Справа № 369/4929/15-ц Головуючий у І інстанції Медвідь Н. О.
Провадження № 22-ц/780/6374/15 Доповідач у 2 інстанції Поліщук М. А.
Категорія 26 25.11.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

25 листопада 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.

суддів: Ігнатченко Н.В., Яворського М.А.

при секретарі: Вербова І.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся із вказаним позовом в суд і просив стягнути з ОСОБА_2 неустойку за період з 01 травня 2015 року по 01 червня 2015 року у сумі 41 850 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 липня 2008 року він дав у борг ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 5 409 грн. Згідно боргового зобов'язання його виконання забезпечувалось неустойкою у розмірі 25% від всієї суми щоденно. На момент подачі позову борг не повернутий, а тому вважає вимоги про стягнення неустойки законними.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 41 850 грн. неустойки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, необґрунтованість і незаконність судового рішення.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відповідно до статті 624 ЦК України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

2. Договором може бути встановлено обов'язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою.

3. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 липня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 5 409 грн., які зобов'язалась повернути в строк до 15 жовтня 2008 року.

На підтвердження укладення договору позики ОСОБА_2 написала боргову розписку. (а.с.5).

У вказаній борговій розписці ОСОБА_2 зобов»язалась в разі неповернення боргу в строк до 15 жовтня 2008 року сплатити ОСОБА_3 щоденну неустойку у розмірі 25% від всієї суми.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2009 року було частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та неустойки і стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг у сумі 5 409 грн. та 2000 грн. неустойки. (а.с.2).

Рішення суду було звернуто до примусового виконання, проте є невиконаним.

Встановивши ці обставини, суд вважав позовні вимоги доведеними і обґрунтованими.

Так, ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що на момент подачі позову борг відповідачкою не повернутий та борговим зобов'язання, яким передбачена сплата неустойки в разі прострочення повернення відповідачем грошових коштів позивачеві.

Проте із такими висновками повністю погодитись не можна, так як із врахуванням доводів апеляційної скарги вони не узгоджуються із вимогами закону.

ОСОБА_2 у заяві про перегляд заочного рішення просила суд застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити у позові з цих підстав.

Колегія суддів вважає, що вказана заява є обґрунтованою.

Відповідно до ст..256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого

особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила відповідно до ст..261 ЦК України.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимог, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Так як рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 березня 2009 року яким частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, набрало законної сили 24 квітня 2009 року, то з врахуванням вимог ст. 261 ЦК України ця дата є початком перебігу строку позовної давності для ОСОБА_3 щодо пред»явлення ним вимог про стягнення неустойки.

Приймаючи до уваги, що з 24 квітня 2009 року до часу звернення із вказаним позовом в суд - 08 травня 2015 року сплив встановлений законом строк позовної давності -1 рік, відповідачем подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності, то відповідно до вимог ч.4 ст.267 ЦК України вказана обставина є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст.309 ЦПК України, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову відмовити за спливом позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

Керуючись ст. ст. 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 червня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: