РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21146/14-ц

пр. № 2/759/1531/15

11 червня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 про зняття арешту з рухомого майна та скасування постанови державного виконавця про розшук майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Альфа-банк» в особі представника звернувся до суду з позовом до ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, ОСОБА_1 про зняття арешту з рухомого майна та скасування постанови державного виконавця про розшук майна боржника.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 24.10.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 490067487, відповідно до якого ЗАТ «Альфа-Банк» надав відповідачці кредит на цілі визначені у п.2.4. договору, а саме: придбання транспортного засобу TOYOTA, AURIS, 2008 року випуску, колір - сірий, державний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 25.04.2008 року ВРЕВ-7 УДАІ, м. Київ).

Відповідно до п.2.4. кредитно-заставного договору № 490067487, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «Альфа-Банк», цільовим призначенням кредиту визначено придбання транспортного засобу, а згідно п. 2.10. основним забезпеченням/предметом застави даного договору виступає вищевказаний транспортний засіб.

Отже, є всі підстави для визнання договору застави, як такого, що укладений у вигляді змішаного договору.

Одночасно, ПАТ «Альфа-Банк» стало відомо, що 13.08.2010 року ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві (далі - Відповідач1) в межах виконавчого провадження №21077462 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, на підставі якої накладено арешт на транспортний засіб, що належить ОСОБА_1 та перебуває в заставі ПАТ «АльфаБанк», а саме: автомобіль марки TOYOTA, AURIS, 2008 року випуску, колір - сірий, державний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 25.04.2008 року ВРЕВ-7 УДАІ, м. Київ) та в межах вказаного виконавчого провадження 26.01.2011 року винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_1, а саме вищевказаний транспортний засіб.

На сьогоднішній день, внаслідок винесення відповідачем-1 вищезазначених постанов, якими накладено арешт та розшук на майно, що виступає предметом застави, порушено права позивача як заставодержателя відповідного майна.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.572, 589, 590 ЦК України, ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.3,4,15,114 ЦПК України, позивач уточнивши позовні вимоги просить суд зняти арешт з транспортного засобу марки TOYOTA, AURIS, 2008 року випуску, колір - сірий, державний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 25.04.2008 року ВРЕВ-7 УДАІ, м. Київ), TOYOTA, AURIS, 2008 року випуску, колір - сірий, державний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 25.04.2008 року ВРЕВ-7 УДАІ, м. Київ), що накладений в рамках виконавчого провадження №21077462 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 13.08.2010 року та скасувати розшук вищевказаного транспортного засобу марки, що накладений в рамках виконавчого провадження №21077462 постановою про розшук майна боржника від 26.01.2011 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, жодних письмових пояснень (заперечень) на адресу суду не надіслав, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи неодноразово повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі, а тому суд вважає за можливе слухати справу у її відсутності.

Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини даної справи, дослідивши письмові докази в сукупності та співставленні, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ході судового розгляду встановлено, що 06.05.2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №490067487, відповідно до якого ЗАТ «Альфа-Банк» надав відповідачці кредит на цілі визначені у п.2.4. договору, а саме: придбання транспортного засобу TOYOTA, AURIS, 2008 року випуску, колір - сірий, державний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 25.04.2008 року ВРЕВ-7 УДАІ, м. Київ). Відповідно до п.2.4. кредитно-заставного договору №490067487, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «Альфа-Банк» цільовим призначенням кредиту визначено придбання транспортного засобу, а згідно п.2.10. основним забезпеченням/предметом застави даного договору виступає вищевказаний транспортний засіб (а.с.8-9 - копія кредитного договору).

07.05.2008 року, згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за №7142852, було зареєстроване обтяження, об'єктом обтяження виступає транспортний засіб, TOYOTA, AURIS, 2008 року випуску, колір - сірий, державний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2 (а.с.14-15 - копія витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна).

Як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1.

13.08.2010 року відповідачем 1 в межах виконавчого провадження №21077462 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, на підставі якої накладено арешт на транспортний засіб, що належить ОСОБА_1 та перебуває в заставі ПАТ «АльфаБанк», а саме: автомобіль марки TOYOTA, AURIS, 2008 року випуску, колір - сірий, державний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 25.04.2008 року ВРЕВ-7 УДАІ, м. Київ).

Разом з тим, в межах вказаного виконавчого провадження 26.01.2011 року винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_1, а саме транспортний засіб марки TOYOTA, AURIS, 2008 року випуску, колір - сірий, державний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 25.04.2008 року ВРЕВ-7 УДАІ, м. Київ)., що перебуває в заставі ПАТ «Альфа-Банк» (а.с.34-35 - копія постанови про розшук майна боржника).

Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з наступного.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на рія (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Як визначено в ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Згідно ч.1 п.5 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною другою вказаної статті визначено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Частиною п'ятою вказаної статті передбачено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Частинами 1 та 2 ст.57 вищезазначеного Закону визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно ч.3,4,7 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене майно, для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державним виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Згідно ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Стаття 598 ЦК України передбачає у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог, оскільки винесенням постанов про накладення арешту та розшуку транспортного засобу TOYOTA, AURIS, 2008 року випуску, колір - сірий, державний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 25.04.2008 року ВРЕВ-7 УДАІ, м. Київ) порушуються права ПАТ «Альфа-Банк» як заставодержателя відповідного майна, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості реалізувати своє право щодо звернення стягнення на предмет застави, а тому дане заставне рухоме майно підлягає звільненню з-під арешту та розшуку.

Керуючись ст.ст. 316, 317, 328, 334 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 57-60, 208-209, 212-215, 292-294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1 про зняття арешту з рухомого майна та скасування постанови державного виконавця про розшук майна боржника- задовольнити.

Зняти арешт з транспортного засобу марки TOYOTA, AURIS, 2008 року випуску, колір - сірий, державний номер НОМЕР_1, № кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 25.04.2008 року ВРЕВ-7 УДАІ, м. Київ), що накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва в рамках виконавчого провадження №21077462 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 13.08.2010 року.

Скасувати розшук з транспортного засобу марки TOYOTA, AURIS, 2008 року випуску, колір - сірий, державний номер НОМЕР_1, №кузова НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3, видане 25.04.2008 року ВРЕВ-7 УДАІ, м. Київ), що накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва в рамках виконавчого провадження №21077462 постановою про розшук майна боржника від 26.01.2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Лопатюк Н.Г.