Справа №173/866/15-ц
Провадження №2/173/533/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання Демяненко С.І.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2010 року позивач проживала однією сімєю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу. 30 жовтня 2013 року між ними було зареєстровано шлюб. Вони мають двох спільних дітей: доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач зловживав спиртними напоями, не утримує сімю, у звязку з чим часто виникали конфлікти. В лютому 2015 року припинено шлюбні відносини. Позивач вважає, що примирення між ним не можливе. Спору про місце проживання дітей та поділ майна не має. На підставі вищевикладеного позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги, підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, вважає примирення з позивачем неможливим і вона цього не бажає.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував, також вважає, що примирення між ними не можливе, підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Вважав недоцільним надавати їм час на примирення, оскільки рішення про розірвання шлюбу є їх спільним. Спору про місце проживання дітей та поділ майна не має.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

30 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, про що складено відповідний актовий запис № 4 та видано свідоцтво про шлюб І-КИ № 265285 (а.с.4).

Подружжя мають двох спільних дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5-6).

Судом встановлено, що сторони не проживають разом з лютого 2015 року, стосунки не підтримують, не ведуть спільне господарство. Причинами припинення шлюбних відносин є взаємне непорозуміння та небажання сторін зберегти шлюб.

Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Фактичні взаємини подружжя свідчать, що між сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя.

Отже, вимоги позивача про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Подружжя досягло згоди про те, що діти будуть проживати разом з матір`ю.

Спору про поділ майна подружжя не має.

Оскільки від позивача не надійшло заяви про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд, керуючись ст. 113 Сімейного кодексу України вважає за необхідне залишити їй прізвище «Шульга».

Також на виконання вимог ст. 115 Сімейного кодексу України, суд вважає за необхідне надіслати копію рішення суду після набрання ним законної сили органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було сплачено судовий збір за подання позову (а.с.1), суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 30 жовтня 2013 року виконавчим комітетом Мишуринрізької сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (актовий запис № 4) розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Шульга».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в сумі 243 грн. 60 коп.

Після набрання рішенням законної сили його копію направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко