Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2754/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Доповідач Потапенко В. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.11.2015 Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого-судді - Потапенка В.І.

суддів - Суржика М.М. , Чорнобривець О.С.

секретар - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2015 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА :

11.06.2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у сумі 150000.00 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 40 000,00 грн., в іншій частині позову відмовлено, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 350,00 грн.

У апеляційній скарзі Державне підприємство «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» просило скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2015 року та постановити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог , заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог , з підстав передбачених ст. 309 ЦПК України.

Задовольняючи частково позов , суд першої інстанції помилково послався на ст. 23 ЦК України, як на правову підставу для задоволення позову , не врахувавши при цьому , що спірні правовідносини виникли з трудових правовідносин , а тому вони регулюються ст. 237-1 КЗ пП України і доводи апеляційної скарги у цій частині є обгрунтованими.

Апеляційний судом встановлено, що відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 12.08.1993 року, ОСОБА_2 у період з 21.05.2002 року по 18.07.2014 року працював на різних посадах Інгульської шахти ДП «Схід ГЗК» і його загальний стаж в умовах впливу шкідливих факторів складає 10 років, 10 місяців та 23 дні, та був внаслідок стану здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи , п.2 ст. 40 КЗпП України. ( ас. 14-19)

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання Українського Науково-дослідного інституту промислової медицини, позивачу встановлено професійний характер захворювання 09.04.2015 року.

Згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 28.05.2015 року, затвердженого начальником Маловисківського міжрайонного управління ГУ Держсанепідслужби України в Кіровоградській області А..П. Оперчук , професійне захворювання в позивача ОСОБА_2 виникло внаслідок роботи в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці, обумовлених технологічним процесом на Інгульської шахти ДП «Схід ГЗК» . ( ас. 9-11)

Причиною виникнення професійних захворювань, відповідно до вказаного акту є несвоєчасне з боку ДЗ «СМСЧ № 19 МОЗ України» виявлення ранніх ознак хронічних профзахворювань у позивача. Заключні акти за результатами періодичних медичних оглядів працівників не містили рекомендацій щодо оздоровчих заходів.( ас. 4-8)

У відповідності до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 863672 від 09.06.2015 року, позивачу встановлено третю групу інвалідності з 08.06.2015 року, причина інвалідності: професійне захворювання.( ас.12)

Ступінь втрати позивачем професійної працездатності у відсотках склав 60% з 08.06.2015 року, про що свідчить довідка про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серії 10 ААА № 251883 від 09.06.2015 року, видана обласною МСЕК № 2.( ас. 13)

З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини регулюються ст. 153, 237№ КЗпП України.

Доводи апеляційної скарги щодо не встановлення вини відповідача , не доведення порушення відповідачем вимог законодавства з охорони праці, причинний зв'язок між шкодою і протиправним діянням відповідача в її заподіянні спростовуються наступним.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачається відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"(зі змінами) надано роз'яснення про те, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як встановлено апеляційний судом ОСОБА_2 втратив працездатність у зв'язку з професійним захворюванням, яке виникло внаслідок роботи в особливо важких та особливо шкідливих умовах праці, обумовлених технологічним процесом на Інгульської шахти ДП «Схід ГЗК».

Причиною виникнення професійного захворювання зазначено як несвоєчасне з боку ДЗ «СМСЧ» № 19 МОЗ України» виявлення ранніх ознак хронічних захворювань у ОСОБА_2, так і в результаті дії негативних виробничих факторів під час виконання ним трудових обов'язків - перевищення запиленості повітря робочої зони, невідповідність нормам температурного режиму робочої зони, перевищення рівня вологості та рухомості повітря, перевищення рівня шуму, що свідчить про те, що відповідач як роботодавець не забезпечив безпечних умов праці, гігієнічних регламентів та нормативів а тому зобов'язаний відшкодувати позивачу завдану ушкодженням здоров'я моральну шкоду. ( ас. 6- 7 )

Обґрунтовуючи позов , ОСОБА_2 зазначив, що з причини отримання ним професійних захворювань він зазнає моральних страждань внаслідок фізичного болю хребта, м'язів та суглобів, навіть уночі не може спокійно спати. Внаслідок порушення нормального життєвого ритму та відсутності відпочинку, став роздратованим, неврівноваженим.

При визначенні розміру відшкодування завданої моральної шкоди, апеляційний суд згідно ст.237-1 КЗпП України враховує наведені позивачем конкретні обставини, що свідчать про його моральні страждання, їх глибину та тривалість, значне погіршення стану здоров'я, тяжкість і істотність вимушених змін у житті після встановлення йому ІІІ групи інвалідності та втрати 60 % працездатності внаслідок професійного захворювання, яке виникло через роботу протягом тривалого часу в особливо важких та шкідливих умовах праці, характер порушення прав позивача.

Ураховуючи наведене, практику Європейського суду з прав людини щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, положення ст. 3 Конституції України, згідно якої найвищою соціальною цінністю України є людина, її життя і здоров'я, колегія суддів вважає, що з ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ОСОБА_2 у відшкодування заподіяної моральної шкоди підлягає стягненню 20 000 грн.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Такий висновок колегії Суддів об'єктивно узгоджується з правовою позицією , викладеною в ухвалі ВССУ від 30.10.2013 року ( справа за позовом ОСОБА_4 до ДП СХІД ГЗК».

Інші доводи апеляційної скарги є також безпідставними та не грунтуються на вимогах закону.

Враховуючи вище наведене , колегія суддів дійшла висновку , що судом першої інстанції постановлено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції , не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст. 153, 237№ КЗпП України, ст. 303, п.2 ч. 1 ст. 307, п.4 ч.1 ст.309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.10.2015 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000,00 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», на користь держави судовий збір у сумі 243,60 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий-суддя:

Судді: