У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Мартинюка В.І.,Олійник А.С.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 червня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0054/08/6.10-svzW від 09 жовтня 2008 року, укладеного між АКБ «Форум» та ОСОБА_6, та звернення стягнення на предметі іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, на підставі іпотечного договору від 09 жовтня 2008 року, укладеного між АКБ «Форум» та ОСОБА_7 Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами умов кредитного договору щодо повернення позивачу кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 83 795 доларів США та 15 142,30 грн.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року, позов ПАТ «Банк Форум» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість у сумі 83 795 доларів США та 15 142 грн штрафних санкцій. В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю вимог. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Банк Форум» 3 219 грн судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк Форум» просить судові рішення першої та апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог, в іншій частині судові рішення залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Форум» в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії якого інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм, а тому іпотечне майно відповідача ОСОБА_7 не може бути примусово відчужене, оскільки за умовами кредитного договору, кредитні кошти надавались відповідачу ОСОБА_6 в іноземній валюті на споживчі цілі, виконання зобов'язання забезпечувалось передачею в іпотеку спірної квартири загальною площею 99,0 кв.м, яка використовується відповідачем ОСОБА_7 як місце його постійного проживання. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що оскільки цим Законом введено тимчасову заборону на примусове звернення стягнення на нерухоме житлове майно, яке є предметом іпотеки, закон, який врегульовуватиме питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості, не прийнятий, що унеможливлює визначення суми, на яку слід звернути стягнення.

Проте повністю погодитися з такими висновками судів не можна виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 09 жовтня 2008 року між АКБ «Банк Форум» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір № 0054/08/6.10-svzW, за умовами якого останній отримав кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 70 тис. доларів США, зі сплатою процентів в розмірі 13,5% річних, в порядку та на умовах, визначених цим договором, з кінцевим строком повернення 08 жовтня 2018 року (а.с. 7-14).

З метою забезпечення виконання відповідачем зобов'язань за згаданим кредитним договором 09 жовтня 2008 року між АКБ «Банк Форум» та ОСОБА_7 укладено іпотечний договір (а.с. 15-20), за яким останній передав банку в іпотеку нерухоме майно трикімнатну квартиру №1, загальною площею 99,0 кв.м, житловою площею 60,7 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В зв'язку з неналежним виконанням умов договору про надання споживчого кредиту ОСОБА_6 допустив заборгованість у розмірі 83 795 доларів США, що за курсом НБУ становить 669 73,44 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 8 340 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 66 661,62 грн; поточної заборгованості за тілом кредиту в сумі 61 660 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 492 848,38 грн, простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 13 086,25 доларів США, що за курсом НБУ становить 104 598,40 грн, поточної заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 708,75 доларів США, що за курсом НБУ становить 5 665,04 грн, суми пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом в розмірі 1 894,45 доларів США, що за курсом НБУ становить 15 142,30 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами-резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Як вбачається із п. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», обов'язковою умовою застосування даного закону є використання предмета іпотеки як місця постійного проживання майнового поручителя та відсутність у нього іншого нерухомого майна.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону, він носить тимчасовий характер і втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції зазначив, що оскільки Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» введено тимчасову заборону на примусове звернення стягнення на нерухоме житлове майно, яке є предметом іпотеки, закон, який врегульовуватиме питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості, не прийнятий, що унеможливлює визначення суми, на яку слід звернути стягнення, залишивши поза увагою, що поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (пункт 2 частини першої статті 263 ЦК України).

Суд першої інстанції встановивши, що спірне житлове приміщення, яке є предметом іпотеки є єдиним місцем проживання іпотекодавця і іншого житла для його проживання у останнього не має, не звернув уваги на те, що таких даних матеріали справи не містять.

Судами попередніх інстанцій не враховано тієї обставини, що Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не встановлено, що іпотека припиняється, а встановлено лише заборону примусового стягнення нерухомого житлового майна, а також дія зазначеного Закону не є підставою для відмови в захисті порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів кредиторів.

Зазначений правовий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2014 року № 6-57цс15, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині звернення стягнення на предмет іпотеки апеляційний суд виходив лише з наявності підстав для застосування положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки спірне майно підпадає під дію цього закону, зазначивши, що предмет іпотеки є місцем постійного проживання відповідача, іншого житла у нього немає, при цьому не мотивуючи, на підставі яких доказів встановлено такі обставини.

За таких обставин судові рішення першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині судові рішення першої та апеляційної інстанцій ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 червня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 червня 2014 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 16 жовтня 2014 року в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
А.С. Олійник