Справа 431/2358/13-ц
Провадження 4-с/431/1/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2015 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого - судді Форощука О.В.,
при секретарі Мозуль І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старобільську цивільну справу за скаргою Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» на неправомірні дії та бездіяльність головного державного виконавця ВДВС Сєвєродонецького МУЮ у Луганській області Аббасова Рустама Іскендеровича,
встановив:
Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (далі КС «Імперіал ЛТД») звернулась до суду зі скаргою на неправомірні дії та бездіяльність головного державного виконавця ВДВС Сєвєродонецького МУЮ у Луганській області Аббасова Рустама Іскендеровича.
В судове засідання представник КС «Імперіал ЛТД» ОСОБА_3 не зявився, надав суду письмову заяву про підтримання скарги та доводів наведених в ній, просив суд скаргу задовольнити.
Головний державний виконавець ВДВС Сєвєродонецького МУЮ у Луганській області Аббасов Р.І. в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 28.11.2014 року було визнано явку головного державного виконавця Аббасова Р.І. обов,язковою. Було надано суду письмові заперечення щодо скарги КС «Імперіал ЛТД», в якій зазначено, що доводи наведені в скарзі безпідставні. Просив суд відмовити в задоволені скарги КС «Імперіал ЛТД».
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 22 травня 2014 року за вказаним виконавчим листом головним державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ ОСОБА_1 було відкрите виконавче провадження.
Дані обставини сторонами не спростовуються.
Відповідно до копії подання Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, було поставлено питання про примусове входження до житла ОСОБА_2 за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр..-т. Хіміків, 20/33.
Відповідно до копії ухвали Сєвєродонецького міського суду від 29.08.2014 року по справі № 428/5226/14-ц, подання державного виконавця ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було задоволено та дозволено посадовим особам ВДВС Сєвєродонецького МУЮ у Луганській області та іншим особам, які залучаються до проведення виконавчих дій, здійснити примусове проникнення до квартири № 33 розташованої в будинку № 20 по пр.-ту Хіміків в м. Сєвєродонецьк Луганської області з метою опису та арешту майна, що належить ОСОБА_2, для подальшого його реалізації в рахунок погашення боргу перед перед КС «Імперіал ЛТД» за виконавич провадження ВП № 43520119.
Відповідно до листа-повідомлення про проведення виконавчих дій, 05.11.2014 року о 10.00 годині повинні були проводитися виконавчі дії по примусовому входженню до житла боржника ОСОБА_2 за адресою: м. Сєвєродонецьк, пр.-т Хіміків, 20/33.
Однак скаржник заперечує факт того, що старшим державним виконавцем були проведені вказані виконавчі дії.
Згідно вимог ст..6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у відповідності до Закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом України Про виконавче провадження, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.
Частина 2 ст.19 Конституції України зобовязує державного виконавця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст..1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).
Судовою практикою стало те, що перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК визначені ознаки обовязковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав. Отже, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.
Згідно ч.1 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.
Для здійснення збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії, створений Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, який затверджений Наказом МЮ України від 20.05.2003 N43/5. Згідно Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, дані виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС, підлягають обовязковому внесенню до Єдиного реєстру. Унесення до Єдиного реєстру даних про виконавчий документ здійснюється у відповідному органі ДВС протягом двох робочих днів з дня надходження виконавчого документа до державного виконавця.
Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналізуючи наведені норми Закону України «Про виконавче провадження», Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, Інструкції з організації примусового виконання рішень, факти та документи, досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що тривалий час рішення суду на користь КС «Імперіал ЛТД» не було виконане, порушенні вимог статті 11, 25, 33, 83 Закону України «Про виконавче провадження». Суд приходить до висновку про те, що державний виконавець своєчасно не здійснив усіх передбачених законом дій щодо примусового виконання рішення суду, тому скарга Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» на бездіяльність старшого державного виконавця відділу Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 підлягає задоволенню. При цьому, надані суду докази оцінені відповідно до вимог статей 58, 59, 212 ЦПК.
На підставі викладеного, Закону України «Про виконавче провадження», Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (затверджено Наказом МЮ України від 20.05.2003 N43/5), Листа від 28.01.2013 № 24-152/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі, Інструкції з організації примусового виконання рішень (затверджено Наказом МЮ України 02.04.2012 №512/5), та керуючись ст..ст. 58,59, 60, 212, 208, 209, 210, 293, 383-389 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Скаргу Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» на бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя О.В.Форощук