АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа номер № 666/7841/14-ц Головуючий в І інстанції: Іванищук А.А.
Номер провадження №22ц-791/1268/2015 р. Доповідач: Полікарпова О.М. Категорія: 25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року червня місяця 03 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

ГоловуючогоПолікарпової О.М.
СуддівБазіль Л.В.
Іванової І.П.
При секретаріЯковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі Страхова компанія, Страховик) про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.10.2011 року близько 10.30 год. в м. Херсоні по Кіндійському шосе біля магазину «Автозапчастини» ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ 21081 д.н.НОМЕР_1 порушив Правила дорожнього руху і допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ TF д.н. НОМЕР_2 під керуванням позивача, внаслідок чого автомобілю завдані механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована страховою компанією «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.12.2012 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 19 лютого 2013 року вирок суду переглянуто, в частині вирішення цивільного позову справу направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 08.01.2014 року, яке набрало законної сили 29.05.2014 року було стягнуто з відповідача на користь позивача 56243,72 грн. страхового відшкодування та 2550 грн. моральної шкоди.

Позивач вважає, що відповідач порушив вимоги ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки повинен був виплатити страхове відшкодування не пізніше 90 днів з дня проголошення ухвали Апеляційним судом Херсонської області від 19.02.2013 року, тобто до 20.05.2013 року, натомість виплатив його лише 14.10.2014 року. На підставі вищевикладеного, просить стягнути зі Страховика на свою користь пеню в розмірі 17809,97 грн., три відсотки річних в розмірі 2362,23 грн., інфляційні збитки в розмірі 11425,08 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 березня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу. Апелянт посилається на неправильну оцінку судом обставин у справі та неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник позивача зменшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 12902, 13 грн., три відсотки річних в розмірі 2362,23 грн., інфляційні збитки в розмірі 9823, 62 грн.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, дослідивши докази у справі та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що виплата страхового відшкодування відбулась у встановлені законом строки, і цей строк має обраховуватись з дня набрання законної сили рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 08.01.2014 року, яким спір між сторонами вирішено остаточно.

Судова колегії погоджується з таким висновком суду та вважає його таким, що ґрунтуються на фактичних обставинах, встановлених судом, і відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що 09.10.2011 року біля 10.30 год. ОСОБА_3, рухаючись автомобілем «ВАЗ 21081», реєстраційний номер НОМЕР_1 по Кіндійському шосе зі сторони вул. Поповича у напрямку вул. Херсонської м. Херсона порушив Правила дорожнього руху України та здійснив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ TF 699Р», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який рухався в тому ж напряму, з подальшим виїздом на полосу зустрічного руху, де зіткнувся ще й з автомобілем «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «ЗАЗ TF 699Р» завдано механічні пошкодження, а ОСОБА_2 заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу АА 1044108.

Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.12.2012 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні ДТП, який ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 19.02.2013 року в частині вирішення цивільних позовів скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 08.01.2014 року, яке набрало законної сили 29.05.2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_2 45343,72 грн. в рахунок відшкодування майнового збитку, 11200 грн. в рахунок відшкодування витрат на лікування та 2550 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року (далі Закон) страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

17.07.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на виконання зазначеного вище рішення відкрито виконавче провадження, копію постанови про відкриття виконавчого провадження відповідач отримав 30.07.2014 року, а 05.08.2014 року і 06.08.2014 року перерахував на розрахунковий рахунок ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві суму страхового відшкодування в розмірі 45043 грн., 11200 грн. та 2500 грн., оскільки Страховій компанії не було відомо банківський рахунок позивача.

Таким чином, Страховик виплатив страхове відшкодування позивачу як потерпілій особі до спливу 90 днів з дати набрання рішенням у цивільній справі законної сили (з 29.05.2014року).

Суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини по справі, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінив докази, які були досліджені в судовому засіданні і дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що строк для вирішення питання про виплату страхового відшкодування має обраховуватись з дня набрання законної сили вироком суду, яким встановлено особу, винну у ДТП, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки у п. 36 Закону зазначено про розгляд дорожньо-транспортної пригоди у будь-якому судочинстві, при цьому закон не пов'язує розгляд лише із встановленням винної особи. Із зазначених вище судових рішень вбачається, що розмір страхового відшкодування визначено остаточно лише судовим рішенням від 08.01.2014 року, яке набрало законної сили 29.05.2014 року, а тому судова колегія погоджується із судом І інстанції, що підстав для відповідальності Страховика немає.

Не ґрунтується на законі й посилання апелянта на те, що днем виконання Страховиком зобов'язання по виплаті страхового відшкодування слід вважати 14.10.2014 року, тобто день, коли гроші надійшли на рахунок позивача, оскільки останнім не надано доказів про те, що він після набрання судовим рішенням законної сили надав Страховій компанії свій банківський рахунок для зарахування присуджених виплат.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315, 324-25 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє від імені ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 26 березня 2015 року без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: