АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7141/15 Справа № 201/6100/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Батманова В. В. Доповідач - Котушенко С.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Котушенко С.П.

суддів Болтунової Л.М., Романюк М.М.

при секретарі Порубай М.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2015 року за позовом публічного акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ПАТ "Кредобанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказував на те, що 20 лютого 2014 року між ними був укладений кредитний договір №11937-OWNCASH, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 32 998,02 грн. і зобов'язалася повернути його до 19 серпня 2016 року та сплатити проценти у розмірі 9,99 % річних за користування кредитними коштами.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором, унаслідок чого виникла заборгованість станом на 01 грудня 2014 року у розмірі 11 975,46 грн, а також на відсутність її реакції про дострокове повернення кредиту, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь банку 36 500,08 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 30 031,65 грн., за процентами - 1 530,62 грн., простроченої суми комісії за адміністрування кредиту - 4 355,76 грн. та пені - 582,05 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення, як постановленого з порушенням норм матеріального і процесуального права та про ухвалення нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх матеріалами справи, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилами ст.ст.526, 599 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зі справи вбачається, що 20 лютого 2014 року між сторонами було укладено кредитний договір №11937-OWNCASH, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 32 998,02 грн. і зобов'язалася повернути його до 19 серпня 2016 року та сплатити проценти у розмірі 9,99 % річних за користування кредитними коштами.

Встановивши, що взяті на себе зобов'язання відповідач виконувала неналежним чином, має заборгованість станом на 01 грудня 2014 року за кредитом у розмірі 30 031,65 грн., за процентами - 1 530,62 грн., простроченої суми комісії за адміністрування кредиту - 4 355,76 грн. та пені - 582,05 грн., а всього 36 500,08 грн., суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення вказаної суми.

Доводи апеляційної скарги про те, що строк остаточного повернення кредиту ще не настав, не може бути підставою для скасування рішення з огляду на наступне.

Укладаючи кредитний договір, поряд з установленням строку його дії сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів у розмірі 1 975 грн.), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору (п.2.6.).

Відповідно до ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином банк скористався правом на повернення кредиту достроково, чим змінив дату виконання основного зобов'язання.

18 листопада 2014 року банком на адресу відповідача була направлена вимога про дострокове повернення кредиту (а.с.7-8), яка станом на дату подання позову задоволена не була.

Посилання апеляційної скарги на неподання банком належних доказів щодо відправки вказаної вимоги спростовується реєстром поштових відправлень від 20 листопада 2014 року з квитанцією про відправку (а.с.9).

Доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення суми комісії за адміністрування кредиту, оскільки кредитним договором передбачена лише сума кредиту та відсоткова ставка за користування кредитними коштами, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на таке.

Пунктом 2.12. укладеного між сторонами кредитного договору передбачено, що позичальник щомісяця відповідно до графіку платежів сплачує банку комісії за управління кредитом та інші комісії, передбачені тарифами банку, які стягуються при обслуговуванні поточного рахунку для обслуговування кредиту.

Графіком платежів, який був підписаний відповідачем і є додатком до кредитного договору, передбачено щомісячну сплату комісії у розмірі 725,96 грн. (а.с.64).

Відповідно до положень ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Ухвалене судом рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, що регулює зазначені правовідносини, підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 15 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Котушенко С.П.

Судді Романюк М.М.

Болтунова Л.М.