У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Сумської області від 03 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину домоволодіння та земельних ділянок,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила виселити ОСОБА_2 з житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати відповідача знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а в разі невиконання вимог суду зобов'язати Управління ДМС у Сумській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, посилаючись на те, що вона не має можливості в повній мірі розпоряджатись належним їй майном.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, в якому остаточно просив визнати за ним право власності 9/100 частини вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та на 9/100 частини приватизованої земельної ділянки площею 0,38 га, посилаючись на те, що за час проживання в спірному будинку з 1989 року його вартість істотно збільшилась.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 05 серпня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 7/100 частини домоволодіння: житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 90,2 кв. м, житловою площею 56,7 кв. м, кухню літ. «Б», гараж літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», комору літ. «Ж», баню з галереєю літ. «З», веранду літ. «Х», вбиральню літ. «К», сарай літ. «Л», сарай літ. «М», навіс літ. «П», погріб літ. «п/г», саж літ. «Р» та огорожу №№ 1-5, загальною вартістю 300 870 грн на суму 22 262 грн 50 коп. та на 7/100 частини земельних ділянок загальною площею 0,44, з них 0,31 га - ріллі, 0,07 га - під забудову та 0,06 га - ріллі, загальною вартістю 54 706 грн 06 коп. на суму 3 843 грн 42 коп., а всього на загальну суму 26 105 грн 92 коп., які розташовані в АДРЕСА_1.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 03 листопада 2015 року рішення Сумського районного суду Сумської області від 05 серпня 2015 року в частині позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 9/100 частини домоволодіння та земельних ділянок скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю.

Виключено з мотивувальної частини рішення Сумського районного суду Сумської області від 05 серпня 2015 року висновок про відмову у виселенні та знятті з реєстраційного обліку ОСОБА_2 у зв'язку з набуттям ним права власності на частину спірного домоволодіння.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на частину домоволодіння та земельних ділянок та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову у відповідності до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, правильно дійшов висновку, що поліпшення в самому будинку є незначними, фактично зводяться до поточного ремонту, а тому ці поліпшення не потягли до збільшення корисної площі, відтак їх не можна визнати суттєвими.

Доводи скарги висновки суду не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення апеляційного суду Сумської області від 03 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про виселення та зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на частину домоволодіння та земельних ділянок.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов