Справа №442/7015/15-ц
Провадження №2/442/2425/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2015 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Івасівка А.П.

при секретарі - Михавко І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рибницької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, що по вул. Шевченка, 82а, с. Майдан Дрогобицького району Львівської області. В обґрунтування позову, покликається на те, що проживає у житловому будинку №82а, по вул. Шевченка. В с. Майдан Дрогобицького району. Вказаний будинок було побудовано ще в 1965 році. згідно запису в господарських книгах Рибницької сільської ради він є власником вказаного будинковолодіння. Згідно технічного паспорта Дрогобицького державного комунального міжміського бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, житловий будинок №82,а, по вул. Шевченка, в с. Майдан Дрогобицького району, складається з трьох кімнат площею 9,5кв.м., загальна площа складає 53,6 кв.м., житлова 34, 3 кв.м.. Разом з тим, дані про реєстрацію вказаного будинковолодіння в КП ЛОР « Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки відсутні. Разом з тим, через відсутність правовстановлюючих документів на будинок вона не має змоги приватизувати земельну ділянку.

Позивач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, попередньо подавши до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, відносно задоволення позову не заперечують.

А відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Матеріалами справи встановлено, що згідно господарських книг Рибницької сільської ради Дрогобицького району, що зберігаються в Рибницькій сільській раді Дрогобицького району в даний час будинковолодіння №82 «А», по вул. Шевченка, в с. Майдан Дрогобицького району рахується за ОСОБА_1, рік побудови будинку -1965 (а.с.8).

Згідно даних технічного паспорту КП ЛОР Дрогобицького міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, від 30.09.2015 року, загальна площа такого будинку становить 53,6 кв.м., а житлова 34,2 кв.м. Рік побудови будинку 1965(а.с. 4-7).

Право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (ст.90 ЗК України), землекористувачі (ст. 95 ЗК України), особи, які набули права користування чужою земельною ділянкою (суперфіцій) за договором із власником земельної ділянки (ст. 1021 ЗК України) або з інших передбачених підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 року № 6-54цс12)

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність) вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 1 вересня 2011 року № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року").

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації

Відповідно до додатку 3 "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно" рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Враховуючи наведене, те, що будівництво спірного будинку було закінчено до 5 серпня 1992 року та діючим на той час законодавством обов'язковість його державної реєстрації не була передбачена, а в технічному паспорті, з урахуванням відомостей якого позивачем заявлений позов, не міститься ніяких застережень щодо незаконності або самочинності будівництва будь-яких приміщень чи прибудов та в судовому засіданні не було встановлено порушення законних прав інших осіб при будівництві спірного будинку, тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, загальною площею 53,6 кв.м., житловою 34,3 кв.м., що по вул. Шевченка, 82а, с. Майдан Дрогобицького району Львівської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя Івасівка А.П.