Справа № 564/311/15-ц
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - Олійник П. В.
при секретарі - Вознюк Ю. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, трьох процентів річних, процентів за користування чужими коштами та відшкодування моральної шкоди,
ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, трьох процентів річних, процентів за користування чужими коштами та відшкодування моральної шкоди.
Вимоги обгрунтовує тим, що 27 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений увідповідності до ст.1053 ЦК України, договір позики, згідно якого ОСОБА_1 передала, а Відповідач отримав грошові кошти в розмірі 26 000 (двадцять шість) тисяч гривень.
В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, та доводи , викладені в позовній заяві.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2С.в судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою представника позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Встановлено, що 27 жовтня 2014 року між позивачкою ОСОБА_1та відповідачем ОСОБА_2 був укладений увідповідності до ст.1053 ЦК України, договір позики, згідно якого позивачка передала, а відповідач отримав грошові кошти в розмірі 26 000 (двадцять шість) тисяч гривень.Дана обставина підтверджується розпискою від 27 жовтня 2014 року, згідно якої, відповідач зобовязувався повернути позивачі позику в сумі 26 000 грн., в термін до 27 грудня 2014 року.
Взяті зобовязання щодо повернення позики ОСОБА_2 в повному обсязі не виконав, на даний час грошові кошти у визначеному розмірі не повернув, чим порушив права позивачки - ОСОБА_1 як кредитора. Крім того відповідачем було повернуто грошові кошти у розмірі 12 000 (дванадцять) тисяч грн. Решту грошових коштів відповідач повертати відмовляється.
Сума неповернутих грошових коштів на день подання даної позовної заяви складає 14 000 (чотирнадцять) тисяч гривень.
Згідно із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно із 4.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В силу положень ч.2 ст.625, ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 2 ст.1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст.536 цього Кодексу).
Статтею 536 ЦК України зазначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Водночас у ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено: якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Крім того, стягнення 3 відсотків річних згідно із ч.2 ст.625 ЦК України не є неустойкою, адже є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України фактично три відсотки річних є пенею, яка може застосовуватися в разі прострочення грошового зобов'язання, якщо в його умовах не був передбачений такий вид санкції за його порушення.
Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивачка обґрунтовує тим, що невиконанням відповідачем зобов'язання про повернення коштів, переживала моральні страждання. Однак за змістом норм чинного законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень, у випадках, встановлених ЦК України, зокрема ст. ст. 280, 611, 1167, 1168 цього Кодексу, а також іншими нормами законодавства, якими встановлюється відповідальність за заподіяння моральної шкоди.
Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються судами, зокрема коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами законодавства.
Правовідносини, що виникли між сторонами в даній справі, є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено. Відшкодування моральної шкоди також не передбачено умовами розписки про отримання відповідачем суми грошей, вимоги позивача про стягнення на її користь з відповідача моральної шкоди в розмірі 5000 грн. задоволенню не підлягають.
Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн..
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 224, 225 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 536, 625, 626, 1046,1048, 1049 ЦК України, суд
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 536, 625, 626, 1046,1048, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, трьох процентів річних, процентів за користування чужими коштами та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:ОСОБА_3