АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/4062/15 Головуючий 1 інстанції
Справа № 629/4644/14-ц ОСОБА_1
Категорія: договірна Доповідач: Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

30 жовтня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог, посилався на те, що відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н 26.10.2005 року ОСОБА_4 отрималавід банку кредит у розмірі 10000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач підписала заяву, в якій після ознайомлення погодилась з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, які діють як умови укладеного між сторонами договору кредиту. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 30.09.2014 року становить 48960,41 грн.. Тому позивач вимушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду Банк в апеляційній скарзі просить його скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному розмірі, посилаючись на те, що рішення незаконне, винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та невідповідності висновків суду обставинам справи. Апелянтом вказано, що ним не було порушено строк позовної давності.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, за відсутності всіх учасників судового засідання, з передбачених ст. 305 ЦПК України підстав, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

Судом встановлено, що 26.10.2005 року, відповідно до укладеного між сторонами договору № б/н, ОСОБА_4 отримав від Банку кредит у розмірі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши відповідачу кредит у сумі 10000,00.

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позик якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором, пункт 1 статті 1048 Цивільного кодексу України.

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають праві наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошова зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст, 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності! неможливість виконання ним грошового зобовязання.

У результаті невиконання умов кредитного договору з боку відповідача, станом на 30.09.2014 року Банком нарахована заборгованість в сумі 48960,41 грн., яка складається з наступного: 9959,38 грн., заборгованість за кредитом; 36193,39 грн. - заборгованість по процентам за користувач кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2307,64 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання; 2)у другу чергу сплачуються процент, неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу

Відмовляючи у задоволенні позову, суд послався на те, що позивачем 30 жовтня 2014 року були заявлені вимоги про стягнення боргу після спливу трирічного строку позовної давності, тобто з підстав, передбачених ч. 4 ст. 265 ЦК України.

При цьому суд взяв до уваги, що відповідач має на руках картку № 57 зі строком дії до 06.2011 року, а останній платіж був нею здійснений 24.06.2009 року. Оскільки позивач не надав до справи належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин, слід визнати такі висновки районного суду обґрунтованими і такими, що відповідають наявним у справі, доказам: умовам договору кредиту про те, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти і п.п. 3.1.1.-3.1.4 Умов і правилам надання банківських послуг, а також даними з розрахунку заборгованості Банку за договором кредиту від 26.10.2006р. (а.с. 8 на зв., 13 на зв., а.с. 5-7)). Обєктивних даних про те, що відповідач отримала від Банку нову картку, нею користувалася, або що вона погашала заборгованість після 24.06.2009 року, - матеріали справи не містять.

При цьому колегія суддів відхиляє доводи скарги про те, що позовна давність до спірних правовідносин не застосовується, оскільки кредитний договір не припинив свою дію відповідно до п. 9.12 Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 13). У даному випадку , виходячи з умов договору кредиту про те, що строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії карти (а.с. 8 на зв.), з урахуванням того, що строку дії картки сплив у червні 2011 року і нової картки відповідач не отримала, районний суд обґрунтовано застосував правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 року по справі № 6-14цс14, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою при застосуванні судом вказаної норми права.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Оскільки позивач не довів, що відповідач після червня 2011 року отримала інші картки, які використовувала за умовами договору кредиту, посилання в доводах скарги на пролонгацію договору кредиту є безпідставними, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують, тому з передбачених ст. 308 ЦПК України підстав, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: