Справа № 639/1831/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Жовтневий районний суд м. Харкова

У складі: головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення у здійсненні власних прав в житловій частині будинку в використанні конкретних приміщень, суд

ВСТАНОВИВ :

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів та просять постановити рішення, на підставі якого визначити позивачу ОСОБА_1 в здійсненні його власних прав у житловій частині будинку домоволодіння по АДРЕСА_1 в використанні приміщень загальною площею 95,2 кв.м,з яких житлові кімнати площею 75,0 кв.м і допоміжні приміщення площею 20,2 кв.м, які зазначені у технічному паспорті цифрами ІV (коридор -6,2 кв.м), 3-2 (житлова - 10,3 кв.м), 3-3 (кухня - 6,1 кв.м), 3-4 (житлова - 6,7 кв.м), 3-5 (житлова - 14,6 кв.м), 3-6 (житлова - 23,1 кв.м), 3-7 (коридор - 6,7 кв.м), 3-8 (коридор - 1,2 кв.м), 3-9 (житлова - 20,3 кв.м); визначити позивачу ОСОБА_2 в здійсненні його власних прав у житловій частині будинку домоволодіння по АДРЕСА_1 в використанні приміщень загальною площею 28,5 кв.м, з яких ІІІ (тамбур - 2,1 кв.м), 2-2 (кухня - 8,4 кв.м), 2-3 (ванна - 4,0 кв.м), 2-4 (житлова - 14,0 кв.м).

Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що домоволодіння АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить: ОСОБА_3 - 12/100 часток, ОСОБА_4 - 18/100 часток, ОСОБА_5 - 18/100 часток, ОСОБА_1 - 39/100 часток, ОСОБА_2 - 13/100 часток.

Житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 252,4 кв.м, складається з житлової частини, площею 210,4 кв.м, з якої 149,2 кв.м приходиться на житлові кімнати і 61,2 кв.м на допоміжні приміщення, а також із нежитлової частини - підсобні приміщення підвалу літ. «Ап», загальною площею 42,0 кв.м.

Надвірна будівля вбиральня літ. «Г» знаходиться в користування відповідачів. Допоміжні приміщення підвал літ. «Ап», погреб літ. «В», огорожа №1 і ворота знаходяться в загальному користуванні.

Між співвласниками фактично склався порядок користування приміщеннями в житловій частині будинку.

Відповідач ОСОБА_3 в житловій частині будинку користується приміщеннями загальною площею 31,9 кв.м, житловою площею 20,6 кв.м та допоміжними, які зазначені у технічному паспорті домоволодіння цифрами І-VІІ (тамбур - 1,0 кв.м), 1-1 (кухня - 7,7 кв.м), 1-2 (коридор - 2,6 кв.м), 1-3 (житлова - 7,0 кв.м), 1-4 (житлова - 13,6 кв.м).

Позивачі визнають за ОСОБА_3 право на ці приміщення та на них не претендують.

У відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у спільному користуванні житлової частини будинку знаходяться приміщення загальною площею 54,8 кв.м, з яких житлова площа 39,6 кв.м, що зазначена у технічному паспорті цифрами V (тамбур - 3,1 кв.м), VІ (коридор - 3,8 кв.м), VІІ (комора - 1,0 кв.м), VІІ (санвузол - 0,9 кв.м), 4-4 (кухня - 6,4 кв.м), 4-5 (житлова - 9,5 кв.м), 4-6 (житлова - 14,9 кв.м), 4-7 (житлова - 12,4 кв.м), 4-8 (житлова - 2.8 кв.м).

Позивачі приміщення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 визнають за ними і на них не претендують.

Позивач ОСОБА_1 в житловій частині будинку користується приміщеннями загальною площею 95,2 кв.м, з яких житлові кімнати площею 75,0 кв.м, допоміжні приміщення - 20,2 кв.м, які зазначені у технічному паспорті цифрами ІV (коридор -6,2 кв.м), 3-2 (житлова - 10,3 кв.м), 3-3 (кухня - 6,1 кв.м), 3-4 (житлова - 6,7 кв.м), 3-5 (житлова - 14,6 кв.м), 3-6 (житлова - 23,1 кв.м), 3-7 (коридор - 6,7 кв.м), 3-8 (коридор - 1,2 кв.м), 3-9 (житлова - 20,3 кв.м).

Договором купівлі-продажу від 21.01.2009 року передбачено, що 95,2 кв.м, з яких 75,0 кв.м житлові кімнати переходять у власність ОСОБА_1

Позивач ОСОБА_2 в житловій частині будинку користується приміщеннями загальною площею 28,5 кв.м, з яких ІІІ (тамбур - 2,1 кв.м), 2-2 (кухня - 8,4 кв.м), 2-3 (ванна - 4,0 кв.м), 2-4 (житлова - 14,0 кв.м).

У кожного із співвласників існує окремий вхід до приміщень житлової частини будинку, якою вони користуються.

У відповідності до вимог ст.ст. 3, 10, 11 ЦПК України, ч.1 ст. 16 ЦК України позивачі просять захистити їх права та винести по справі рішення.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_6 заявлений позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, з підстав які викладені у рішенні вище.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 заперечував та пояснив, що раніше судом розглядався позов ОСОБА_1 про виділ часток у спірному домоволодіння, по даній справі була проведена експертиза, однак даний позов було залишено без розгляду. Відповідач вважає, що на даний час виділ часток у домоволодінні не можливий, оскільки між співвласниками не вирішено питання щодо користування підвалом. Крім того, позивачами побудова прибудова, яка збільшую площу.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 не визнала, надала письмові заперечення, в яких зазначила, що на даний час розглянути питання, які визначені у позовній заяві не можливо, оскільки починаючи з літа 2012 року і до теперішнього часу позивачі ремонтують частину будинку, роблять перепланування та реконструкцію житлових приміщень. Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, наданий до суду, було виготовлено станом на 26.06.2012 року. Таким чином, зараз фактичний розподіл приміщень не відповідає даним, наведеним у позовній заяві та технічному паспорту.

Крім того, восени 2014 року позивачами було демонтовано дерев'яний тамбур ІІІ (2,1 кв.м) та відбудовано нове приміщення з цегли, площа якого значно більше даних, що вказані у технічному паспорті. Згідно листа Департаменту ДАБІ у Харківській області від 06.01.2015 року № 7/20-Ко-39 дозволу на відбудову нового приміщення у позивачів немає.

Також відповідач зазначає, що у позовній заяві підвал літ. «Ап» визначено як площа загального користування, що також не відповідає дійсності, оскільки історично і фактично підвал знаходиться у власності відповідачів 1,2, і на теперішній час це є спірною територією. Вбиральня літ. «Г» не визначена в позовній заяві, як площа загального використання, хоча фактично відсутні документи про інший стан речей.

Отже, відповідач вважає, що позивачами було надано суду інформацію, що не є дійсною та порушує права власності відповідачів, оскільки відбудоване приміщення змінило загальну площу домоволодіння, та частковий розподіл, який не визначено між співвласниками (відсутні виділення часток домоволодіння в натурі та право власності на земельну ділянку).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим, враховуючи думку сторін, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у його відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як було встановлено в судовому засіданні, і проти цього не заперечували сторони, домоволодіння АДРЕСА_1 на праві власності належить: ОСОБА_3 - 12/100 часток, ОСОБА_4 - 18/100 часток, ОСОБА_5 - 18/100 часток, ОСОБА_1 - 39/100 часток, ОСОБА_2 - 13/100 часток.

Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюються співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яке відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Сторони в судовому засіданні пояснили, що фактично між співвласниками вищезазначеного домоволодіння склався певний порядок користування житловими приміщеннями, однак виділа у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності не було.

Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі із майна, що є у спільній частковій власності.

Аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, то він може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників і технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 3 квітня 2013 р. у справі №6 -12цс13).

Однак, представник позивачів в судовому засіданні зазначив, що позивачі звертаючись до суду з даним позовом не просять виділити їх частки в натурі із майна, що є у спільній частковій власності, а просять саме визначитися у здійсненні власних прав в житловій частині будинку у використанні конкретних приміщень, зазначивши при цьому, що фактично між всіма співвласниками вищезазначеного будинку склалася та існує домовленість про порядок користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Суд, даючи оцінку вищезазначеному вважає, що звертаючись до суду з позовом про визначення у здійсненні власних прав в житловій частині будинку у використанні конкретних приміщень, фактично позивачами ставиться питання про виділ у натурі їх часток із майна, що є у спільній частковій власності у домоволодінні по АДРЕСА_1.

Оскільки позивачами не вірно обраний спосіб захисту своїх прав, суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 356, 358, 364, 379, 380 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення у здійсненні власних прав в житловій частині будинку в використанні конкретних приміщень - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні у той же строк з моменту одержання його копії.

Суддя В. В. Труханович