Справа № 363/1661/15ц Головуючий у І інстанції Скарлат О.І.
Провадження № 22-ц/780/3507/15 Доповідач у 2 інстанції Савченко С. І.
Категорія 47 04.06.2015
У Х В А Л А

іменем України

4 червня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Білоконь О.В., Голуб С.А.

при секретарі Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року у вказаній вище справі відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 0,1200 га., кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: Київська область Вишгородський район ГО «СТ «Урожайний», садовий будинок загальною площею 189,6 кв.м. розташований за адресою Київська обл. Вишгородський район, ГО «СТ «Урожайний» АДРЕСА_1, автомобіль марки «Nissan» модель «X-Trail 2.2.0» 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та заборонити відчуження вказаного майна.

Позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу судді від 20 квітня 2015 року та постановити нову, якою вжити заходи забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Скаргу мотивує хибністю висновків суду про те, що забезпечення позову допускається під час розгляду справи й виключно після відкриття в ній провадження. Крім того, ухвала суду призводить до його невиправданих фінансових витрат, бо прийнята ухвала про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову унеможливлює повторне використання квитанції про сплачений при її поданні судовий збір.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що забезпечення позову відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України допускається після відкриття провадження у справі, а поскільки провадження у справі не відкрите, то підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом вказаних норм, суд може забезпечити позов на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналогічні роз'яснення містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Враховуючи наведені вище вимоги закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки на момент її подання та з урахуванням необхідності розгляду такої заяви в день її надходження, провадження у справі за позовом ОСОБА_2 відкрито не було.

Доводи апеляційної скарги про хибність висновків суду про те, що забезпечення позову допускається під час розгляду справи і виключно після відкриття в ній провадження, суперечать положенням ч.3 ст.151 ЦПК та ч.1 ст.153 ЦПК України, а також роз'ясненням викладеним у постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Колегія суддів не приймає до уваги як необгрунтовані посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала суду призводить до його невиправданих фінансових витрат, бо унеможливлює повторне використання квитанції про сплачений при її поданні судовий збір. Вказані доводи не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову у задоволеннні заяви про забезпечення позову та не стосуються її законності і обгрунтованості.

Таким чином ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, і не свідчить про порушення судом норм процесуального права.

В апеляційній скарзі не приведено доводів, які б спростували висновки суду, викладені в оскаржуваній ухвалі.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303,307,311,312,314,315 ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 20 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: