Справа № 579/651/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
25 червня 2015 року Кролевецький районний суд Сумської області
в складі головуючого судді - Моргун О.В.
з участю секретаря - Сергієнко Ж.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа комунальне підприємство «Кролевецьке районне бюро технічної інвентаризації», про усунення перешкод у здійсненні права проживання та вселення, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеними вимогами мотивуючи їх тим , що згідно рішення Кролевецького районного суду від 14 листопада 2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, визнано за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. Відповідач чинить перешкоди у користуванні житлом , порушив її право на проживання у вказаному житлі, змінивши замок на вхідних дверях, не надаючи будь-якого доступу до особистих речей. Крім того вона позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, оскільки техніку БТІ необхідно провести інвентаризацію житла .
Просить суд визнати за нею право користування квартирою №67 у будинку №94 по вул. Франка у м. Кролевець Сумської області; зобов'язати ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди у користуванні вказаною квартирою; вселити її у квартиру; зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні нею права користування квартирою та зобов'язати відповідача не чинити перешкод технікам КП Кролевецьке РБТІ м. Кролевець Сумської області у проведенні інвентаризації квартири АДРЕСА_2.
Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Третя особа в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без участі її представника.
Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності .
З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивача та третьої особи суд вирішив можливим розглянути справу у їх відсутність .
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, причину неявки суду не повідомив, до суду не з»явився .
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до положення ст. 197 ч. 2 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 61 ч. 3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно до рішення Кролевецького районного суду від 14 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 3 грудня 2014 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнано за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано на ОСОБА_2 28 вересня 1992 року у Конотопському міжміському бюро технічної інвентаризації на підставі свідоцтва про право особистої власності , яке видане 28 вересня 1992 року на підставі рішення виконавчого комітету Кролевецької міської ради за № 403 від 17 вересня 1992 року .
Судовим рішенням встановлено , що сторони зареєстрували шлюб 21 лютого 1981 року , актовий запис № 25.
За змістом вказаного рішення судом встановлено , що підставою виникнення права власності на квартиру є повна сплата сторонами пайового внеску на квартиру, яка була надана у користування на сімю із 4 чоловік у 1988 році. Квартира АДРЕСА_3 у ЖБК -3 є спільною сумісною власністю сторін , як подружжя. (а.с.9-12)
Згідно ст. 145 ч. 1 ЖК України члени сім'ї, які проживають разом з членом житлово-будівельного кооперативу, мають рівне з ним право користування жилим приміщенням. Такого ж права набувають особи, які вселилися в жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу як члени сім'ї, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.
Згідно ст. 145 ч. 1 ЖК України до членів сім'ї члена житлово-будівельного кооперативу належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.
Таким чином, виходячи із вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що вселення ОСОБА_1 з січня 1989 року відбулося відповідно до вимог ч.1 ст. 145 ЖК України, оскільки:
1) ОСОБА_1 вселилася у спірну квартиру АДРЕСА_3 за згодою ОСОБА_2, про що свідчить реєстрація (а.с.15);
2) ОСОБА_1 вселилася у спірну квартиру як член сім'ї ОСОБА_2 як дружина, оскільки її вселення було обумовлене наявністю сімейних відносин між нею та відповідачем;
3) відповідач ОСОБА_2 до цього часу не ставив питання в судовому порядку про виселення позивачки зі спірної квартири, пов'язуючи це з протиправним поселенням у спірну квартиру;
4) відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не надав доказів стосовно того, що вселення у січні 1989 року позивачки ОСОБА_1 відбулося не як члена сім'ї - дружини, а на підставі іншої угоди про порядок користування цим приміщенням квартирою № 67 в будинку № 94 по вул. Франка у м. Кролевець.
Відповідно до рішення Кролевецького районного суду від 14 листопада 2014 року право власності на квартиру зареєстровано на ОСОБА_2 28 вересня 1992 року у Конотопському міжміському бюро технічної інвентаризації на підставі свідоцтва про право особистої власності , яке видане 28 вересня 1992 року на підставі рішення виконавчого комітету Кролевецької міської ради за № 403 від 17 вересня 1992 року .
Згідно ст. 156 ч. 2 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ст. 156 ч. 4 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Таким чином, право члена сім'ї власника спірної квартири ОСОБА_3 на користування спірною квартирою відповідно до ст. 156 ЖК України було обумовлено після 28 вересня 1992 року наявністю сімейних відносин із власником квартири і спільним проживанням з ним з вересня 1992 року, позивач мала право користуватися жилим приміщенням квартирою № 67 в будинку № 94 по вул. Франка у м. Кролевець нарівні з ОСОБА_2 - власником квартири.
Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Згідно ст. 109 ч. 1 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом.
Згідно ст. 47 ч. 3 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.
За змістом позову відповідач змінив замок на вхідних дверях , не надаючи будь-якого доступу до житла та особистих речей позивачеві , крім того позивач позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на нерухоме майно, оскільки техніку БТІ необхідно провести інвентаризацію житла.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 незаконно позбавлена права користуватися жилим приміщенням квартирою № 67 у будинку № 94 по вул. Франка у м. Кролевець Сумської області, що є порушеннями вимог ст. 9 ЖК України.
Виходячи з вимог ст. 47 Конституції України, ст. 4 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за позивачем права користування жилим приміщенням квартирою № 67 у будинку № 94 по вул. Франка у м. Кролевець Сумської області, зобов'язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування вказаною квартирою, не чинити перешкод позивачу у користуванні вказаною квартирою та шляхом вселення позивача у зазначене житло.
Суд вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача не чинити перешкод технікам КП Кролевецьке РБТІ м. Кролевець Сумської області у проведенні інвентаризації квартири АДРЕСА_2, з тих підстав що поновлення прав позивача, про що суд дійшов висновку вище шляхом зобов'язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування квартирою №67 у будинку №94 по вул. Франка у м. Кролевець Сумської області, та шляхом вселення позивача у зазначене житло забезпечує реалізацію останнім права володіння та користування житлом.
Крім того, суд вважає, що такі вимоги є безпідставними, оскільки позивач не надала доказів про те, що зверталась з заявою до КП Кролевецьке РБТІ про проведення інвентаризації квартири, а відповідач не порушував і не оспорював таке право позивачки і фактично вказані вимоги є вимогами про вирішення спору на майбутнє, що є неприпустимим, адже захисту в судовому порядку підлягає лише вже порушене або оспорюване право особи.
Відповідно до ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст. ст.9, 109, 145, 156 ЖК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 158, 197, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право користування жилим приміщенням - квартирою № 67 у будинку № 94 по вул. Франка у м. Кролевець Сумської області.
Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у здійсненні права користування ОСОБА_1 житлом - квартирою №67 у будинку №94 по вул. Франка в м. Кролевець Сумської області.
Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у здійсненні права користування ОСОБА_1 житлом - квартирою №67 у будинку №94 по вул. Франка в м. Кролевець Сумської області.
Вселити ОСОБА_1 у житло - квартиру АДРЕСА_4.
В іншій частині позову відмовити за безпідставністю позовних вимог.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Кролевецький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання копії рішення - апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто Кролевецьким районним судом за письмовою заявою відповідача . Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.223 ЦПК України.

Рішення виконано суддею на комп»ютері в нарадчій кімнаті .

Суддя ОСОБА_4