Провадження № 22-ц/780/3415/15 Доповідач у 2 інстанції Антоненко В. І.
Категорія 18 02.06.2015
УХВАЛА

Іменем України

02 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Касьяненко Л.І., Голуб С.А.,

за участю секретаря - Ромашини І.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Даніель» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2015 року у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Даніель» до ОСОБА_2 про встановлення факту нікчемності договору банківського вкладу, визнання недійсним нікчемний договір банківського вкладу та визнання відсутнім права на відшкодування коштів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року позивач - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «Комерційний банк «Даніель» звернувся до суду з вказаним позовом про визнання недійсним нікчемного договору банківського вкладу, мотивуючи тим, що 16 січня 2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Даніель» було укладено договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т- 42701, за яким розміщено вклад з 16 січня 2014 року по 15 лютого 2014року. В цей же день постановою Правління НБУ від 16 січня 2014року № 14 банк був віднесений до категорії неплатоспроможних і саме з цього дня Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «Комерційний банк «Даніель» розпочав процедуру здійснення тимчасової адміністрації банку. З 15 квітня 2014року відповідно до постанови НБУ №217 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Даніель» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 16 квітня 2014 року №29 про початок процедури ліквідації банку, призначення уповноваженої особи починаючи з 17-30год. 16 квітня 2014 року по 15 квітня 2015 року. Посилаючись на те, що укладений договір банківського вкладу є нікчемним, так як укладений з порушеннями Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», повноваження органів управління банку та органів контролю призупинилися з дня прийняття постанови НБУ від 16 квітня 2014року №14, у день укладення оспорюваного договору початок операційного часу банку становив з 09-15год. кінець 16-30год., початок після операційного часу становив з 16-30 год. до 17-45 год., наказів банку про продовження післяопераційного часу не видавалося, а фінансова операція була здійснена о 21-50год. 16 січня 2014року, а тому договір банківського вкладу є недійсним (нікчемним).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ КБ «Даніель» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 16 січня 2014 року між ПАТ «Комерційний банк «Даніель» та ОСОБА_2 був укладений договір банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т- 42701, за яким розміщено вклад з 16 січня 2014 року по 15 лютого 2014 року, а саме: грошові кошти в національній валюті у сумі 190200грн.. Постановою Правління НБУ від 16 січня 2014року № 14 банк був віднесений до категорії неплатоспроможних, у банку було розпочато процедуру здійснення тимчасової адміністрації з 17 січня 2014 року та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд обгрунтовано виходив з положень ст. ст. 203, 204, 215, 2016, 526, 626, 629 ЦК України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та прийшов до правильного висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів для визнання договору недійсним.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З матеріалів справи вбачається, що договір банківського вкладу ОСОБА_2 та ПАТ «Комерційний банк «Даніель» було укладено 16 січня 2014 року в письмовій формі, внесення грошових коштів підтверджено квитанцією № 26155 від 16 січня 2014 року.

Постановою Правління Національного банку України №14 від 16 січня 2014року ПАТ «КБ «Даніель» віднесено до категорії неплатоспроможних банків.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1 від 16 січня 2014 року «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» розпочато процедуру здійснення тимчасової адміністрації банку, яку було запроваджено з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 рік. А також цим рішенням надано вказівку забезпечити розміщення інформації про запровадження тимчасової адміністрації в мережі Інтернет на сторінці Фонду та у газеті «Урядовий кур»єр», газеті «Голос України».

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку. Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Відповідно до ст.2 Закону визначено Тимчасову адміністрацію - як процедуру виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим законом. Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим законом, виконує дії з забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Статтею 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Так, згідно з рішенням №1 від 16 січня 2014 року виконавчої дирекції Фонду «Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації» процедуру виведення банку з ринку та здійснення у ньому тимчасової адміністрації розпочато з 17 січня 2014 року по 16 квітня 2014 року. Уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію призначено Ожга Є.В., який приступає до виконання обов»язків з 17 січня 2014 року.

Тому, суд першої інстанції вірно встановив, що відсутні підстави вважати, що договір банківського вкладу є нікчемним в силу ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки сама по собі необізнаність вкладника про прийняття відносно банку рішення щодо його діяльності, які не були належним чином доведені до відома громадян станом на 16 січня 2014 року, не може бути підставою для покладення на вкладника ризику за наслідками дій працівників банку.

Також позовна вимога позивача щодо визнання не належним ОСОБА_2 права на відшкодування вкладу за рахунок Фонду гарантування вкладів за договором банківського вкладу «Швидкий прибуток» № Т-42701 від 16 січня 2014 року не є способом захисту цивільних прав.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером правовідносин, що виникли між сторонами та застосував до них відповідні норми права.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав до його скасування при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Даніель» відхилити, а рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: