Справа № 666/2761/15-ц
Провадження № 2/666/1542/15
24.06.2015 року, Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:
головуючого судді - Стамбули М.І.,
при секретареві Григораш О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зазначивши, що з 17.08.1996 р. вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу спільних дітей в них немає. Спільне подружнє життя у них не склалося, через різні погляди на життя, різні характери. Фактичні шлюбні відносини припинені, так як відповідач більше 10 років перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Спір щодо розподілу спільно нажитого майна між ними на теперішній час немає, на примирення не згодна та просить позов задовольнити.
У судове засідання позивачка не з»явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, підтримала позовні вимоги у повному обсязі на підставах вказаних у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про причину неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи до суду не надходило.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню за таких підстав.
На підставі ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у шлюбі з 17.08.1996 року, зареєстрованому Міським відділом РАГС м.Херсона, актовий запис № 425 (свідоцтво І-КГ № 041014). Сторони фактично припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства, тому суд вважає, що збереження сімї стало неможливим, подальше спільне життя подружжя і забезпечення шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Спір стосовно поділу спільного майна між сторонами у справі відсутній. У звязку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 224-226, 294 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17.08.1996 року Міським відділом РАГС м.Херсона, актовий запис № 425- розірвати.
Під час державної реєстрації в органах РАЦС, шлюбу що розривається, ОСОБА_1 залишити прізвище Сурдо.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Дніпровського відділу РАЦС Херсонського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, а позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд м. Херсона шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в порядку ст.294 ЦПК України.

Суддя Стамбула М.І.