Справа № 209/4348/15-ц
Провадження № 2/209/1837/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

при секретарі Вітязь Х.О.,

за участі сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною 18-річного віку.

На обґрунтування позову зазначила, що вона є матірю неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З батьком дитини - відповідачем ОСОБА_2 вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі, але за їх спільною заявою, що була подана до органу державної реєстрації, відповідач визнав себе батьком ОСОБА_3. На даний час відповідач проживає окремо, не працює, отримує нерегулярний мінливий дохід, кошти на утримання дитини їй не надає. Інших дітей та непрацездатних осіб відповідач на своєму утриманні не має, стягнення за виконавчими документами з нього не здійснюються. Дочка ОСОБА_3 проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Домовитися з відповідачем про добровільну сплату ним аліментів на утримання дитини не вдалося, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала та надала пояснення, аналогічні його обґрунтуванню. Також пояснила суду, що з відповідачем вони припинили спільне проживання у серпні 2015 року, і з того часу відповідач регулярно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у серпні мати відповідача дала 400 грн., у вересні відповідач передав 600 грн., в листопаді переслав 1000 грн.. Бажає, щоб відповідач щомісяця надавав матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі 2000 грн. Відповідач має дохід, хоча і не працює. Розмір її, позивача, середньомісячної заробітної плати становить 2000 грн. Просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив суду, що він почав надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання дочки ОСОБА_4 з вересня 2015 року, згоден виплачувати аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця. Не заперечує проти задоволення позову.

Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7).

Неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом із позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ТОВ «ІНФО-КОМ» від 15.09.2015 р. про склад сімї (а.с. 5).

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є працездатним, періодично надавав позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини, інших дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, згоден виплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей; непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права та інтереси третіх осіб, тому суд вважає за неолбхідне задовольнити позов про стягнення аляментів на утримання дитини в розмірі зазначеному у позовній заяві.

Керуючись статтями 8, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований та проживає за адресою: 49000, АДРЕСА_2, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень), щомісяця, починаючи з 16 вересня 2015 року, до досягнення дочкою повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми місячного платежу допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення. Якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Г.А. Байбара