Справа № 265/5900/15-ц
Провадження № 2/265/2471/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 грудня 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненко О.В.,

за участю секретаря Бабенко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року позивач, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», в особі представника за довіреністю ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_1, та є споживачем електричної енергії. На імя відповідача відкрито особовий рахунок № 2436-108, він неодноразово здійснював перерахування грошових коштів за спожиту електричну енергію, отже між позивачем та відповідачем існують зобовязання. Станом на день подання позву у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у зв'язку з несплатою послуг позивача, у розмірі 933,42 гривень, яку позивач, посилаючись на діюче законодавство, просить стягнути з відповідача, а також судові витрати в сумі 243,60 гривень.

Представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, до суду не прибула, надіславши заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Судові повістки про виклик до суду були направлені рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою його проживання, що відповідає положенням ч. 5 ст. 74 ЦПК України, однак адресат до поштового відділення для отримання кореспонденції жодного разу не прибув, конверти були повернуті на адресу суду за закінченням строку зберігання.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 47801955 від 17 листопада 2015 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 4095 від 08 серпня 2007 року (ас. 28-29).

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу (ч. 1 ст. 714 ЦК України) одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Судом встановлено, що між відповідачем, як споживачем електричної енергії, з одного боку, та енергопостачальником ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», з іншого, договір про постачання енергетичних ресурсів не укладався.

Згідно п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі за текстом Правила), споживач електроенергії зобов'язаний оплачувати спожиту електроенегрію та здійснювати платежі відповідно до умов договору та Правил користування електричною енергією, вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку.

Таким чином, споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс13 та від 25 листопада 2014 року по справі №3-184гс14.

Відповідно до п. 19, 20 Правил, розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються відповідно діючим тарифам для населення на основі фактичних показників приладу обліку. Розрахунковим періодом за спожиту електричну енергію є календарний місяць. Сплата за використану протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця.

Як вбачається з доданої до позову довідки (розрахунку заборгованості), заборгованість відповідача за період з 19 жовтня 2012 року по 15 квітня 2015 року становить 933,42 гривень.

Відповідач жодного разу до судового засідання не з'явився, не побажавши тим самим приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання ним своїх зобов'язань з оплати послуг позивача.

Таким чином, з відповідача на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» підлягає стягненню заборгованість за спожиту електичну енергію за період з 19 жовтня 2012 року по 15 квітня 2015 року в сумі 933,42 гривень.

За положеннями ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 243,60 гривень

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», , заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 19 жовтня 2012 року по 15 квітня 2015 року в сумі 933 (девятсот тридцять три) гривні 42 копійки, та витрати на сплату судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ______________________