Категорія 30Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Колоса С.С., Стеблюк Л.П.,
при секретаріСніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанії АСКА» (далі - ПрАТ «УАСК АСКА»), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

із зазначеним позовом ОСОБА_6 звернувся в суд 22 вересня 2015 року.

У обґрунтування вимог посилався на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 6 червня 2014 року о 12.30 год. на 127-му км автодороги Житомир - Могилів-Подільський, з вини ОСОБА_7, пошкоджено належний позивачу транспортний засіб марки «Mitsubishi», моделі «Colt», ДНЗ НОМЕР_1. Відповідно до висновку експерта автотоварознавчого дослідження № 506Е-08/14 від 12.08.2014 року вартість матеріального збитку складає 75 002,00 грн., однак згідно акту здачі-прийняття робіт № ОУ - 0000009 від 13.08.2014 року розмір фактичних витрат склав 76 430,00 грн. Оскільки розмір завданої шкоди перевищує ліміт страхового відшкодування у 50 000,00 грн., встановлений договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що укладено між відповідачем та третьою особою, то з відповідача слід стягнути шкоду яка перевищує цей ліміт з урахуванням франшизи 510 грн.. З урахуванням зменшення позовних вимог просив стягнути з відповідача на свою користь 26980,00 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 510,00 грн. - франшизи, 600,00 грн. витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, а також 15 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та понесені судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 26 080 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди та судовий збір в розмірі 183 грн. 56 коп., а також на користь держави судовий збір в розмірі 93 грн. 20 коп. У решті вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Відповідно до положень статті 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що таке рішення є по суті правильним і справедливим, а тому скасованим бути не може.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечувалось сторонами, що ОСОБА_6 згідно з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ Серії НОМЕР_3 від 11 грудня 2007 року є власником автомобіля марки «Mitsubishi», моделі «Colt», державний номерний знак НОМЕР_1.

Встановлено, що 6 червня 2014 року о 12 год. 30 хв. на автодорозі Житомир -Могилів - Подільський 127 км ОСОБА_7, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, державний номерний знак НОМЕР_2, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi Colt, державний номерний знак НОМЕР_1, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. ОСОБА_7 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідно до постанови Літинського районного суду Вінницької області від 23 липня 2014 року (а.с.16 том 1). Зазначені обставини сторони не заперечують.

Цивільна-правова відповідальність ОСОБА_8 застрахована ПрАТ «УАСК«АСКА», про що свідчить Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АВ № 4553244 від 8 серпня 2013 року строком дії з 9 серпня 2013 року до 8 серпня 2014 року включно. Забезпеченим транспортним засобом згідно вказаного Полісу є автомобіль марки «ВАЗ» модель ВАЗ 2107, ДНЗ НОМЕР_2. Ліміт відповідальності за даним Полісом за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., розмір франшизи - 510,00 грн. (а.с.20 том 1).

На замовлення ОСОБА_6 12 серпня 2014 року ПП ЕНДЦ «Експертиза» складено висновок експерта, яким встановлено вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Mitsubishi», моделі «Colt», внаслідок його пошкодження у ДТП згідно акту огляду від 10 червня 2014 року, у розмірі 75 002,09 грн.

ОСОБА_6, як власнику автомобіля «Mitsubishi», моделі «Colt», державний номерний знак НОМЕР_1, Українською акціонерною страховою компанією «АСКА» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 49 490 грн., що підтверджується платіжними дорученням (а.с.177-181 том 1).

ОСОБА_6 відремонтував належний йому автомобіль «Mitsubishi Colt» та сплатив за ремонт автомобіля 76430 грн., що підтверджується рахунком на оплату №0000039 від 13 серпня 2014 року, актом №ОУ-0000009 здачі-приймання робіт від 18 серпня 2014 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 13 серпня 2014 року №15 (а.с.11-13 том 1).

Згідно з висновком експерта у судовій автотоварознавчій експертизі від 21 січня 2015 року №1982/14-21, проведеної КНДІСЕ на основі матеріалів цивільної справи, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Colt», державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті ДТП 6 червня 2014 року, з урахуванням, що автомобіль відновлений, складає 48608,44 грн. чи 74610, 36 грн. (а.с.129-139 том 1).

Вирішуючи спір та частково задовольняючи ОСОБА_6 позов, стягуючи на його користь з ОСОБА_7 26 080 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, суд правильно виходив із встановлених обставин справи про вину відповідача у заподіянні матеріальної шкоди позивачу пошкодженням його автомобіля та правильно виходив із того, що позивачем доведено належними і допустимими доказами розмір завданої шкоди, крім безпідставно включених у суму збитків 860 грн. за ремонт арки колісної правої задньої та ремонт боковини задньої правої внутрішньої, які суд не врахував у розмір завданої шкоди. Також частково задовольняючи позов про відшкодування моральної шкоди та стягуючи на користь ОСОБА_6 1000 грн., суд правильно визначився із обставинами справи, що мають значення для вирішення цих вимог та правильно визначив розмір морального відшкодування грішми у розмірі 1000 грн., ураховуючи при цьому вимоги розумності та справедливості передбачені частиною 3 статті 23 ЦК України.

Оскільки встановлено, що ОСОБА_7 є винним у ДТП внаслідок якого було пошкоджено автомобіль належний ОСОБА_6, то відповідно до частин 1,2 статті 1187 ЦК України та пункту 1 частини 1 статті 1188 цього Кодексу ОСОБА_7 має відшкодувати шкоду завдану потерпілому ОСОБА_9

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду. Доводів про порушення судом норм матеріального і процесуального права, які дають підстави для скасування судового рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову апеляційна скарга не містить.

Так, доводи про те, що транспортний засіб позивача міг зазнати додаткових пошкоджень вже після ДТП є припущенням відповідача і не підтверджується належними і допустимими доказами.

Безпідставними є доводи про те, що судом не було дано оцінки розбіжностям висновків експертиз, зокрема вартості матеріального збитку визначеного дослідженням проведеним ПП ЕНДЦ «Експертиза» від 25 червня 2014 року на замовлення Страховика, де вартість матеріального збитку становить 60 308 грн. і розміру шкоди 48 608 грн. 44 коп. чи 74 610 грн. 36 коп. яка визначена висновком експерта авто-товарознавчої експертизи від 21 січня 2015 року №1982/14-21, а також розміру матеріального збитку 75 002 грн. 09 коп. визначеного висновком спеціаліста експерта ПП ЕНДЦ «Експертиза» №506Е- 08/14 від 12 серпня 2014 року.

Зі змісту судового рішення вбачається, що суд взяв до уваги всі надані докази, проте ураховуючи, що позивачем було проведено ремонт автомобіля і він ставить питання перед судом про відшкодування вартості цього ремонту згідно з наданим належним та допустимим доказом про сплату ним коштів за ремонт, то за таких обставин та з урахуванням того, що відповідач не спростував надані суду позивачем докази, суд першої інстанції правильно визначив розмір відшкодування матеріальної шкоди як витрат, яких позивач зазнав у зв'язку з пошкодженням його автомобіля та витрат які він зробив для відновлення свого порушеного права ( стаття 22 ЦК України).

Крім того, зі змісту вказаних висновків спеціалістів та експерта вбачається, що ціна на запасні частини автомобіля та роботи визначалась за курсом Євро на день проведення оцінки. Так, станом на 25 червня 2014 року курс перерахунку у висновку спеціаліста авто-товарознавчого дослідження від 25 червня 2014 року становив 16,1684 EUR (а.с.19 том 2), станом на 12 серпня 2014 року курс перерахунку у висновку експерта з авто товарознавчого дослідження складеного 12 серпня 2014 року становив 17,1714 EUR (а.с.80 том 1). Розрахунок збитків здійснений експертом згідно висновку від 21 січня 2015 року №1982/14-21 теж здійснено станом на 13 серпня 2014 року по курсу 17, 1714 EUR (а.с.137 том 2).

Крім того, при визначенні збитків всі вказані спеціалісти та експерт однаково користувались однією і тією ж комп'ютерною ліцензованою програмою системи «AUDATEX» згідно з якою однаково розраховувалась ремонтна калькуляція та спеціалістом і експертом визначались збитки.

Щодо безпідставного включення до акту здачі-прийняття робіт від 13 серпня 2014 року (а.с.11 том 1) 160 грн. за ремонт боковини правої задньої внутрішньої та 700 грн. за ремонт арки колісної правої задньої, то доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими, оскільки судом ця сума виключена із розрахунку збитків (всього 860 грн.). Суд правильно також погодився з тим, що при виборі способу відновлення автомобіля слід віддати перевагу заміні деталей та запасних частин перед їх ремонтом, що відповідатиме справедливому вирішенню спору про повне відшкодування збитків, а тому не можна погодитись із доводами апеляційної скарги у цій частині.

Безпідставними і такими, що не ґрунтуються на належних та допустимих доказах у справі є посилання апелянта на те, що єдиним доказом який об'єктивно відображає характер пошкоджень ТЗ, що мало місце 6 червня 2014 року, є довідка видана інспектором ДПС Стадником С.В.

Вказані у довідці пошкодження відповідають тим, які зазначені у калькуляції робіт, а відсутність опису окремих ушкоджень у вказаній довідці не спростовує правильність фіксування технічних пошкоджень автомобіля при його відновленні у спеціалізованому підприємстві спеціалістами у цій галузі.

Безпідставними є також доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди. Не можна погодитись із доводами апеляційної скарги про те, що суд не мотивував свої висновки вирішуючи вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Із змісту судового рішення вбачається, що судом наведені мотиви через які суд в силу положень статей 23 та 1167 ЦК України задовольнив частково позов стягнувши відшкодування моральної шкоди не у розмірі 15 000 грн., як того просив позивач, а визначив цю шкоду у розмірі 1000 грн., оскільки позивач зазнав душевних страждань у зв'язку з пошкодженням його майна (ч.1, ч.2 п.2, ч.3 ст.23 ЦК України).

Відповідно до правил частини 3 статті 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

У поданій апеляційній скарзі не наведено прикладів порушень судом норм процесуального права через які оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню.

Отже, рішення суду першої інстанції є правильним і справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 квітня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ С.С. Колос

/підпис/ Л.П. Стеблюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук