Справа № 158/1987/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Ковтуненко В.В.
Провадження № 22-ц/773/1011/15 Категорія: 48 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Мудренко Л. І.,

при секретарі Губарик К. А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за апеляційною скаргою представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд із зазначеним позовом. Посилалась на те, що з 2 вересня 1978 року по 18 січня 2012 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, за час якого ними було побудовано житловий будинок з надвірними і господарськими спорудами в м. Ківерці по вул. Молодіжній, 22, Волинській області.

Вважаючи дане будинковолодіння їх з ОСОБА_5 спільною сумісною власністю подружжя, позивач просила визнати за нею та відповідачем право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями спорудами по 1/2 частині за кожним.

Після подання позовної заяви ОСОБА_2 збільшила позовні вимоги, просила включити до переліку їх спільного з відповідачем майна, яке підлягає поділу, придбаний ними у 2008 році мопед вартістю 4046 грн. 90 коп. та просила суд стягнути з ОСОБА_3 в її користь 2023 грн. 45 коп. половину вартості даного транспортного засобу і відшкодовувати їй судові втрати.

У процесі розгляду справи ОСОБА_3 звернувся із зустрічним позовом, посилаючись на те, що за час перебування у шлюбі вони придбали приміщення магазину, площею 35 кв. м., розташоване в м. Ківерці по вул. Шевченка, яке зареєстроване на його бувшу дружинну ОСОБА_2

Крім того позивач зазначав, що на будівництво спірного будинку з надвірними будівлями і спорудами були затрачені їх спільні з ОСОБА_2 грошові кошти, так і кошти виручені ним від оренди приватизованої ним квартири та гроші його близьких родичів, що має істотне значення для відступлення від рівності їх з відповідачкою часток у вказаному нерухомому майні. Ураховуючи викладене ОСОБА_3 просив визнати за ним право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що по вул. Молодіжна, 22 в м. Ківерці та виділити йому це майно. Також просив визнати за ОСОБА_2 право власності і виділити їй 1/3 частину спірного будинковолодіння та магазин, площею 35 кв. м., що в м. Ківерці по вул. Шкільній.

Ухвалою Ківерцівського районного суду від 18 вересня 2014 року зістрічний позов ОСОБА_3 прийнятий до спільного розгліду з первісним позовом ОСОБА_2

22 травня 2015 року рішенням Луцького міськрайонного суду первісний позов задоволено частково, визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частині на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по вул. Молодіжній, 22 в м. Ківерці, Волинської області. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини мопеда в сумі 1411 грн. 36 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 просить його скасувати як незаконне, прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задоволити зустрічний позов ОСОБА_3

Заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Установлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивач за первісним позовом ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 з 2 вересня 1978 року по 18 січня 2012 року знаходились у зареєстрованому шлюбі (а. с. 4). Під час проживання у шлюбі, ними за спільні кошти, на земельній ділянці площею 0,0689 га, по вул. Молодіжній, 22 в м. Ківерці Волинської області, державний акт про право власності на яку 16 червня 2009 року був виданий ОСОБА_3, було побудовано житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами (а. с. 33, 39-50). Вказаний будинок з надвірними будівлями і спорудами 31 липня 1997 року був прийнятий в експлуатацію, а 3 вересня 1997 року на даний будинок у Волинському обласному бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності за відповідачем ОСОБА_3 (а. с. 5-11). Вартість даного будинковолодіння станом на 22.08.2014 року згідно довідки оцінювача ТзОВ «Волинське агентство нерухомості» становить 300000 грн. (а. с. 12-13).

Крім того встановлено, що в 2008 році під час спільного проживання у шлюбі сторонами спору був придбаний мопед вартістю 4046 грн. 91 коп., який 13.08.2011 року відповідачем ОСОБА_3 після відновлювального ремонту поставлений на тимчасовий облік в органах державтоінспекції (а. с. 65-66).

Згідно ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 цього Кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення первісного позову ОСОБА_2 та визначаючи розмір часток сторін на спірне майно будинковолодіння, мопед, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами № 22 по вул. Молодіжній в м. Ківерці Волинської області та мопед набуті ними під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності як бувшому подружжю, що їх частки в даному майні є рівними і становлять по одній другій.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив із недоведеності позивачем того, що вони у шлюбі з ОСОБА_2 набули приміщення магазину по вул. Шевченка в м. Ківерці Волинської області, і що його частка у спірному будинковолодінні житловому будинку з господарськими будівлями є більшою від частки бувшої дружини та становить 2/3. Тому судом було зроблено вірний висновок, що вказаний магазин не може бути визнано спільним сумісним майном подружжя, а зазначений житловий будинок з господарськими будівлями й спорудами не підлягає поділу на частки у тому розмірі як про це просив ОСОБА_3

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, встановивши наведені обставини, дав їм вірну правову оцінку.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його зміни або скасування не встановлено.

Доводи скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 відхилити, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 травня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді