Справа № 638/2135/15-ц
Провадження № 2/638/2823/15
26 травня 2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого: судді Грищенко І. О.
при секретарі Виставній А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ПАТ комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,
Уповноважений представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, на судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати у відсутність представника позивача. В разі неявки на судове засідання відповідача не заперечувала проти ухвалення рішення при заочному розгляді.
Відповідач ОСОБА_1 на судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується поштовою рекомендованою кореспонденцією, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не представив. Представника, який би діяв від його імені, до суду не направив. Заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю, не надав. Справа розглядається за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно з положеннями ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, відповідно до ст. 617 ЦК України.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
В забезпечення виконання зобовязань за договором між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем 01.04.2011 року укладено договір застави рухомого майна, за умовами якого відповідач надав в заставу автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: S500, рік випуску: 2000, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: WDB2201751A152669, реєстраційний номер: АХ0072СК, що належить на праві власності ОСОБА_1
Згідно з положеннями ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до вимог ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду.
Згідно з положеннями ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Вимогами ч.2 ст. 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Аналогічна умова міститься в договорі застави.
Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ "Про заставу") звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави.
Таким чином суд вважає, що відповідач не виконав зобовязання і не сплатив своєчасно суму заборгованості за кредитним договором, тому вбачаються підстави для звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором.
Судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3,4,11,57-60, 88, 169, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 611, 625, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.. ст.. 25, 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст. 19 Закону України "Про заставу", суд,
Позовні вимоги ПАТ комерційний банк ПриватБанк - задовольнити.
· предмет застави автомобіль MERCEDES-BENZ, модель: S500, рік випуску: 2000, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: WDB2201751A152669, реєстраційний номер: АХ0072СК, що належить на праві власності ОСОБА_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1;
· комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля MERCEDES-BENZ, модель: S500, рік випуску: 2000, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: WDB2201751A152669, реєстраційний номер: АХ0072СК, що належить на праві власності ОСОБА_1.
Рішення може бути оскаржено позивачем в палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Відповідачем заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у разі відмови судом 1 інстанції у задоволенні його заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя: І.О.Грищенко