№ 207/2502/15-ц
№ 2/207/1207/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року м. Дніпродзержинськ

Суддя Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання договору купівлі-продажу кредитного портфелю недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в якому просять визнати договір купівлі-продажу кредитного портфелю недійсним, витребувати з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» оригінали документів, або належним чином завірені копії, що мають значення для правильного та обґрунтованого вирішення справи, стягнути з відповідача судові витрати понесені при поданні позовної заяви.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Заявляючи у позовній заяві вимогу про визнання договору купівлі-продажу кредитного портфелю недійсним, позивачі посилаються на те, що відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК. Таким чином, позивачі просять визнати недійсним договір купівлі-продажу від 12.11.2010р. саме на підставі відповідних норм Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), а не Закону України «Про захист прав споживачів».

Виходячи з спірних правовідносин, суд доходить висновку, що у даному випадку застосовуються загальні правила підсудності, встановлені ст.109 ЦПК України.

Окрім цього слід зазначити, що позивач ОСОБА_2, з яким безпосередньо було укладено кредитний договір №CL-312/032/2008, як зазначено у позові, мешкає за адресою с.Червоний Промінь Криничанського району. Що стосується позивача ОСОБА_3, то він був поручителем за вищевказаним договором і правовідносини з ним регулюються за правилами параграфу 3 глави 49 Цивільного кодексу України, а саме статтями 553-559 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Як вбачається з позовної заяви, відповідач знаходиться за адресою: вул. Фізкультури, 28д у м. Києві, про це позивачі самі зазначають у позовній заяві.

Таким чином, встановлено, що справа не підсудна Баглійському районному суду м. Дніпродзержинська.

Згідно з ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала, яка разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України, позовна заява повертається позивачеві у випадку, коди справа не підсудна цьому суду.

Виходячи з викладеного, керуючись ч. 2 ст. 110, ст. 115, п. 4 ч. 3 ст. 121, Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання договору купівлі-продажу кредитного портфелю недійсним, - повернути позивачеві, розяснити, що для вирішення цього питання необхідно звернутися до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя