Справа № 185/8889/15-ц
Провадження № 2/185/4709/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Врони А. О., за участю секретаря - Мікаілова Т.М., позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання недійсною заяви про відмову від спадщини та про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину,-

В С Т А Н О В И В :

14 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, в якому просить визнати недійсною заяву ОСОБА_1 про відмову від спадщини після померлої ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, подану 08.02.2013 року державному нотаріусу Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області та зареєстровану у Книзі обліку і реєстрації Спадкових справ Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області за № 132, визнати частково недійсним, видане на імя ОСОБА_4, Свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-1050 від 26.04.2013 року, бланк ВТЕ №675963, на 1/2 частку автомобіля «Renault Duster», номер шасі VF1HSRC, реєстраційний номер НОМЕР_1, в частині визнання права власності на 1/3 частку автомобіля «Renault Duster», номер шасі VF1HSRC, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Позовна заява мотивована тим, що 31 серпня 2012 року померла ОСОБА_3, донька позивача, після її смерті відкрилась спадщина. Однак позивач відмовилась від прийняття спадщини після смерті доньки на користь її чоловіка, ОСОБА_4. Позивач вказує, що її заява про відмову від спадщини була вчинена під впливом помилки, оскільки 25 грудня 2012 року помер її чоловік та батько ОСОБА_3 - ОСОБА_5, який на момент смерті ОСОБА_3 сумісно проживав з нею та позивачем. Позивач не знала, що після смерті свого чоловіка, ОСОБА_5, мала право на спадкування його частки у спадковому майні після смерті доньки.

В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовну заяву, просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, вказав, що рішення про спадкування ним одноособово майна померлої дружини було прийнято після обговорення в сімї, в обговоренні приймали участь всі члени сімї, в тому числі і ОСОБА_1, і діти відповідача та ОСОБА_3, померлої 31 серпня 2012 року, які також є спадкоємцями першої черги. Діти ОСОБА_4, відповідача, та ОСОБА_3, померлої 31 серпня 2012 року, не подали протягом шести місяців після відкриття спадщини до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини саме через рішення, яке було прийнято на сімейній раді щодо спадкування відповідачем одноособово майна померлої дружини.

Представник третьої особи, Першої Павлоградської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 31 серпня 2012 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є також її діти, ОСОБА_6, ОСОБА_7, на час смерті зі спадкодавцем вони постійно не проживали, із заявами про прийняття спадщини з дотримання встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не звертались, права на обовязку частку у спадщині на мають.

Згідно інформації, наданої Павлоградським районним відділом Головного управління ДМС в Дніпропетровській області згідно листа від 11.06.2015 року, довідки від 18.06.2015 року квартального комітету №34 на момент смерті ОСОБА_3 були зареєстровані та з нею проживали ОСОБА_1, мати, ОСОБА_5, батько, за адресою: м.Павлоград, вул.Вільхова,51, ОСОБА_4, чоловік, за вказаною адресою проживав.

25 грудня 2012 року помер ОСОБА_5, батько ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, родинний зв'язок підтверджується свідоцтвами народження та укладення шлюбу.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, в тому числі на автомобіль Renault Duster, 2011 року випуску, обєм двигуна 1598 см3, номер шасі VF1HSRC, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Враховуючи, що спадкоємець за законом, ОСОБА_5, помер після відкриття спадщини, яка відкрилась після смерті доньки ОСОБА_3, померлої 31 серпня 2012 рок, і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини перейшло до його спадкоємців.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 є також його син, ОСОБА_8, на час смерті зі спадкодавцем він постійно не проживав, із заявою про прийняття спадщини з дотримання встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не звертався, права на обовязку частку у спадщині на має.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру станом на 13.11.2015 року відсутня інформація щодо заведених спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину після смерті 25 грудня 2012 року ОСОБА_5.

ОСОБА_4, чоловік померлої 31 серпня 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 08 лютого 2013 року, тобто з дотримання встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, звернувся до Першої Павлоградської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини.

26 квітня 2013 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою відповідачу видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, яке складається з автомобіля Renault Duster, 2011 року випуску, обєм двигуна 1598 см3, номер шасі VF1HSRC, реєстраційний номер НОМЕР_1.

26 квітня 2013 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою відповідачу видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину автомобіля Renault Duster, 2011 року випуску, обєм двигуна 1598 см3, номер шасі VF1HSRC, реєстраційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцю після смерті 31 серпня 2012 року ОСОБА_3.

ОСОБА_1, мати померлої 31 серпня 2012 року ОСОБА_3, ОСОБА_1, 08 лютого 2013 року, тобто з дотримання встановленого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, в порядку ч.1 ст. 1273 ЦК України відмовилася від прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4. Заяву про відмову від спадщини посвідчено державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори.

В судовому засіданні позивач не заперечувала, що саме вона підписувала заяву про відмову від спадщини 08 лютого 2013 року.

Згідно заяви ОСОБА_1 повідомила, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміючи обставини, що мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного та психічного тиску з боку інших осіб, за справжньою волею, відмовляється від прийняття всієї спадщини, яка залишилась після смерті її доньки ОСОБА_3 на користь чоловіка померлої - ОСОБА_4, нотаріусом розяснено, що відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною, але може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Протягом строку, встановленого для прийняття відмова від прийняття спадщини, ОСОБА_1 свою заяву про відмову від спадщини не відкликала.

Згідно з ч. 5 ст. 1274 ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Як розяснено Верховним Судом України в п.25 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N 7 відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК.

Позивач наполягала в позові, представник позивача в судовому засіданні зазначив, що підставою для визнання недійсною відмови від прийняття спадщини є те, що правочин було вчинено під впливом помилки, оскільки не знала, що має право на спадкування після смерті свого чоловіка.

Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з тексту заяви про відмову від спадщини, позивач відмовилась від усієї спадщини, що залишилась після смерті її доньки, позивачем при вчиненні даного правочину повідомлено, що вона усвідомлювала значення своїх дій, розуміла обставини, що мають для неї істотне значення. Тобто позивач не могла помилятись щодо обставин, які мають істотне значення, оскільки відмова прийнята від усієї спадщини, що залишилась після смерті її доньки.

Виходячи з вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що позивач добровільно позбавила себе права на частку в спадщині, такі дії ОСОБА_1 відповідали її волевиявленню, між смертю спадкодавців, станом здоров'я позивача та вчиненим нею правочином причинно-наслідковий зв'язок відсутній, позивачкою не надано доказів застосування щодо неї фізичного та психічного тиску з боку інших осіб.

Таким чином, вимога позивача про визнання недійсною її заяви про відмову від спадщини після смерті доньки не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Вимога позивача про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину від 26 квітня 2013 року не підлягає задоволенню також, оскільки позивач просила визнати частково недійсним вказане свідоцтво як наслідок визнання недійсною відмови від прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,208-210,212-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання недійсною заяви про відмову від спадщини та про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Рішення в повному обсязі складено 21 грудня 2015 року.

Суддя А. О. Врона