Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2533/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Кавун Т. В.
Доповідач Фомічов С. Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - Фомічова С.Є.

суддів - Карпенка О.Л.

Гайсюка О.В.

при секретарі - Аліксійчук І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Відділу освіти Маловиськівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

19 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Відділу освіти Маловиськівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

В обґрунтування свої вимог зазначав, що наказом від 17 травня 2013 року № 60-к його було призначено на посаду директора Маловиськівської загальноосвітньої школи № 3 І-ІІІ ступеню. 29 травня 2014 року між ним та відповідачем було укладено контракт № 2 «На роботу на посаді директора». Наказом від 10 грудня 2014 року № 372 та від 10 грудня 2014 року № 169-к його було звільнено на підставі п.3 ст.40 КЗпП України з посади директора за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків. В обґрунтуванні наказів про звільнення зазначалось, що наказами № 294 від 20 жовтня 2014 року, № 319 від 31 жовтня 2014 року, № 370 від 10 грудня 2014 року, № 371 від 10 грудня 2014 року йому було оголошено догани за неналежне виконання службових обов'язків.

Накладаючи на нього дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, відповідачем було порушена ст.. 147 КЗпП України, так як до нього за порушення трудової дисципліни вже було застосовано догани.

Крім того, наказ № 319 від 31 жовтня 2014 року та наказ № 371 від 10 грудня 2014 року рішенням суду, що набрало законної сили скасовано.

Крім того вважає, що його звільнено було без попередньої згоди профспілкового комітету профспілки Маловиськівської ЗШ № 3 та в період тимчасової непрацездатності.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд скасувати наказ відділу освіти Маловиськівської РДА Кіровоградської області від 10 грудня 2014 року № 372 та від 10 грудня 2014 року № 169-к про його звільнення, поновити його на посаді директора Маловиськівської загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів, поновити дію контракту № 2 від 29 травня 2014 року, продовжити його дію терміном на 1 рік на тих самих умовах та стягнути з відповідача оплату за весь час вимушеного прогулу за період з 10 грудня 2014 року по 26 серпня 2015 року в розмірі 32 875 грн. 56 коп., стягнути моральну шкоду в сумі 25 000 грн..

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування судового рішення, та задоволення його позовних вимог, так як на думку позивача, суд першої інстанції повністю з'ясувавши дійсні обставини справи надав їм належну оцінку доказам, які він надав при розгляді справи та дійшов помилково висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення про її доводів ОСОБА_2, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 29 травня 2014 року між відділом освіти Маловиськівської РДА та ОСОБА_3 було укладено контракт № 2 про прийняття його на роботу в Маловисківську загальноосвітню школу № 3 І-ІІІ ступенів Маловиськівської РДА на посаду директора. Дія контракту з 29 травня 2014 року по 28 травня 2015 року.

20 жовтня 2014 року наказом № 294 за неналежне виконання посадових обов'язків, відсутній контроль за організацією навчально-виховної діяльності виявлених під час перевірки відділом освіти директору Маловиськівської ЗШ № 3 ОСОБА_3 оголошено догану.

Наказом від 31 жовтня 2014 року № 319 за невиконання посадових обов'язків у частині управлінської діяльності, організації проведення державної підсумкової атестації, організації індивідуального навчання, проведення атестації педагогічних працівників, відсутності належного керівництва навчальним закладом, ОСОБА_3 оголошено догану.

10 грудня 2014 року наказом № 370 за неналежне виконання посадових обов'язків та систематичне невиконання норм і вимог «Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організація навчально-виховного процесу», вимог п.3 наказу начальника відділу освіти від 13 листопада 2014 року № 335, вимог листів начальника відділу освіти від 29 жовтня 2014 року № 01-15/214/6 «Про вжиття заходів щодо дотримання необхідного температурного режиму в навчальних закладах району» від 12 листопада 2014 року № 01-15/262/6 «Про тепло забезпечення навчальних закладів», від 19 листопада 2014 року № 01-15/272/6 «Про дотримання температурного режиму» директору школи ОСОБА_3 оголошено догану.

Наказом від 10 грудня 2014 року № 371 за порушення трудової дисципліни ОСОБА_3 оголошено догану.

Наказом від 10 грудня 2014 року виданого начальником відділу освіти Маловиськівської РДА № 372 та наказом начальника відділу освіти Маловиськівської РДА № 169-к від 10 грудня 2014 року ОСОБА_3, на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, звільнено з посади директора Маловиськівської ЗШ № 3 І-ІІІ ступенів у зв'язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених на нього контрактом, посадовою інструкцією та правилами внутрішнього трудового розпорядку та враховуючи, що до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Кіровоградської області погодитись не може.

У наказі про звільнення позивача за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків не зазначено, яке порушення трудової дисципліни, вчинене ОСОБА_3 після винесення наказів № 294 від 20 жовтня 2014 року, № 319 від 31 жовтня 2014 року, № 370 від 10 грудня 2014 року, № 371 від 10 грудня 2014 року про застосування до нього дисциплінарних стягнень у вигляді догани, послужило підставою його звільнення.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за одне й те ж саме порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано одне дисциплінарне стягнення: або догана, або звільнення.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України, ухвалюючи рішення про відмову в позові, на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернули, та не з'ясували чи вчинив позивач новий дисциплінарний проступок, що став безпосередньо підставою звільнення, та мав місце після винесених позивачеві наказами № 294 від 20 жовтня 2014 року, № 319 від 31 жовтня 2014 року, № 370 від 10 грудня 2014 року, № 371 від 10 грудня 2014 року доган. Вирішуючи питання щодо правомірності накладення дисциплінарних стягнень, суд першої інстанції у порушення норм процесуального права не перевірили належним чином, чи був дотриманий відповідачем під час звільнення позивача порядок застосування дисциплінарних стягнень, передбачений ст.149 КЗпП України.

Згідно зі ст. 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. До таких видів стягнень згідно з ч. 1ст. 147 КЗпП України належать: догана та звільнення. Звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України є видом дисциплінарного стягнення. У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, суду необхідно з'ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» із подальшими змінами у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, у чому конкретно проявилось порушення, що стало; приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 і п. 1 ст.41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача зазначив, що саме зазначені накази послужили поводом для звільнення позивача за п.3 ст. 40 КЗпП України. Будь яких інших порушень крім тих за які позивачу було оголошено догани позивачем, на час звільнення, скоєно не було.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Середній заробіток працівника обчислюється відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Згідно довідки наданої відповідачем №3 75 від 25 серпня 2015 року, розмір виплат позивачу у жовтні, листопаді та грудні 2014 року становив відповідно3990,59 грн., 3004,49 грн. та 4194,54 грн.

Середньоденна заробітна плата позивача становить 188,94 грн.. За період з 10 грудня 2014 року до 19 листопада 2015 року кількість робочих днів. Які мають бути оплачені середнім заробітком становить 243 днів.

Таким чином стягненню підлягає середній заробіток за 243 робочих дні вимушеного прогулу, що становить: 243 х 188,94 грн. = 45912,42 грн. без утримання податків, зборів і обов'язкових платежів

Відповідно до ч.1 ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Колегія суддів вважає доведеними доводи позивача про те, що звільнення її з роботи призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди колегія суддів враховує фактичні обставини справи, зокрема, наявність проступку з боку позивачки і невідповідність застосованого відповідачем дисциплінарного стягнення, а також вимоги розумності і справедливості і вважає, що достатнім розміром такого відшкодування є 2000 грн.

Крім того, з відповідача належить стягнути судовий збір в доход держави в розмірі 2436грн. відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України. , виходячи з того, що позивач звільнений від сплати судового збору при пред'явленні позову.

За таких обставин колегія суддів судової палати апеляційного суду з розгляду цивільних справ дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції про відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до Відділу освіти Маловиськівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задовольнити частково.

Скасувати накази Відділу освіти Маловиськівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10 грудня 2014 року № 372 та від 10 грудня 2014 року № 169-к про звільнення ОСОБА_3.

Поновити ОСОБА_3 на посаді директора Маловиськівської загальноосвітньої школи № 3 11-111 ступеня Кіровоградської області.

Стягнути з Відділу освіти Маловиськівської районної державної адміністрації Кіровоградської області на користь ОСОБА_3 45912,42 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу без врахування обов'язкових платежів.

Стягнути з Відділу освіти Маловиськівської районної державної адміністрації Кіровоградської області на користь ОСОБА_3 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Відділу освіти Маловиськівської районної державної адміністрації Кіровоградської області на користь держави судові витрати в сумі 2436 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: