Провадження № 2/641/1100/2015 Справа № 641/2283/15-ц
12 червня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Богдан М.В.,
за участю секретаря Цюк Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Державного підприємства «Завод імені ОСОБА_1» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа: Комінтернівський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про виселення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ДП «Завод ім. В.О. Малишева» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому просить виселити відповідачів із службового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що у період часу з 1981 року по 1990 рік ОСОБА_2 працювала на ДП «Завод імені ОСОБА_1». На період роботи відповідачу було надано службове житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 згідно ордеру №373. В листопаді 1990 року відповідач ОСОБА_2 звільнилась з підприємства за власним бажанням. З цього часту вона підлягає виселенню разом з особами, які з нею проживають. Позивач звертався до відповідача з вимогою про виселення 27.02.2014 року, яка залишилась без реагування. В даній кімнаті також зареєстрований відповідач ОСОБА_3 Квартира має статус службової.
Представник позивача в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. Також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.
Зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обґрунтування приходить до наступного.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до архівної довідки відділу кадрів ДП «Завод ім. Малишева», у період часу з 1981 року по 1990 рік ОСОБА_2 працювала на ДП «Завод імені ОСОБА_1». В листопаді 1990 року відповідач ОСОБА_2 звільнилась з підприємства за власним бажанням (а.с.7,8).
Згідно ордеру №373, ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 займає кімнату №1 по вул. Чорноморській, 2 в м. Харкові (а.с.9).
Відповідно до довідки КП «Жилкомсервіс» від 11.12.2014 року, ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, квартира службова, не приватизована (а.с.10).
Актом від 28.01.2015 року зафіксовано, що фактично за адресою: АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 Даний акт підписано відповідачем ОСОБА_2
ОСОБА_4 обліку та розподілу жилої площі Департаменту житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради №844/4 від 02.06.2014 року також підтверджено, що квартира АДРЕСА_2 має статус службової.
Відповідно до ст. 118 Житлового Кодексу УРСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.
Статтями 122, 124 Житлового Кодексу УРСР передбачено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення. Робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до ст. 11 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 16, 88, 137, 208, 209, 212, 214-215, 217, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Державного підприємства «Завод імені ОСОБА_1» задовольнити.
Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 із службового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_5