Справа № 757/5000/13-ц С
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6232/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Котули Л.Г., Слюсар Т.А.,

при секретарі: Басюк Ю.В.

за участю: позивача - ОСОБА_3

представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

представника відповідача - Рощахівської - Чантурідзе С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа: ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа: ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовували тим, що1 квітня 2012 року об 11 год. 45 хв. по вулиці Міропільській в м.Києві сталась дорожньо-транспортна пригода, трамваєм марки Т-3 інв. номер 5662, що належить Дарницькому ТРЕД КП «Київпастранс», під керуванням водія ОСОБА_7 було скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_8, яка в результаті отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забиття головного мозку, перелому основи черепа, в зв'язку з чим була доставлена до реанімаційного відділення Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де від отриманих травм померла 26 квітня 2012 року. Пред'явили вимоги про стягнення матеріальної шкоди пов'язаної з лікуванням та похованням ОСОБА_8. та просили стягнути на користь ОСОБА_4 - чоловіка померлої матеріальну шкоду в сумі 28 792, 53 грн., моральну шкоду в сумі 75 000 грн., на користь ОСОБА_3 - дочки померлої матеріальну шкоду в сумі 30 000 грн., моральну шкоду в сумі 75 000 грн..

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Київпастранс», третя особа: ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва від 11 березня 2015 року за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 рішення Печерського районного суду м.Києва від 24 вересня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_4 скасоване і ухвалене нове рішення, яким стягнуто з КП «Київпастранс» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 28792 грн.53 коп., моральну шкоду в сумі 30000 грн. В решті позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 24 вересня 2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 не переглядалось.

Не погоджуючись з рішенням Печерського районного суду м.Києва від 24 вересня 2014 року , ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті позовних вимог. В апеляційній скарзі посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Предметом апеляційного розгляду є рішення Печерського районного суду м.Києва від 24 вересня 2014 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до КП «Київпастранс» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

В судове засідання третя особа ОСОБА_7 не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, у зв'язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у її відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

ОСОБА_3 та представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Представник КП «Київпастранс» проти доводів апеляційної скарги заперечувала і просила рішення як законне і обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст..213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Судом встановлено, що 1 квітня 2012 року об 11 годині 45 хвилин на вул. Міропільській в м.Києві сталась ДТП, трамваєм марки Т-3 інв.номер 5662, що належить Дарницькому ТРЕ ДКП «Київпастранс» під керуванням водія ОСОБА_7 було скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_8, яка в результаті отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забиття головного мозку, перелому основи черепа, в зв'язку з чим була доставлена до реанімаційного відділення КМКЛШМД, де від отриманих травм померла 26 квітня 2012 року.

Постановою Деснянського районного суду м.Києва від 8 лютого 2013 року була скасована постанова інспектора дізнання ВДАІ Деснянського РУ ГУ МВС України від 18 серпня 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи для проведення додаткової перевірки.

21 березня 2013 року за фактом смерті ОСОБА_8 Деснянським РУ ГУ МВС України в м.Києві було зареєстровано кримінальне провадження № 0004326, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке 22 травня 2013 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України ( відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України).

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи КНДІСЕ № 6851/13-52 від 30 жовтня 2013 року з технічної точки зору, водій трамваю «Т-3» ОСОБА_7 з моменту виникнення небезпеки для руху, повинна була діяти у відповідності з вимогами п.12.3 ПДР. З вказаного водієм ОСОБА_7 моменту виникнення небезпеки ( моменту виникнення пішохода) водій ОСОБА_7 не мала технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 Невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР України, в діях водія трамваю Т-3 інв.№ 5662 не вбачається.

Порушення з боку потерпілої ОСОБА_8 п.п4.10,4.14 а, б ПДР України, призвело до наїзду на неї та її травмування, проти чого фактично не заперечують позивачі, наполягаючи на вині, як водія трамваю, так і самої ОСОБА_8

Ухвалюючи рішення про відмову ОСОБА_3 у позові , суд першої інстанції виходив з їх безпідставності і відповідно до ч.1 ст.11993 ЦК України такі вимоги не підлягають задоволенню.

Проте з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна з огляду на таке.

Згідно з чч.2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст..1172 ЦК України відшкодування шкоди завдану працівником при виконання трудових обов'язків здійснює власник - юридична особа.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.7 постанови від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов'язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п'ята статті 1187ЦК). Під непереборною силою слід розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК), тобто ті, які мають зовнішній характер. Під умислом потерпілого слід розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад суїцид).

Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди).

Обставин , що б виключали можливість покладання обов'язку з відшкодування шкоди джерелом підвищеної небезпеки, яким є КП «Київпастранс», судом першої інстанції не встановлено.

Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток ( дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду.

Згідно із ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.

За змістом статті 1166 ЦК України особа, яка звертається до суду з позовом про відшкодування шкоди має довести факт заподіяння шкоди та її розмір.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_8 і на момент смерті матері, як пояснила позивач в судовому засіданні, мала повних 16 років і була ученицею десятого класу.

На підтвердження розміру матеріальної шкоди позивачами до справи додані товарні чеки без зазначення прізвища платника, видаткові накладні із зазначенням платника «Федорушко» на придбання ліків та медичних засобів на загальну суму 42288 грн.63 коп., а також договір про надання представницьких та інших необхідних послуг при організації та проведенні поховання, укладений з ОСОБА_4 на суму 3400 грн.

За відсутності доказів на підтвердження понесених саме ОСОБА_3 витрат на придбання ліків, медичних засобів, з урахуванням її віку на той час, колегія суддів вважає, що вимоги ОСОБА_3 в частині матеріальної шкоди є недоведеними, а відтак в цій частині позивачці слід відмовити.

Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Колегія суддів вважає доведеним факт заподіяння ОСОБА_3 моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях у зв'язку зі смертю матері.

Визначаючи розмір моральної шкоди, колегія суддів вважає необхідним врахувати характер і обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, відсутність вини водія трамваю, грубу необережність потерпілої, та виходячи із принципів розумності та справедливості визначити розмір моральної шкоди в сумі 30000 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Печерського районного суду м.Києва від 24 вересня 2014 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2014 року - в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_3 в рахунок моральної шкоди 30000 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: