Провадження № 2/537/1104/2015
Справа № 537/3381/15-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.11.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О.,
при секретарі Храменковій О.В.,
за участі позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої 29.07.2014 року дружини, ОСОБА_3
В обґрунтування вимог вказав, що 29.07.2014 року померла його дружина, ОСОБА_3, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з кооперативної квартири АДРЕСА_1. Квартира є кооперативною, останній внесок сплачено у 1991 році. Спадкоємцями після померлої є він та її син від першого шлюбу, відповідач ОСОБА_2 В установлений строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно.
В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з»явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, де вказані вимоги підтримав, розгляд справи просив проводити без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, заперечень проти позову не надіслав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку, встановленому законом.
Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, надіслав суду заяву, де просить розглянути справу без його участі.
Треті особи реєстраційна служба Кременчуцького МУЮ та об»єднання співвласників багатоквартирного будинку № 62 до судового засідання своїх представників не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого відповідача від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, та за відсутності позивача і наявності його згоди на заочний розгляд справи, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст.ст.1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1 ст.1220 ЦПК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
В силу ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1223 цього Кодексу право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Стаття 1258 цього Кодексу встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно з ст. 1261 ЦПК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина та приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_4 була заведена спадкова справа щодо майна померлої.
Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після померлої дружини ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва серії І-КЕ № 131913 про шлюб, укладений 21.03.1997 року.
Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.03.2015 року заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 крім чоловіка померлої, ОСОБА_1, подав її син ОСОБА_2 Інших спадкоємців у спадковій справі немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно та відсутністю реєстрації права власності на квартиру за померлою.
Таким чином, судом встановлено відсутність можливості оформлення права на спадщину позивачем у нотаріальній конторі на ? частку квартири АДРЕСА_2 без вирішення спору в судовому порядку.
Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
В силу ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна.
Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про власність», чинного на час виникнення права власності, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.
Пунктом 5-1 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 18.09.1987 року "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи" роз»яснено, що згідно із ст.15 Закону України "Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.
Аналогічні розяснення з цього приводу містить п. 8 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за змістом якого, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.
Як встановлено судом 10.01.1984 року ОСОБА_3 отримала ордер № 1267 на право зайняття з сім»єю квартири АДРЕСА_2. Ордер видано на підставі рішення виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів від 30.12.1983 року.
Зібраними в справі доказами, а саме, довідкою ОСББ № 62 від 15.06.2015 року підтверджується, що внески за квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_3 сплатила, перший внесок був виплачений у 1984 році в сумі 3739,93 крб., останній у 1991 році в сумі 5482,07 крб.
За приписом ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про належність вказаної квартири до обєктів спадщини після померлої ОСОБА_3, а тому у позивача є право на її успадкування.
Відповідно до ст. 1267 цього Кодексу частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Доказів щодо наявності між спадкоємцями за законом угод про поділ спірного майна суду не надано.
Згідно ст. 1278 ЦПК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.
Оскільки після померлої ОСОБА_3 спадкоємцями за законом першої черги є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, угоди про поділ спірного майна між спадкоємцями немає, їх частки у спадщині є рівними.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої 29.07.2014 року дружини, ОСОБА_3
Керуючись ст.ст. 3, 8, 15, 60, 88, 212, 213, 215, 218, 224, 226, 228 ЦПК України, ст.ст. 392, 328, 1216-1218, 1220-1223, 1261-1270, 1236, 1258, 1278, 1296 ЦК України, п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику в справах про спадкування», суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої 29.07.2014 року ОСОБА_3.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: С.О.Фадєєва
Повний текст рішення виготовлено 01.12.2015 року.