АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8215/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3692/15Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т.О. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Пилипчук Л.І.. Чумак О.В.

при секретарі - Філоненко О.В.

за участю: представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача -"ЖЕО №2" - Ємець В.М.

представника третьої особи - Управління майном комунальної власності міста-Мельніченко І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 жовтня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_6 до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №2" Полтавської міської ради (далі - КП «ЖЕО №2»), Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №6" Полтавської міської ради (далі - КП «ЖЕО №6»), треті особи: Полтавська міська рада, Управління житлово-комунального господарства Полтавської міської ради, Управління майном комунальної власності міста, про зобов'язання вчинити дії.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року позивач звернулася до місцевого суду з вказаним позовом до відповідачів, в якому прохав зобов'язати Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради звернутися до виконавчого комітету Полтавської міської ради з клопотанням про виключення жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з числа службових.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.07.2015 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача ГЖЕД № 6 (а.с.48).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.10.2015 року позов залишено без задоволення.

Вказане рішення оскаржив позивач, який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задовольнити в повному обсязі, зобов'язати Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради звернутися до виконавчого комітету Полтавської міської ради з клопотанням про виключення жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з числа службових.

Вважає, що, оскільки спірне житлове приміщення використовується на протязі тривалого часу не як службове, позивачем та його батьком своєчасно вносилася квартплата, проводились ремонтні роботи, та до них не пред'являлись жодні претензії з приводу їхнього проживання у даній квартирі, орган місцевого самоврядування не ставив питання про звільнення займаного ними службового приміщення та не звертався до суду з цього приводу, то вищезазначене жиле приміщення може бути виключено з числа службових, оскільки відпала потреба в такому його використанні, а тому є підстави для ініціювання клопотання перед виконавчим комітетом Полтавської міської ради про виключення квартири з числа службових. Також зазначає, що дане клопотання про виключення квартири з числа службових має бути ініційоване саме відповідачем КП «ЖЕО №2», якому перейшов на баланс житловий фонд.

У наданих суду письмових запереченнях відповідач - КП «ЖЕО №2»-просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін, посилаючись на те, що спірна квартира була включена до числа службових за клопотанням юридичної особи - ГЖЕД №6, з якою батько позивача перебував у трудових відносинах.

Оскільки на даний час процедура ліквідації ГЖЕД №6 не завершена, і дана юридична особа не припинила існування, вважають, що судом першої інстанції правильно зроблено висновок, що саме ГЖЕД №6 необхідно звертатися з такою заявою, а Полтавською міською радою як засновником КП «ЖЕО №2», не прийнято жодного рішення, яким би було визначено КП «ЖЕО №2» правонаступником попередніх ГЖЕД та ЖЕО, зокрема, ГЖЕД №6. Таким чином, у КП «ЖЕО №2» відсутні правові підстави для ініціювання клопотання до виконкому Полтавської міської ради про виключення спірної квартири з числа службових.

Зазначають, що доводи позивача стосовно того, що ОСОБА_7, ОСОБА_6 дотримувалися умов та правил користування жилим приміщенням, своєчасно вносили квартплату та бережно ставилися до спірного житлового приміщення, за свій рахунок проводили необхідні ремонтні роботи, не мають юридичного значення та не можуть бути передумовою для виключення спірної квартири з числа службових, оскільки необхідною для цього є підстава-клопотання підприємства, установи, організації, інших законних підстав для зміни статусу квартири не існує.

Наголошують, що згода на виведення квартири з числа службових-це право, а не обов»язок підприємства, за умови, якщо відпала необхідність у такому використанні житла.

Вважають, що потреба у використанні даної квартири як службової не відпала, оскільки ГЖЕД №6 за весь час не зверталася до виконкому Полтавської міської ради з клопотанням про виключення спірної квартири з числа службових, з чого можна зробити висновок, що потреба у використанні даної квартири як службової не відпала.

У письмових запереченнях Управління майном комунальної власності міста виконкому Полтавської міської ради просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

В обґрунтування доводів заперечень посилаються на те, що позивач не має ні права на приватизацію, оскільки службове житло не підлягає приватизації, ні права володіння та розпорядження квартирою АДРЕСА_1, тому що не є власником даного житла, а виступає лише квартиронаймачем і користується ним.

Зазначають, що, враховуючи факт надання службової квартири саме ГЖЕД №6 та перебування її у віданні даного підприємства, всі права і обов»язки, пов»язані з використанням даної службової квартири, належать ГЖЕД №6.

Вказують, що сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією… не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Вважають, що з клопотанням про виключення квартири з числа службових може звернутися лише підприємство, установа, організація, яким було надано та у віданні яких перебуває дане житло, тобто у даному випадку лише ГЖЕД №6, котрому було надано спірну квартиру і лише воно може визначити, чи відпала потреба у використанні житла як службового.

Зазначають також, що, ГЖЕД №6 до виконкому Полтавської міської ради з клопотанням про виключення спірної квартири з числа службових не зверталось та станом на даний час запис до ЄДР про припинення ГЖЕД №6 не внесено.

Таким чином, жодних правових підстав для виключення спірної квартири з числа службових виконком Полтавської міської ради не має.

У судовому засіданні представники позивача доводи апеляційної скарги підтримали та прохали її задовольнити.

Представники відповідача--КП «ЖЕО №2» та третьої особи - Управління майном комунальної власності міста - підтримали доводи, наведені у запереченнях на апеляційну скаргу, яку прохали відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення сторін, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради народних депутатів м. Полтави від 09.11.1989 року №492 квартира АДРЕСА_1 закріплена як службова житлово-експлуатаційного об'єднання міськвиконкому (а.с.10).

Установлено, що наказом ГЖЕД від 23.08.1991 року №118 дану квартиру як службову було надано працівникові ГЖЕД №6 ОСОБА_7, який працював на посаді монтажника внутрішніх робіт СТС.

У відповідності до вказаного вище наказу, ОСОБА_7 було видано ордер № 84 від 02.10.1991 року на дану службову квартиру у складі сім'ї з двох осіб (а.с.9).

Згідно наказу №115 від 04.08.1991 року ОСОБА_7 звільнився з ГЖЕД №6 за власним бажанням, однак разом із сином-позивачем по справі продовжував проживати у спірній квартирі (а.с.25).

Відповідно до актового запису №3545, вчиненого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавського міського управління юстиції ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 04.02.2014 року (а.с.11).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30.10.2006 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ГЖЕД №6 про укладення договору найму житлового приміщення та за позовом ГЖЕД № 6 м. Полтави до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про виселення та зняття з реєстраційного обліку позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Зобов'язано ГЖЕД №6 м. Полтави укласти договір найму на квартиру АДРЕСА_1 з ОСОБА_6. У задоволенні позовних вимог ГЖЕД № 6 відмовлено (а.с.24-26).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 19.02.2007 року апеляційну скаргу госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці №6 м. Полтави задоволено частково, рішення Київського районного суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_6 скасовано. Відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці №6 м. Полтави. В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави залишено без змін (а.с.27-31).

Згідно довідки ТВБВ №10016/0112 філії - Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк» №6679 від 05.02.2014 року, виданої ОСОБА_9, приватизація житла за адресою АДРЕСА_1 не проводилась, житлові чеки не використані (а.с.15).

Рішенням Київського районної в м. Полтаві ради «Про переоформлення особових рахунків» від 11.02.2014 року №55 дозволено КП «ЖЕО №2» переоформити особові рахунки на квартиру АДРЕСА_1 на гр. ОСОБА_6 з померлого батька ОСОБА_7 (а.с.16).

Згідно довідки №3/1055 від 14.02.2014 року спірна квартира знаходиться на балансі КП «ЖЕО № 2» (а.с.14).

У подальшому позивач звертався з клопотаннями до КП «ЖЕО №2» та ГЖЕД №6 з проханням ініціювати клопотання перед виконавчим комітетом Полтавської міської ради про виключення квартири з числа службових, проте позитивної відповіді не отримав (а.с.17, 21-23).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий суд дійшов вірного висновку, що КП «ЖЕО №2» не може ініціювати клопотання перед виконавчим комітетом Полтавської міської ради про виключення квартири з числа службових, оскільки дане підприємство не видавало ордер на вселення у спірну кватиру, та не є правонаступником ГЖЕД № 6, а перебування спірної квартири на балансі КП «ЖЕО № 2», не є підставою для наділення останнього повноваженнями для вирішення таких питань.

Такі висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам.

За змістом ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У силу ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як убачається зі змісту ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За нормою ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У відповідності до ч.1 ст.118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до п.6 Положення «Про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР» від 04.02.1988 року №37 жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Виходячи з вищевикладеного, для виключення спірної квартири з числа службової необхідно, щоб відпала потреба в її використанні.

Окрім того, аналіз наведеної вище норми свідчить про те, що подання клопотання про виключення жилого приміщення з числа службових є правом, а не обов'язком підприємства, установи, організації.

З матеріалів справи слідує, що рішенням тридцятої сесії шостого скликання Полтавської міської ради «Про питання житлово-експлуатаційних підприємств Полтавської міської ради» від 19.03.2013 року власником прийнято рішення про ліквідацію, зокрема, госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці №6 та призначено ліквідаційну комісію (66).

Оскільки ГЖЕД №6, який видав ордер на спірну квартиру, перебуває у стані ліквідації, то у разі ліквідації підприємства якому належало службове житло, його виключення з числа службових можливо за клопотанням правонаступника ліквідованого підприємства, який, згідно матеріалів справи, у ГЖЕД №6 не визначений.

Рішенням двадцятої сесії шостого скликання Полтавської міської ради «Про питання житлово-експлуатаційних підприємств Полтавської міської ради» від 16.03.2014 року КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради визначено балансоутримувачем житлових будинків, споруд і прибудинкових територій, які належать територіальній громаді міста згідно переліку, що затверджений цим рішення, зокрема, і житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.67).

Як убачається з матеріалів справи, КП «ЖЕО №2» є балансоутримувачем спірної квартири, а у відповідності до ст.24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» він не наділений правом ініціювання клопотання перед виконавчим комітетом Полтавської міської ради про виключення квартири з числа службових.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що спірне житлове приміщення використовується на протязі тривалого часу не як службове, що позивачем та його батьком своєчасно вносилася квартплата, проводились ремонтні роботи, та до них не пред'являлись претензії з приводу їхнього проживання в даній квартирі, орган місцевого самоврядування не ставив питання про звільнення займаного ним службового приміщення та не звертався до суду з цього приводу, у зв»язку з чим вищезазначене жиле приміщення може бути виключено з числа службових, оскільки відпала потреба в такому його використанні, не мають юридичного значення при вирішенні даного питання, а тому не можуть бути передумовою для виключення спірної квартири з числа службових.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції також не спростовують та зводяться до незгоди із судовим рішенням без належного обґрунтування нормами права.

За таких обставин рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, ч.1 ст.308, ст.ст. 314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, - відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21 жовтня 2015 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ Л.І. Пилипчук

/підпис/ О.В. Чумак

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун