Справа № 161/2788/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Присяжнюк Л.М.
Провадження № 22-ц/773/900/15 Категорія: 81 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Данилюк В.А.,

суддів Подолюка В.А., Киці С.І.

при секретарі Вергуну Т.С.

з участю: представника заявника ОСОБА_2,

державного виконавця Коренги А.А.,

представника стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

24.02.2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою на дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Коренги А.А.

Вказує, що Луцьким міськрайонним судом Волинської області 22.05.2000 року видано виконавчий лист у цивільній справі про стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 06.05.2000 року до досягнення ним повноліття. На його виконання постановою старшого державного виконавця Першого ВДВС Луцького міського управління юстиції від 17.11.2011 року відкрито виконавче провадження № 30032237. Зазначає, що ідентифікаційні коди стягувача та боржника у виконавчому листі не зазначені, що у подальшому потягло за собою низку порушень законодавства та прав ОСОБА_4 Окрім того, зазначені у виконавчому листі, заяві про відкриття виконавчого провадження, постанові про відкриття виконавчого провадження прізвища стягувача та боржника різняться, а жоден документ на підтвердження осіб, які є сторонами виконавчого провадження, до матеріалів виконавчого провадження не долучений. Тобто, на момент відкриття виконавчого провадження зазначені у виконавчому документі прізвища стягувача та боржника відрізнялися від прізвищ, вказаних у заяві про відкриття виконавчого провадження та у постанові про відкриття виконавчого провадження. При цьому будь-які відомості для ідентифікації сторін (ідентифікаційного коду, паспортних даних, адрес проживання тощо) у матеріалах виконавчого провадження відсутні. Зазначене свідчить, що старшим державним виконавцем Коренгою А.А. при відкритті виконавчого провадження не зроблено жодної дії по встановленню осіб, що є сторонами виконавчого провадження, хоча у поданих для відкриття виконавчого провадження документах існували розбіжності в їх прізвищах, які не усунуто до цього часу. Крім того, ОСОБА_4 не отримував, а в матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які документи в підтвердження направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження за адресою його проживання. Ним від моменту розлучення до цього часу у добровільному порядку для утримання сина ОСОБА_6 виділяються кошти, які передаються безпосередньо дружині або сину. Про існування будь-якого судового рішення про стягнення з нього коштів на утримання сина йому нічого невідомо, оскільки у судові органи його жодного разу не запрошували, жодного судового рішення, процесуальних документів з цього приводу він не отримував до цього часу. З огляду на те, що у вищезгаданому виконавчому документі боржником зазначено "ОСОБА_4", жодні зміни у виконавчий документ до цього часу не внесені, усі дії державного виконавця щодо встановлення майнового стану, арешту майна ОСОБА_4 є незаконними у силу вимог Конституції України, Закону України "Про захист персональних даних", Закону України "Про виконавче провадження", "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

Просить з урахуванням уточнених вимог поновити строк для оскарження дій старшого державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Коренги А.А. як такий, що пропущено з поважних причин; дії старшого державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Коренги А.А. щодо відкриття виконавчого провадження № 30032237 та подальшого вчинення у ньому виконавчих дій визнати неправомірними; визнати незаконною та скасувати винесену у виконавчому провадженні № 30032237 постанову старшого державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Коренги А.А. про відкриття виконавчого провадження по стягненню аліментів від 17.11.2011 та зобов'язати Коренгу А.А. винести постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження; зобов'язати старшого державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Коренгу А.А. вжити заходів щодо зняття накладеного на рухоме та нерухоме майно ОСОБА_4 арешту.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2015 року поновлено строк ОСОБА_4 для подання скарги на дії та постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Коренги Альони Андріївни. У задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду в частині відмови в задоволенні скарги, боржник ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій зазначає, що рішення суду не відповідає нормам матеріального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

В даному судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, державний виконавець Коренга А.А., представник стягувача ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечили, представник стягувача ОСОБА_3 вважає, що скаргу подано з порушенням строку, а тому її слід залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із врахуванням наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що наявність помилок у виконавчому листі, прийняття вказаного виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження на підставі вказаного виконавчого листа та заяви стягувача, не можуть бути підставою для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Такий висновок суду не відповідає нормам матеріального права.

Статтею 19 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції чинній на момент винесення постанови) визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. Статтею 18 вищевказаного Закону передбачено вимоги до виконавчого документа.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_8 від 15.11.2011 року про прийняття до примусового виконання дубліката виконавчого листа № 6809, державним виконавцем Коренгою А.А. Першого ВДВС ЛМУЮ було прийнято до виконання та відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № б/н виданого 22.05.2000 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно.

Із копії дубліката виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом від 31.10.2011 року вбачається, що прізвище як стягувача, так і боржника вказано невірно - "ОСОБА_4" (а.с.35).

Як вбачається із постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.11.2011 року у ВП № 30032237, прізвище боржника зазначено як "ОСОБА_4", прізвище стягувача вказано як "ОСОБА_1", вказано адресу проживання боржника АДРЕСА_1 (а.с.36).

Водночас, п. 3.6. Інструкції про проведення виконавчих дій, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 за № 865/4158, яка діяла на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, вбачається, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам статті 19 Закону та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Виконавчі документи, що не відповідають вимогам згаданої статті Закону, а також ті, що повернулися з підприємств, установ, організацій та ін., де провадилися стягнення з заробітку чи інших доходів боржника, як виконані направляються органом державної виконавчої служби до суду чи органу (посадовій особі), що видав даний виконавчий документ. У разі помилкового надходження виконавчих документів (не за територіальністю або підвідомчістю) державний виконавець виносить постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи щодо невідповідності вимогам закону дубліката виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення аліментів з заявника ОСОБА_4, оскільки в даному виконавчому листі були допущені грубі помилки при зазначенні прізвищ як стягувача так і боржника, адреса боржника, а відсутність ідентифікаційних кодів позбавляла можливість ідентифікувати даних осіб. Разом з тим висновок про те, що дана обставина не була підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження є неправильним. Постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною, оскільки виконавчий лист не відповідав вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», що потягло в подальшому порушення прав скаржника. Доводи суду першої інстанції про те, що заявником та його представником не було доведено, які права позивача були порушені при відкритті виконавчого провадження, є безпідставним, оскільки було з'ясовано, що у зв'язку з незаконним винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження було вчинено ряд дій, які безпосередньо порушують особисті та майнові права заявника, зокрема, щодо встановлення майнового стану ОСОБА_4, арешту майна ОСОБА_4, нарахування заборгованості без достатніх підстав, оскільки будь-які докази про те, що до видачі дубліката виконавчого листа проводилося виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_4, відсутні.

Доводи представника стягувача про те, що скарга на дії державого виконавця подана з порушенням строків, а тому скаргу слід залишити без розгляду, є безпідставними, виходячи з наступного.

Із ч. ч. 1-2 ст. 72 ЦПК України вбачається, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Статтею 385 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи, що у матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо надіслання боржнику ОСОБА_4 оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, в той же час, представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 отримала копії матеріалів виконавчого провадження лише 20.02.2015 року, що підтверджується відміткою на супровідному листі від 20.02.2015 року № 4058, суд дійшов правильного висновку, що строк для оскарження дій старшого державного виконавця Першого ВДВС ЛМУЮ Коренги А.А., підлягає поновленню як такий, що пропущений із поважних причин.

Таким чином у зв'язку з невідповідністю висновків суду встановленим обставинам справи та порушенням норм матеріального права ухвала суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні скарги на дії державного виконавця підлягає до скасування з постановленням ухвали про задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, на підставі Закону України "Про виконавче провадження", колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2015 року в даній справі в частині відмови в задоволенні скарги скасувати.

Скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Коренги Альони Андріївни задовольнити.

Визнати дії старшого державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції Коренги Альони Андріївни щодо відкриття виконавчого провадження №30032237 про стягнення аліментів з ОСОБА_4 та подальшого вчинення у ньому виконавчих дій неправомірними.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №30032237 по стягненню аліментів від 17.11.2011 року, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.09.2014 року, постанову про розшук та затримку майна боржника від 03.02.2015 року, постанову доручення про проведення виконавчих дій від 03.02.2015 року в даному виконавчому провадженні.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

судді