Справа № 344/3345/15-ц
Провадження № 2/344/2828/15

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2015 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Мелещенко Л.В.

секретаря Гречун Т.Б.

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача Григорчука О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення з публічної служби, -

В С Т А Н О В И В:
05 березня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення з публічної служби. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення на публічній (військовій) службі. Позивач вважає, що внаслідок протиправних дій та рішень відповідача йому була завдана шкода, яка виразилася в тому, що позивач був позбавлений права на працевлаштування та отримання грошового забезпечення. 24 лютого 2014 року наказом Командувача сухопутних військ Збройних Сил України за № 83 позивач поновлений на військовій службі та призначений на посаду начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла Івано-Франківського обласного військового комісаріату. 26 березня 2014 року позивач допущений до посади наказом Івано-Франківського обласного військового комісара. За таких обставин позивач просить стягнути 115 500,00 грн. грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

У судовому засіданні представник позивача та позивач наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання з`явився, заперечував проти задоволення позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2013 року по справі № 876/10655/13 скасовано постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 червня 2013 року у справі № 2а-1677/12 та прийнято нову постанову про задоволення позовних вимог, поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірним та скасування наказу Командувача сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) за № 190 від 04.05.2012 року, визнаний протиправним та скасований наказ Командувача сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) за № 190 від 04.05.2012 року в частині звільнення ОСОБА_1 з військової служби, визнаний протиправним та скасований наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.05.2012 року за № 91 (по стройовій частині) про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та усіх видів забезпечення, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника служби захисту інформації Івано-Франківського обласного військового комісаріату (а.с. 2-3).

24 лютого 2014 року наказом Командувача сухопутних військ Збройних Сил України за № 83 позивач поновлений на військовій службі та призначений на посаду начальника інформаційно-телекомунікаційного вузла Івано-Франківського обласного військового комісаріату оперативного командування «Північ», ВОС-1212003 (а.с. 4).

27 березня 2014 року ОСОБА_1 поновлений на військовій службі (а.с. 6).

Згідно довідки-розрахунку, грошове забезпечення майора ОСОБА_1 за весь час вимушеного прогулу за період з 22 травня 2012 року по 26 березня 2014 року з урахуванням обов`язкових платежів, що підлягають утриманню згідно чинного законодавства України, становить 86 962,97 грн. (а.с. 71).

Відповідно до ст. 129 Конституції України, одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів .

У відповідності до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

П. 2 ст. 8 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що у разі поновлення на військовій службі (посаді) орган, який прийняв рішення про таке поновлення, одночасно вирішує питання про виплату військовослужбовцю матеріального і грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді, які він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (переміщення).
Судом встановлено, що позивач був поновлений на роботі 27 березня 2014 року, період з 22 травня 2012 року по 26 березня 2014 року є вимушеним прогулом, грошове забезпечення за період вимушеного прогулу позивачу не сплачено.

Доводи представника відповідача про те, що деякі складові грошового забезпечення, зокрема надбавка за виконання особливо важливих завдань та інше, підлягають сплаті лише у випадку виконання певної роботи, а оскільки позивач з 22 травня 2012 року по 26 березня 2014 року не працював, тому не має право на ці надбавки, не заслуговують на увагу, оскільки у зв`язку з незаконним звільненням позивач не мав можливості працювати.

Таким чином, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення з публічної служби підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача належить стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 86 962,97 грн. з урахуванням обов`язкових платежів, що підлягають утриманню згідно чинного законодавства України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 8 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 77, 169, 197, 209, 212-214, 218, 222, 223, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення з публічної служби задовольнити частково.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 22 травня 2012 року по 26 березня 2014 року внаслідок незаконного звільнення з публічної служби у сумі 86 962,97 грн. (вісімдесят шість тисяч дев`ятсот шістдесят дві грн. 97 коп.) з урахуванням обов`язкових платежів, що підлягають утриманню згідно чинного законодавства України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені, підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 12 червня 2015 року.

Повний текст рішення суду виготовлений 16 червня 2015 року.

Суддя Л.В. Мелещенко