Справа № 686/7806/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої - судді Логінової С.М.,

при секретарі - Ленчицькій А.Б..

за участю позивача - ОСОБА_1.

за участю відповідача - ОСОБА_2,

за участю представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 4 жовтня 1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 лютого 2014 року шлюб розірвано. Сторони мають двоє дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 6 червня 2014 року ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу щомісячно.

Син ОСОБА_4 є дитиною - інвалідом, що стверджується медичним висновком № 78 про дитину-інваліда до 18 років. Він вимагає постійного стороннього догляду. Догляд за сином ОСОБА_4 повністю здійснює позивач, а ОСОБА_2 спроможний надавати матеріальну допомогу, оскільки працевлаштований.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) в зв'язку із проживанням із позивачем дитини-інваліда.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали, вказавши, що відповідач, як батько, також доглядає за сином - інвалідом, однак він не потребує стороннього постійного догляду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Судом встановлено, що 4 жовтня 1997 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10 лютого 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 6 червня 2014 року ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2014 р. і до досягнення повноліття дітьми.

Драч ОСОБА_4 є дитиною - інвалідом, що стверджується медичним висновком Міської дитячої лікарні № 78 про дитину-інваліда до 18 років.

Допитані у судовому як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пояснили, що і батько і мати здійснюють догляд за дитиною, яка хоч і є інвалідом, проте обходиться без сторонньої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивач у відповідності до вимог ст.ст. 57, 60 Цивільного процесуального кодексу України, не надав належних доказів того, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 як дитина-інвалід, не може обходитись без постійного стороннього догляду.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 88, 91 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.