У х в а л а

іменем україни

25 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Державної казначейської служби України, Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Головного управління державної казначейської служби України в Харківській області, третя особа - ОСОБА_5, про застосування наслідків недійсності правочину, стягнення збитків, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із указаним позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання у безспірному порядку на свою користь грошові кошти у розмірі 57 275 грн 01 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 14 листопада 2011 року на прилюдних торах з реалізації арештованого майна він придбав квартиру АДРЕСА_1, що раніше належала ОСОБА_6 На підставі акта про проведення прилюдних торгів, на його ім'я було видано свідоцтво про право власності на квартиру від 18 листопада 2011 року. Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 грудня 2011 року, він продав зазначену квартиру ОСОБА_5

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 16 січня 2013 року, прилюдні торги були визнані недійсними і квартира була повернена попередньому власнику - ОСОБА_6, у зв'язку з чим, позивач був вимушений повернути ОСОБА_5 грошові кошти за покупку цієї квартири.

На підставі зазначеного рішення, Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, на його рахунок було перераховано грошові кошти у розмірі 232 647 грн 44 коп., за отримання яких ним сплачено комісію банку у розмірі 800 грн 24 коп. Таким чином, отримана сума становить 231 847 грн 20 коп. При цьому, йому не виплачено грошові кошти у розмірі 57 275 грн 01 коп., витрачені ним на придбання та оформлення квартири.

Враховуючи викладене, просив позов задовольнити.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 05 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_4 за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України грошові кошти у розмірі 57 275 грн 01 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2015 року апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 05 травня 2015 року скасовано. У задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано докази на підтвердження протиправності дій державного виконавця та спричиненої йому майнової шкоди саме при вчинені виконавчих дій.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції про задоволення позову та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволені вказаних позовних вимог, апеляційний суд правильно виходив з того що, кошти сплачені ОСОБА_4 на рахунки товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Укрспецреалізація», Управління державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова, Головного управління юстиції у Харківській області можуть бути повернуті відповідно до ст. 1212 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1212> у зв'язку із визнанням недійсними прилюдних торгів з продажу спірної квартири.

Разом з тим, витрати за послуги банку та нотаріуса не містять у розумінні ст. 1166 <nau://ukr/435-15|st1166>, 1167 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1167> ознак шкоди (збитків), а повернення коштів за проведення виконавчих дій, проведення прилюдних торгів, а також коштів сплачених до бюджету, як податок з доходів фізичних осіб при відчуженні нерухомості, повинні присуджуватись та повертатися відповідно до ст. 1212 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1212>.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 30 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська