не перевірив подані ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на обґрунтування стягнення документи, зазначені у п.11 Переліку, що свідчить про вчинення напису з порушенням вимог чинного законодавства.

Переглядаючи рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року в апеляційному порядку у вказаній справі, колегія суддів враховує правову позицію викладену у Постанові Верховного суду України у справі №6-27цс15 від 04 березня 2015 року згідно до висновку якої наявність у провадженні суду справи між сторона з приводу невиконання кредитних зобов'язань не може свідчити про безспірність вимог банку.

Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існував спір щодо розміру заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, спростовує висновок нотаріуса про безспірність заборгованості боржників.

Враховуючи, що у наданих нотаріусом копіях документів на підставі, яких було вчинено спірний виконавчий напис відсутні докази одержання ОСОБА_9 (поручитель) та ОСОБА_6 (іпотекодавець) письмового повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також відповідачем в підтвердження наявності заборгованості не було подано документи згідно Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, а саме рішення суду, що на момент вчинення виконавчого напису набрали законної сили та свідчили про наявність спору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у нотаріуса на момент вчинення цього виконавчого напису доказів, які би свідчили про безспірність заборгованості боржника, тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи і нормам матеріального та процесуального права.

Доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, а постановлене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та п. 3 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» - відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: