Справа № 534/324/15-ц
№ 2/534/286/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року Комсомольський міський суд Полтавської області Крикливого В.В. Клімовій С.І.
в складі: головуючого судді при секретарі
позивачкиОСОБА_3
представника позивачаОСОБА_4
відповідачаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Комсомольську справу за цивільним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та відділу Державної міграційної служби в м.Комсомольську Полтавської області про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, примусове виселення та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в :

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із згаданим позовом, в якому прохала зобов'язати відповідача ОСОБА_5 не чинити перешкод в користуванні належною їй квартирою АДРЕСА_1. Примусово виселити ОСОБА_5 із вказаної квартири без надання йому іншого житлового приміщення та зобов'язати відділ Державної міграційної служби в м.Комсомольську зняти ОСОБА_5 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Свої вимоги мотивує тим, що згадана квартира є її особистою приватною власністю. Починаючи з грудня 2014 року між нею та відповідачем припинилися шлюбні відносини. В січні-лютому 2015 року в ході сварки, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_5 наніс позивачці тілесні ушкодження в результаті чого її було госпіталізовано. Крім того, відповідач зловживає алкогольними напоями, постійно здійснює відносно неї фізичне та психологічне насилля, погрожує фізичною розправою, навмисно псує майно, яке знаходиться в квартирі, що робить неможливим спільне з ним проживання позивачки та дітей.

В судовому засіданні ОСОБА_3 наполягала на задоволенні своїх вимог з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечував, наполягаючи на його безпідставності.

Дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено, що у період з 24 листопада 2001 року сторони перебували у шлюбі, в якому народилося троє дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 Відповідно до довідки ОСББ «Каштан» сторони та їх діти зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.8,12,13).

На підставі договору дарування від 17 жовтня 2012 року ОСОБА_3 набула право власності на згадану квартиру (а.с.4-7).

Розглянувши справу в межах заявлених вимог, судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами житлового законодавства.

Так, наполягаючи на задоволенні позову ОСОБА_3 посилається на ст.ст.116 та 157 ЖК України, які передбачають, що членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення (ст.157 ЖК України).

Частиною першою статті 116 ЖК України визначено, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовані її вимоги, позивачкою та її представником надано лише:

- копію виписки №978/127 із медичної карти стаціонарного хворого, відповідно до якої у період з 06 по 13 лютого 2015 року ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Комсомольської міської лікарні з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма (а.с.14);

- копію документу без назви, виданого ОСББ «Каштан», від 07.02.2015 р., в якому зазначено, що 01.02.1015 року ОСОБА_5 вчинив бійку в сім'ї. Сусідам було чути як дуже кричали діти та жінка (а.с.11).

А також на показання батьків позивачки: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили в судовому засіданні, що у лютому 2015 року ОСОБА_5 завдав позивачці тілесні ушкодження та вчинив бійку з ОСОБА_6

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач ОСОБА_5 пояснив, що тілесних ушкоджень позивачці він не спричиняв. Зазначив, що у лютому 2015 року між ним та батьками позивачки виникла сварка, яка переросла у бійку, в ході якої вони заподіяли йому тілесні ушкодження. На підтвердження цієї обставини, ОСОБА_5 надав суду в якості доказу копію виписки №1106/139 із медичної карти стаціонарного хворого, відповідно до якої у період з 13 по 24 лютого 2015 року він знаходився на лікуванні в терапевтичному відділенні Комсомольської міської лікарні з приводу цукрового діабету та черепно-мозкової травми (а.с.29).

За змістом ст.ст.10, 59, 60 ЦПК України, правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності сторін, тому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наполягаючи на виселенні відповідача без надання йому іншого жилого приміщення з підстав, визначених ст.ст.116 та 157 ЖК України, позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 систематично руйнує чи псує жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушує правила соціалістичного співжиття робить неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними.

Проте, вказані копії медичної виписки та документу, виданого ОСББ, не можуть бути доказами порушення відповідачем правил співжиття, оскільки вони не містять інформації які порушення та коли були допущені відповідачем, та які конкретно та ким до ОСОБА_5 вживалися заходи громадського чи іншого впливу.

Показання батьків позивачки, за відсутності належних та допустимих доказів, не можуть бути достатніми для підтвердження обставин, яким обґрунтовується позов.

Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивачки є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.156 ЖК України, ст.213 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис В.В. Крикливий

З оригіналом вірно.

Суддя В.В. Крикливий