Справа № 191/740/15-ц
Провадження № 2/191/594/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Г.В.

при секретарі - Силкіній О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування позикою в зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування позикою в зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.12.2009 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 70000 гривень. Відповідно до умов позики, що зазначено в розписці, ОСОБА_2 повинна була повернути грошові кошти в строк до 01.01.2013 року.

Позивач зазначив, що у встановлений договором строк відповідач грошових коштів не повернула, крім того позивачем 24.01.2015 року, відповідачу направлена вимога на повернення грошових коштів, але протягом 30 днів від дня пред'явлення вимоги і до теперішнього часу грошові кошти позичальником не повернуті. Також, позивач вказав, що оскільки між позивачем та відповідачем не було передбачено сплату процентів за користування грошовими коштами, їх розмір і порядок сплати, а також не було передбачено застереження щодо безпроцентної позики, позивач як позикодавець, має право на одержання процентів. Враховуючи те, що розмір процентів за користування позикою встановлюється на рівні облікової ставки НБУ і те, що відповідач користується готівкою з 24.12.2009 року, позивач вважає за доцільне нарахувати проценти за три роки а саме з 01.03.2012 року по 01.03.2015 року, у розмірі 13185 гривень.

Також відповідно до вимог ст. 625 ЦК України позивачем були нараховані відповідачу: інфляційні збитки у сумі 17500 гривень, та три відсотки річних у сумі 3969.86 гривень.

На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 70000 гривень, проценти за користування позикою у розмірі 13185 гривень, інфляційні збитки у розмірі 17500 гривень, та 3 % річних у розмірі 3969 гривень 86 копійок. А також судові витрати.

Позивач у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином.

Представник позивача під час судового засідання позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач заперечувала у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог, вказала , що суму у розмірі 70000 гривень не отримувала, а отримала від позивача лише 25000 гривень як орендну плату за користування позивачем земельною ділянкою, яка належить відповідачці на праві власності.

Свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що він був присутнім при тому, як 24.12.2009 року відповідач ОСОБА_2 попросила у позивача ОСОБА_1 гроші в борг, оскільки у її сина виникли неприємності . Подія відбувалася у конторі , в якій працює позивач та свідок. Позивач погодився надати гроші відповідачці в борг і передав їй гроші, про що відповідачка власноруч написала розписку.

Свідок ОСОБА_4 повідомила суду, що вона працює бухгалтером на підприємстві у позивача ОСОБА_1 В грудні 2009 року відповідачка звернулася до позивача з проханням надати їй гроші в борг у зв'язку з тим, що у неї виникли якісь неприємності з сином. Позивач погодився, та надав гроші в борг, про що відповідачкою була написана розписка. Це не були гроші за оренду земельної ділянки, оскільки за землю платили офіційно , на підставі бухгалтерських документів , а не на підставі боргових розписок.

Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, оригінал розписки про передачу грошей, яка долучена судом до матеріалів справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до розписки від 24.12.2009 року ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_1 гроші у сумі 70000 гривень строком до 01 січня 2013 року. Гроші отримала 24.12.2009 року.

Цим документом підтверджено факт передачі грошей від позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 в борг у сумі, яка зазначена в розписці відповідачкою , а саме сумі 70000 гривень.

Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з копії повідомлення від 24.01.2015 року, позивач повідомляв відповідача про необхідність повернення позики. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, повідомлення отримував під підпис чоловік відповідачки.

Згідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так , позивачем наведений у позовній заяві розрахунок процентів за користування грошовими коштами на суму 13185 гривень:

70000 (сума позики) х 101 (кількість днів) х 7.5 % (індекс інфляції з 01.03.2012 року по 09.06.2013 року) : 365 = 1452, 7 грн.;

70000 (сума позики) х 64 (кількість днів) х 7 % (індекс інфляції з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року) : 365 = 859, 2 грн.;

70000 (сума позики) х 255 (кількість днів) х 6.5 % (індекс інфляції з 13.08.2013 року по 14.04.2014 року) : 365 = 3178, 7 грн.;

70000 (сума позики) х 93 (кількість днів) х 9.5 % (індекс інфляції з 15.04.2014 року по 16.07.2014 року) : 365 = 1694, 4 грн.;

70000 (сума позики) х 119 (кількість днів) х 12.5 % (індекс інфляції з 17.07.2014 року по 12.11.2014 року) : 365 = 2852, 7 грн.;

70000 (сума позики) х 85 (кількість днів) х 12.5 % (індекс інфляції з 13.11.2014 року по 05.02.2015 року) : 365 = 2282, 2 грн.;

70000 (сума позики) х 23 (кількість днів) х 19.5 % (індекс інфляції з 06.02.2015 року по 01.03.2015 року) : 365 = 865, 1 грн.;

Також інфляційних збитків на суму 17500 гривень:

70000 (сума боргу) х 1.25 % (середній показник індексів інфляції з 01.01.2013 року по 01.03.2015 року) = 87500 грн. (сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції), 87500-70000=17500 грн.

3 % річних на суму 3969 гривень 86 копійок, порядок розрахунку:

70000 (сума боргу) х 3 % : 365 х 690 (дні заборгованості) = 3969 грн. 86 коп..

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеними та документально підтвердженими факти утворення відповідачем по справі заборгованості за договором позики 24.12.2009 року у сумі 70000 гривень, а також нарахованих 13185 гривень процентів за користування позикою, інфляційних збитків у розмірі 17500 гривень, та 3% річних у розмірі 3969 гривень 86 копійок, в результаті не виконання умов договору позики.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1046 грн. 54 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.10, ст.57, ст.88, ст.11, ст.214, ст.215, ЦПК України, ст. 625, ст.1046, ст. 1047, ст.1048, ст.1049 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування позикою в зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, за договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_1 , виданий 12.02.2002 року Синельниківським МРВУМВС України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму 104 654,86( сто чотири гривні шістсот п'ятдесят чотири) грн..86 коп., яка складається із : заборгованості за договором позики у розмірі 70000( сімдесят тисяч) грн.; процентів за користування позикою у розмірі 13185 ( тринадцять тисяч сто вісімдесят п'ять ) грн..; інфляційніх збитків у розмірі 17500 ( сімнадцять тисяч п'ятсот) грн., та 3% річних у розмірі 3969,86 ( три тисячі дев'ятсот шістдесят дев'ять) грн..86 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_1 , виданий 12.02.2002 року Синельниківським МРВУМВС України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1046( тисяча сорок шість) гривні 54 копійки.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Г. В. Бондаренко