Справа № 199/3884/15-ц
Провадження № 2/201/2999/2015

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого - судді Ходаківського М.П.,

при секретарі - Поддєлковій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

21 липня 2015 року на підставі ухвали від 13 липня 2015 року з Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що 12 жовтня 2014 року приблизно о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Peugeot», державний номер НОМЕР_1 по вул. Плеханова у м. Дніпропетровську скоїв наїзд на автомобіль марки «Geely», державний номер НОМЕР_2, за кермом якого була позивач. 12 листопада 2014 року постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було встановлено, що відповідач своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, та встановлена вина відповідача у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу була завдана моральна шкода у вигляді нервового стресу внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, спричинених переживань з приводу завдання пошкоджень транспортному засобу, порушення прав позивача розпоряджатися своїм майном. У звязку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 9744 грн. з розрахунку восьми прожиткових мінімумів, встановлених на момент дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, просила позов задовольнити.

Відповідач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову, відповідач також при розгляді справи надав до суду письмові заперечення, у яких зазначив, що сторони своєчасно звернулися до ПАТ «СГ «ТАС» з метою своєчасної реєстрації дорожньо-транспортної пригоди та оформлення усіх необхідних документів з метою компенсації спричиненого збитку власнику автомобіля «Geely», державний номер НОМЕР_2 та йому була виплачена компенсація спричиненого збитку в розмірі 1400 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2014 року приблизно о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Peugeot», державний номер НОМЕР_1 по вул. Плеханова у м. Дніпропетровську скоїв наїзд на автомобіль марки «Geely», державний номер НОМЕР_2, за кермом якого знаходилася позивач. 12 листопада 2014 року постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було встановлено, що відповідач своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП та встановлена вина відповідача у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України унормовано, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

У пункті 5 цієї постанови закріплено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Таким чином, при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Як вбачається з матеріалів справи внаслідок протиправних дій відповідача позивачу була завдана моральна шкода у вигляді нервового стресу внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, спричинення переживань з приводу пошкодження транспортному засобу, порушено право позивача розпоряджатися належним чином своїм майном.

Відповідно до п. 9 указаної постанови Пленуму розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та ін.

Ураховуючи, що позивач зазнала певних моральних страждань, повязаних з протиправними діями відповідача, що призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди, що змусило її прикладати додаткових зусиль для організації життя, з урахуванням усієї сукупності дій, вжитих позивачем заходів, а також розміру завданої матеріальної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та співрозмірності, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у сумі 1 000,00 грн., частково задовольнивши таким чином позовні вимоги в цій частині.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги результат вирішення справи, із відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 23, 1167 ЦК України, 10, 11, 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_3, м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 134АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_4, АДРЕСА_2) моральну шкоду у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_3, м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 134АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_4, АДРЕСА_2) сплачений судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.П.Ходаківський