Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Управління Служби безпеки України в Одеській області до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування службовим жилим приміщенням, виселення без надання іншого житлового приміщення

за касаційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, поданою через представника ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Одеської області від 26 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року Управління Служби безпеки України в Одеській області (далі - Управління СБУ в Одеській області) звернулося до суду із вказаним позовом, у якому, з урахуванням уточнень, позивач просив визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування службовим жилим приміщенням - двокімнатною квартирою АДРЕСА_1; виселити відповідачів із вказаної квартири без надання іншого жилого приміщення; встановити порядок виконання рішення суду із вказівкою, що рішення є підставою для зняття відповідачів з реєстрації за місцем проживання в АДРЕСА_1.

Позов обґрунтований тим, що на підставі рішення житлово-побутової комісії Управління СБУ в Одеській області від 11 серпня 2010 року ОСОБА_3 як співробітнику Управління СБУ в Одеській області, який знаходився на квартирному обліку у пільговому списку, зі складом сім'ї три особи: він, дружина - ОСОБА_4 та донька - ОСОБА_5, була надана службова двокімнатна квартира АДРЕСА_1 (будівельна адреса після прийняття будинку до експлуатації - АДРЕСА_1).

Наказом голови Служби безпеки України № 556-ОС від 23 червня 2011 року ОСОБА_3 був переведений для подальшого проходження служби в Управління Служби безпеки України в Запорізькій області, рішенням житлово-побутової комісії управління від 03 серпня 2011 року ОСОБА_3 та членів його сім'ї виключено із квартирного обліку Управління СБУ в Одеській області у зв'язку з переводом до іншого місця проходження військової служби.

Позивач вказував, що ОСОБА_3 та члени його сім'ї після переведення для подальшого проходження військової служби до Управління Служби безпеки України в Запорізькій області з червня 2011 року у спірній квартирі не проживають, проте у встановленому порядку не здали службове житло. Згідно довідки від 21 січня 2014 року голови об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ренесанс», що обслуговує АДРЕСА_2 знаходиться у непридатному для постійного проживання стані, потребує проведення додаткових ремонтних робіт, заборгованість за комунальні послуги становить 11 399 грн 19 коп.

Враховуючи викладене, позивач зазначав, що відповідачі з підстав, визначених ч. 1 ст. 71 ЖК Української РСР, втратили право користування спірним службовим жилим приміщенням та підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 листопада 2014 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2014 року та ухвалено нове про часткове задоволення позову.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із службового житлового приміщення Управління Служби безпеки України в Одеській області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення.

Зазначено, що рішення є підставою для зняття ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з реєстраційного обліку з службового житлового приміщення Управління Служби безпеки України в Одеській області, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в особі свого представника, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просять скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що на підставі рішення житлово-побутової комісії Управління СБУ в Одеській області від 11 серпня 2010 року ОСОБА_3 як співробітнику Управління СБУ в Одеській області, який знаходився на квартирному обліку у пільговому списку, зі складом сім'ї три особи: він, дружина - ОСОБА_4 та донька - ОСОБА_5, була надана службова двокімнатна квартира АДРЕСА_1 (будівельна адреса після прийняття будинку до експлуатації - АДРЕСА_1).

10 грудня 2010 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради було видано ОСОБА_3 ордер № 1938 серії ПР на склад сім'ї із 3-х осіб на право заняття службового приміщення жилою площею 48 кв.м, що складається з 2-х кімнат в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_1.

Наказом Голови Служби безпеки України від 23 червня 2011 року № 556-ОС ОСОБА_3 був переведений для подальшого проходження служби в Управління Служби безпеки України в Запорізькій області (а. с.14).

Рішенням ЖПК Управління від 03 серпня 2011 року ОСОБА_3 зі складом сім'ї 3 особи виключено з квартирного обліку УСБУ в Одеській області у зв'язку із його переведенням для подальшого проходження служби в УСБУ в Запорізькій області (а. с. 9).

Наказом начальника УСБУ в Одеській області № 280-ос від 27 жовтня 2012 року ОСОБА_3 був виключений із списків особового складу Управління у зв'язку із переведенням для подальшого проходження служби в Управління Служби безпеки України у Запорізькій області.

Наказом Голови СБУ № 632-ос від 06 червня 2013 року ОСОБА_3 звільнено з військової служби у запас за станом здоров'я, та наказом УСБУ в Запорізькій області №270-ос від 14 червня 2013 року виключено зі списків Управління (а. с. 99).

Відповідно до протоколу засідання житлово-побутової комісії Центрального управління СБУ від 19 вересня 1997 року № 17, співробітнику ГУ БКОЗ СБУ ОСОБА_3 зі складом сім'ї 3 особи було надано для постійного проживання трикімнатну квартиру АДРЕСА_3. Відповідно до свідоцтва про право власності від 21 листопада 2001 року № 30656 вказана квартира перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

На підставі абзацу 4 пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Відповідно до п. п. 3, 9, 20, 21 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, у разі переміщення військовослужбовців по службі, пов'язаного з переїздом в іншу місцевість, службові житлові приміщення, які вони займали за попереднім місцем служби, підлягають звільненню, якщо інше не передбачено законодавством (п. 9).

Військовослужбовець та члени його сім'ї зобов'язані вивільнити займане ними службове житлове приміщення у разі одержання або придбання житла для постійного проживання (п. 20).

При звільненні з військової служби військовослужбовець підлягає виселенню із службового житлового приміщення з усіма членами сім'ї, якщо інше не передбачено законодавством (п. 21).

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом

для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах

норм, встановлених законодавством (п. 3).

За змістом ст. 125 ЖК України без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено:

сім'ї військовослужбовців; осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як

десять років.

Згідно п. 5.20. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Служби безпеки України від 06 листопада 2007 року № 792, зі службових житлових приміщень без надання іншого

житлового приміщення не може бути виселено зокрема сім'ї військовослужбовців, осіб, які мають вислугу або стаж роботи в СБ України не менш як десять років.

Наведеними нормами ст. 125 ЖК України та п. 5.20. Інструкції розуміється не менше 10 років (календарних) сумарного строку перебування на військовій службі незалежно від адміністративно-територіальної одиниці її проходження.

У спірних правовідносинах, в яких ОСОБА_3 прослужив на військовій службі більше 25 років, набув статусу ветерана військової служби, апеляційний суд неправильно застосував вказані положення, беручи для обрахунку десятирічного строку за ст. 125 ЖК України лише період виконання ОСОБА_3 військового обов'язку в УСБУ в Одеській області (із 19 квітня 2010 року по 23 червня 2011 року).

З урахуванням викладеного, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, подану через представника ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 26 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко