справа №619/5131/15-ц
провадження №2/619/2238/15
УХВАЛА

17 грудня 2015 року Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми,

установив

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти за договором позики від 17.06.2013 року у розмірі 44000 євро.

Від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на житловий будинок № 3-а по провул. Огородньому в м. Дергачі, та на автомобіль НОМЕР_1, які належать відповідачу на праві приватної власності. Заборонити вчиняти певні дії з автомобілем, зокрема експлуатувати його, вилучити автомобіль у відповідача та передати на зберігання ОСОБА_3, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 посилаючись на те, що відповідач не має наміру виконувати зобовязання щодо повернення коштів, підшукує покупців з метою продажу належного йому будинку та висловлювався, що переоформить належний йому автомобіль, щоб уникнути повернення боргу. Це може ускладнити або зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду.

Перевіривши заяву, матеріали справи, суд вважає, що заява представника позивача підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пленум Верховного Суду України в п.4 Постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснив судам, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ухвали судді від 17 грудня 2015 року провадження у даній справі відкрито.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач просить стягнути з відповідача 44000 євро відповідно до договору позики від 17.06.2013 року, про що надана копія відповідної розписки.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Таким чином, між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів належності відповідачу автомобіля НОМЕР_1, в цій частині заява задоволенню не підлягає.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 47491595 від 12.11.2015 року ОСОБА_2 належить 40/100 частин житлового будинку № 3-а по провул. Огородньому в м. Дергачі.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

При цьому, суддя не вбачає підстав для застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту, а вважає доцільним та достатнім заборонити відповідачу до розгляду справи по суті вчиняти будь-які дії, повязані з відчуженням зазначеної вище частини будинку.

Ухвали суду, які оформлюються окремим процесуальним документом, постановляються в нарачій кімнаті. Ухвали суду, постановлені окремим процесуальним документом, підписуються суддею і приєднуються до справи.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суддя

постановив

Заяву представника позивача ОСОБА_4 задовольнити частково.

До завершення розгляду справи по суті заборонити ОСОБА_2 відчужувати у будь-який спосіб право власності на 40/100 частин житлового будинку № 3-а по провул. Огородньому в м. Дергачі Харківської області.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали направити до відділу державної виконавчої служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області та відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дергачівського районного управління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя І. М. Нечипоренко