АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/3085/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3518/15Головуючий у 1-й інстанції Дядечко І. І. Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів Чічіля В.А., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участі представника апелянта Лимар А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Полтавської області

на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2015 року

по справі за позовом заступника прокурора м. Кременчука ві нетересах неповнолітньої ОСОБА_3 до Кременчуцької міської ради, треті особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області, ОСОБА_4 про накладення заборони на відчуження майна, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року заступник прокурора м. Кременчука Торопчин С.О. звернувся до суду із вказаним позовом та просив накласти заборону на відчуження майна - кімнати АДРЕСА_2, до досягнення повноліття ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 30.01.2003 року на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука перебуває ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 28.11.2005 року, матір неповнолітньої позбавлено батьківських прав відносно доньки та призначено ОСОБА_4, опікуном над нею. Відомості про батька неповнолітньої внесені за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Вказував, що ОСОБА_3 проживає в родині опікуна, за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до довідки ТОВ «Добробит» № 146/34 від 22.07.2014 року ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Зазначає, що за неповнолітньою протягом усього часу перебування в родині опікунів, повинна бути збережена кімната АДРЕСА_2, а тому на неї необхідно накласти заборону на відчуження.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2015 року у задоволенні позову заступника прокурора м. Кременчука відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив перший заступник прокурора Полтавської області, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме неврахування обов'язку суду з накладення заборони на відчуження житла дітей, незалежно від наявності спору.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Полтавської області не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214, ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 28.11.2005 року ОСОБА_6 позбавлено батьківських прав у відношенні неповнолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області № 308 від 25.08.2005 року ОСОБА_4, призначено опікуном над неповнолітньою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та її майном.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Крюківської районної ради м. Кременчука Полтавської області № 148 від 23.03.2006 року неповнолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 надано соціальний статус «дитини, позбавленої батьківського піклування».

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.02.2006 року встановлено опіку над неповнолітньою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначено ії опікуном ОСОБА_4

На даний час неповнолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає в родині опікуна за адресою: АДРЕСА_1.

З матеріалів справи, а саме з копії ордеру на житлове приміщення від 05.08.2005 року вбачається, що матері неповнолітньої - ОСОБА_6 надано право на зайняття житлового приміщення комунальної власності - кімнат АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки з ТОВ «Добробит» № 146/34 від 22.07.2014 року неповнолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2, де вона раніше проживала разом з матір'ю.

Згідно ч. 3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог заступника прокурора м. Кременчука, суд першої інстанції виходив з того, що гарантоване законодавством право ОСОБА_3 на житло не порушене та ніким не оспорюється.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянтом фактично не заперечується відсутність спору щодо права ОСОБА_3 на житло, а тому колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого суду про відмову у задоволенні позовних вимог заступника прокурора м. Кременчука.

При цьому, безпідставними є доводи апелянта щодо обов'язку суду з накладення заборони на відчуження кімнати АДРЕСА_2 незалежно від наявності спору.

Так, відповідно до ч.4 ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Враховуючи, що перед судом в межах даної справи не ставилось питання щодо позбавлення батьків ОСОБА_3 батьківських прав, то вказана норма не поширює свою дію на спірні правовідносини.

Окрім того, законодавством, крім гарантування права дітей, позбавлених батьківського піклування, на житло, також накладено обмеження з відчуження нерухомого майна, на яке має право така дитина. Так, відповідно до ст. 177 СК України дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Інших доводів, які б впливали на висновки суду або вказували на їх помилковість, апелянтом не надано.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з'ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Полтавської області - відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді В.А. Чічіль

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: