справа № 325/1704/15-ц
провадження № 2/325/777/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16 грудня 2015 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі : головуючої судді Шеїної Л.Д. ,

при секретарі Красновій Ю.С.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

03 вересня 2015 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4О, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення ними відповідно повноліття та двадцятитрьохрічного віку.

04 вересня 2015 року ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області позовні вимоги роз*єднано.

04 вересня 2015 року ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області позивачці надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

16.09.2015 року на виконання вимог суду, позивачка надала уточнення до позову і просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви , тобто з 03 вересня 2015 року на період навчання, але не більш ніж до досягнення дитиною 23-річного віку.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

З 15 серпня 2015 року між нею та відповідачем по справі припинено сімейні відносини.

15 серпня 2014 року донька ОСОБА_5 була зарахована до першого курсу Запорізького Державного медичного університету, де натепер і навчається. У звязку з відсутністю місць у гуртожитку , вона вимушена наймати помешкання та сплачувати не лише орендну плату, а й комунальні платежі, а також і витрати на харчування, нести витрати на забезпечення доньки ОСОБА_5 необхідними речами потрібними для навчання у вищому учбовому закладі. Безпосередньо вона , як позивачка, додаткових джерел доходів окрім заробітної плати не має, як і не має будь-яких заощаджень.

Відповідач ОСОБА_4 допомогу на утримання повнолітньої дитини, на період її навчання, у добровільному порядку не надає, хоча, на думку позивачки має змогу, так як працює, а також в смт. Приазовське займається індивідуальною підприємницькою діяльністю, а тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивачка ОСОБА_3 не прибула, будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи, спрямувала заяву щодо розгляду справи в її відсутність ( а.с. 88).

Представник позивачки ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності , посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 04 листопада 2015 року та зареєстрованої в реєстрі за №1128 ( а.с.55), позов свого довірителя у редакції від 16.09.2015 року ( а.с. 15-17), підтримала, в його обґрунтування послалася на ті ж підстави і просила суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи( а.с. 87).

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2, діючий на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області 09 жовтня 2015 року та зареєстрованої в реєстрі за №1957 ( а.с.41) проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу доньці ОСОБА_5 на період її навчання, так як має недостатній дохід, оскільки він працює на 0,5 ставки у лікарні, його підприємницька діяльність призупинена, на тепер він є платником аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2015 року, яке набуло законної сили з 03.11.2015року. Крім того, відповідач ОСОБА_4 має кредитну заборгованість на суму 24998,59грн , яка стягнута за рішенням суду від 02.07.2013 року і у зв*язку з виконанням зазначеного рішення суду державним виконавцем накладено арешт на його майно.

3-особа без самостійних вимог на стороні позивачки ОСОБА_5, яка залучена до участі у справі в якостітретьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивач на підставі ухвали суду від 01.10.2015 року (а.с.30) до суду не прибула, будучи належним чином сповіщеною про та час розгляду справи, спрямувала до суду заяву щодо розгляду справи в її відсутність і просила суд позов задовольнити ( а.с. 38-39).

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини:

так, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено свідоцтвом про її народження (а.с. 5) .

Відповідно до довідки, виданої Запорізьким Державним Медичним університетом від 25.08.2015 року за № 293, ОСОБА_5 є студенткою другого курсу медичного факультету (стаціонар) з бюджетною формою навчання Запорізького Державного Медичного Університету. (а.с.10, 97), ОСОБА_5 є отримувачем стипендії у сумі 825,00 грн.. ( а.с. 97).

А згідно довідки ( а.с.7) склад сім*ї ОСОБА_3 складають : чоловік ОСОБА_4, донька ОСОБА_5, донька ОСОБА_4 На тепер позивачка лише з дітьми проживає у місті Запоріжжя, орендує з цією метою квартиру ( а.с.93-95).

Заробітна плата позивачки складає 2000,00грн. на місяць, що підтверджено довідкою з місця роботи ( а.с. 98).

ОСОБА_4 натепер працює у КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» ММРЗО на 0,5 ставки штатної одиниці посади сестри медичної з масажу з 04.09.2015 року , його заробітна плата у вересні 2015 року становила 1516,44грн., у жовтні 756,13грн., у листопаді 353,21грн., а за довідкою Мелітопільській міській лікарні №2 від 15.12.2015 року ( а.с 100) ОСОБА_4 звільнений з роботи 01.09.2015 року, а що стосується підприємницької діяльності, то за повідомленням Приморської об*єднаної державної податкової інспекції ОСОБА_4 доходи від підприємницької діяльності у 2014 році не отримував ( а.с. 63 ).

Судом також встановлено, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2015 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини , дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви , тобто з 03 вересня 2015 року до досягнення нею повноліття, рішення суду набуло законної сили з 03.11.2015 року ( а.с.64-66 ).

Згідно зі , якщо повнолітні дочка, син продовжуючи навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальна допомогу.Право на утримання припиняється уразі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у .

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З матеріалів цивільної справи ( а.с. 93-95) вбачається, що ОСОБА_5 проживає разом із матір*ю ОСОБА_3, а відтак має право на пред*явлення позову.

В п.20 зазначено про обов'язок батьків утримувати» повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов'язок) настає за обов'язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

С встановлює, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у . При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 201 Сімейного Кодексу України, до відносин між батьками і дочкою,сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Отже, ОСОБА_5 навчається у вищому учбовому закладі ( а.с. 97), з бюджетною формою навчання, навчальний заклад знаходиться за місцем проживання ОСОБА_5, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, проте вона є отримувачем стипендії у розмірі 825,00 грн. ( а.с. 97).

Відповідач хоча і є працездатною особою, але має дохід у вигляді заробітної плати, яка становила у вересні 2015 року 1516,44грн., у жовтні 756,13грн., у листопаді 353,21грн., ( а.с.91 ), доходів від підприємницької діяльності не отримує ( а.с. 63), він є платником аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку ( а.с. 64-66), ОСОБА_4 має невиконанні договірні зобов*язання щодо повернення кредиту на суму 24998,59грн, на його майно накладено арешт ( а.с. 101-103).

Отже, з урахуванням викладеного, на думку суду, а ні позивачка , а ні її представник ОСОБА_1, жодних письмових доказів щодо потреби ОСОБА_5 у матеріальній допомозі на період навчання суду не надали, а лише пояснювали, що така потреба існує.

Відповідач, напроти, надав суду довідки про доходи, з яких вбачається, що його дохід є меншим ніж встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» від 28.12.2014 року №80-VIII прожитковий мінімум на працездатну особу з 01.09.2015 31.12.2015 року становить 1378,00 грн., доходів від підприємницької діяльності не отримує ( а.с. 42, 91, 63). До того ж з його заробітку за рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 15 жовтня 2015 року стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі ? частини всіх його доходів, набувше законної сили 03.11.2015року ( а.с. 64-66 ), має невиконанні договірні зобов*язання на суму 24998,59 грн., на його майно накладено арешт з метою виконання рішення суду ( а.с. 101-103).

Сукупність зазначених обставин свідчить про те, що ОСОБА_4 натепер невзмозі надавати матеріальну допомогу на утримання ОСОБА_5 на період її навчання у вищому навчальному закладі.

Суд також не може не враховувати, що повнолітня дитини ОСОБА_5 має щомісячний дохід стипендію у розмірі 825,00 грн. ( а.с. 97) , має можливість отримання матеріальної допомоги від матері, в сім'ї якої вона постійно проживає та матеріальне становище якої краще, ніж матеріальне становище сім'ї відповідача.

Посилання представника відповідача на те, що на дверях кабінету, де відповідач зазвичай здійснює свою підприємницьку діяльність, розміщений графік прийому громадян, що є укладеним договір щодо оренди приміщення для здійснення підприємницької діяльності, а отже, на думку представника позивача, відповідач ОСОБА_4 ймовірно продовжує займатися підприємницькою діяльністю, суд до уваги не приймає, оскільки рішення суду на припущеннях не грунтується.

Суд також не погоджується з вимогою позивача щодо визначення мінімальної межі розміру аліментів, а саме щодо стягнення аліментів на період навчання не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки не передбачено чинним законодавством.

Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 4 статті 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати компенсується за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 191, 199, 201 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

в задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Д.Шеїна