АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріБасюк Ю.В.
за участю: представника позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_7 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року позов задоволено. /а.с. 38-40/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що пеня та проценти нараховані неправильно та без достатніх на те підстав. Також зазначив, що договір позики діє до 15.07.2015 р., а тому саме до цієї дати відповідач вправі виконати зобов'язання щодо повернення коштів у повному обсязі, в порядку ст. 1050 ЦК України позивач не вимагає повернення всієї суми позики достроково, а отже стягнення частини позики в даному випадку є неправомірним, та не дивлячись на те, що рішення ще не набрало законної сили, на даний час за ним вже відкрито виконавче провадження. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання апелянт та його представник неодноразово викликались, про час та день судового засідання повідомлялись належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

№ справи 753/17783/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/ 7286/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Дубас В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, яка з'явилась у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 15.07.2014 р. укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_8 надав ОСОБА_7 кошти у сумі 1404860 грн. 88 коп., що на день укладення позики становило еквівалент у 120000 доларів США, з зобов'язанням повернути кошти у термін до 15.07.2015 р. / а.с.6-8/, щомісячно частинами у 10000 доларів, з урахуванням офіційного курсу НБУ на день повернення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано керувався вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України про те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановивши, що ОСОБА_7 умови договору позики належним чином не виконує, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з останнього суми основного боргу у розмірі 544030 грн. 49 коп., пені - 288669 грн. 51 коп., 3% річних - 2372 грн. 63 коп., індексу інфляції у сумі 18220 грн. 17 коп.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильності нарахування пені, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки апелянтом на підтвердження вказаного доводу в порядку ст. 60 ЦПК України, власного розрахунку не надано, не доведено в чому полягає його неправильність. Відповідно до п. 7 Договору, за прострочення виконання зобов'язання позичальник сплачує пеню у розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день, розрахунок пені перевірено як судом першої так і апеляційної інстанції, а вказівок в чому саме полягає його неправильність апелянтом не зазначено.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності стягнення частини позики, до закінчення строку дії договору, колегія суддів не бере до уваги, оскільки ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено додаткове право сторони вимагати повернення позики, що не звільняє позичальника від виконання обов'язку щодо повернення позики частинами.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірності нарахування 3% річних та індексу інфляції, колегія судді не приймає до уваги, оскільки ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних, що виступає способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, не залежить від сплати пені, передбаченої договором.

Таким чином, колегія судді приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_7 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року - відхилити.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 03 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: