Справа № 462/2325/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року Залізничний районний м. Львова в складі:

головуючого-судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 30% від усіх видів заробітку (доходу), до закінчення нею навчання. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було розірвано в 2003 році. Від даного шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_3. Зазначила, що донька навчається у Державному навчальному закладі «Львівське вище професійне училище побутового обслуговування» на денній формі навчання, донька перебуває на повному її утриманні, а відповідач має обов'язок утримувати доньку оскільки та продовжує навчатися.

Позивач в судове засідання не з'явилася, при цьому подала заяву, в якій просить позов розглядати за її відсутності.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, причини неявки суд не повідомив, крім цього, позивач зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Як встановлено судом, ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.5/ проживає разом з матір'ю АДРЕСА_1 /а.с.10/ та, після досягнення повноліття, продовжує навчатися на денній формі навчання у Державному навчальному закладі «Львівське вище професійне училище побутового обслуговування», закінчує навчання 30.06.2015 року /а.с.3/, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а її батько ОСОБА_2 /а.с.5/ в змозі їй таку надавати, оскільки не подав суду жодних доказів, які б свідчили про те, що він не зможе надавати таку.

При цьому суд враховує, що позивач ОСОБА_1 не працює, а отримує пенсію, а повнолітня донька сторін ОСОБА_3 навчається на неповному державному забезпечені /а.с.3/.

Таким чином, ОСОБА_3. має право на отримання аліментів у зв'язку з продовженням навчання і до досягнення нею 23 років, такий обов'язок поширюється на обох батьків, оскільки вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, та враховуючи, що утримувати дітей зобов'язані обоє батьків, те що позивач працює, а відповідач є працездатним та має певний дохід, то з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої доньки Христини-Марії в розмірі 30% від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.03.2015 року до завершення донькою навчання 30.06.2015 року, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам повнолітньої, у зв'язку з її навчанням, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із ОСОБА_2 слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

Згідно ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, ст.ст.180-184, 199 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати аліменти із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 /ідентифікаційний код - НОМЕР_1/, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /ідентифікаційний код - НОМЕР_2/, в розмірі 30% від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.03.2015 року і до закінчення ОСОБА_3. навчання - 30.06.2015 року, а в разі продовження навчання - до закінчення нею навчання і /або/ до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах стягнення суми платежу за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.