Номер провадження: 22-ц/785/6052/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів Парапана В.Ф., Панасенкова В.О.,

при секретарі Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 22 травня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановила:

До Ананьївського районного суду Одеської області звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Позивач вказує на те, що з 09 жовтня 1993 року по 22 червня 2012 року вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_3 Шлюб розірвано в судовому порядку.

У них виникла потреба в поділі спільного майна. Поділу підлягає житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в м. Ананьїв, Одеської області, вул. Пролетарська, 95, в котрому вони мешкали, але після розірвання шлюбу відповідач її з дітьми вигнав з будинку і вони фактично знаходяться на вулиці. Житловий будинок з господарськими будівлями вони з відповідачем придбали на його ім'я в 2004-2005 році, тобто в шлюбі. Оригінал договору купівлі-продажу знаходиться у відповідача і він відмовляється надати його для приєднання до справи.

Таким чином вона має право на поділ спільного житлового будинку з господарськими будівлями. Її доля в ньому складає 1/2 частину або 40722 гривні 50 копійок його вартості.

В склад сімї, крім неї з відповідачем, входять ще двоє їх дітей, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька Уляна, ІНФОРМАЦІЯ_2. Тому вона хотіла б, щоб її були виділені з житлового будинку в окрему квартиру кухня 2, і дві кімнати за номерами 1-2 і 1-3, з облаштуванням окремого входу з двору в кухню, а також щоб її були виділені погріб з навісом і металеві ворота.

Поділу також підлягає їх спільне майно, домашнє обладнання та меблі згідно акту. Всього цього майна у них на 19 800 гривень. В числі цього майна є легковий автомобіль „Москвич", державний номерний знак 372 -23 ОЕ та автомобільний причіп 1992 року, випуску обліковий номер 00006492. їх вартість на її погляд складає 4000 гривень, автомобіль та 2000 причіп, а всього 6000 гривень. Ці транспортні засоби зберігаються у відповідача. Правовстановлюючі документи на них також знаходяться у нього і він їх надати відмовився.

Загальна вартість майна, котре підлягає поділу, складає 101045 гривень і доля кожного з них складає 50522 гривень 50 копійок.

Просить поділити між нею та відповідачем їх житловий будинок з господарськими будівлями загальною вартістю 81445 гривень, розташований в м. Ананьїв, Одеської області, вул. Пролетарська, 95, виділивши їй 1/2 частину загальною вартістю 40722 гривні 50 копійок, за варіантами судової будівельно-технічної експертизи.

А також поділити між ними інше їх спільне майно, виділивши її холодильник вартістю 2000 гривень, пральну машину вартістю 600 гривень, м'який меблевий куточок вартістю 1000 гривень, стіл письмовий вартістю 300 гривень, гарнітур-спальню вартістю 2000 гривень, мопед вартістю 1000 гривень та причіп автомобільний вартістю 2000 гривень, а всього на суму 8900 гривень, залишивши відповідачу автомобіль «Москвич» вартістю 4000 гривень, стінку меблеву вартістю 2000 гривень, пилосос вартістю 300 гривень, мотоблок вартістю1500 гривень, телевізор вартістю 1000 гривень, гідрофор вартістю 700 гривень, два килими по 200 гривень кожний, ванну вартістю 1000 гривень, а всього на загальну суму 19800 гривень.

Різницю в долях після такого поділу компенсувати в грошовому вираженні.

Позивач ОСОБА_2 та її представник в ході судових засідань підтримали позовні вимоги із урахуванням проведеної по справі експертизи посилаються на те, щоб їй виділи по варіанту поділу будинку - 1 квартиру, а відповідачу - 2, враховуючи її сімейний стан, вказане у позові майно і витрати.

Відповідач в ході судового розгляду надав пояснення та вважає за доцільне виділи йому 1 квартиру, а позивачці-2 квартиру, з урахуванням того, що він на даний час зробив там ремонтні роботи та переобладнання і згоден в рахунок компенсації віддати позивачу все інше майно вказане у позові.

Рішенням суду позов задоволений частково.

Визнано право спільної сумісної власності подружжя на майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та виділено ОСОБА_2 по житловому будинку літ. «А.а,а1,а2»: кімнату 1-4 площею 26,9 кв.м., вартістю 56954 гривні; коридор 1 площею 5.6 кв.м. вартістю 5171 гривня; санвузол 111 площею 6,4 кв.м. вартістю 5910 гривень. Дворову вбиральню літ. «Г» вартістю 219 гривень; огорожу №4 (частину) вартістю 4993 гривні; вимощення 1 (1/2 частину) вартістю 1182 гривні; колодязь 1 (1/2 частину) вартістю 675 гривень. Всього на суму 77078 гривень, що складає 46/100 частин нерухомого майна по вул. Пролетарській, буд. №95 в м. Ананьїв Одеської області.

Також виділено ОСОБА_2 рухоме майно, а саме: холодильник вартістю 2000 гривень; пральну машинку вартістю 600 гривень; м'який меблевий куточок вартістю 1000 гривень, стіл письмовий вартістю 300 гривень, гарнітур-спальню вартістю 2000 гривень, мопед вартістю 1000 гривень, причіп автомобільний вартістю 2000 гривень, автомобіль марки «Москвич» вартістю 4000 гривень, стінку меблеву вартістю 2000 гривень, пилосос вартістю 300 гривень, мотоблок вартістю 1500 гривень, телевізор вартістю 1000 гривень, гідрофор вартістю 700 гривень, два килими по 200 гривень кожний, ванну вартістю 1000 гривень, а всього на загальну суму 19800 гривень.

Виділено ОСОБА_3, по житловому будинку літ. «А.а,а1,а2»: кухню 1-2 площею 12,1 кв.м вартістю 25619 гривень; кімнату 1-5 площею 12,1 кв.м. вартістю 25619 гривень; кухню 11 площею 14,5 кв.м. вартістю 13390 гривень; сарай літ. «Б» вартістю 13164 гривні; погріб літ. «В» вартістю 4895 гривень, огорожу № 4 (частина) вартістю 1927 гривень; вимощення 1 (1/2 частину) вартістю 1182 гривні; колодязь 1 (1/2 частину) вартістю 675 гривень. Всього на суму 91702 гривні, що складає 54/100 частин нерухомого майна по вул. Пролетарській, буд. №95 в м. Ананьїв Одеської області.

Закриття дверних блоків з приміщення 1 в приміщення 11, з приміщення 1-4 в приміщення 1-3 покладено на ОСОБА_3.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 968 гривень 78 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить рішення суду першої інстанції скасувати тільки в частині розділу житлового будинку з господарськими будівлями та постановити в цій частині нове рішення, яким задовольнити її позов в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним і необґрунтованим, винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В процесі слухання справи судом апеляційної інстанції апелянт подала письмову заяву, зміст якої свідчить про повну згоду з винесеним рішенням суду першої інстанції. В судове засідання апеляційної інстанції не зявляється.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає у зв'язку з тим, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі та надані сторонами докази згідно ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та вірно послався на діюче законодавство.

Згідно ч. 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Рішення суду оскаржено тільки в частині поділу житлового будинку з господарськими будівлями, а тому колегія суддів переглядає вказане рішення тільки в цій частині і позбавлена можливості переглянути рішення в частині поділу рухомого майна.

Судом першої інстанції правильно були встановлені наступні обставини.

В період з 1993 року по 2012 рік сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі, а тому у кожного із них є законні обставини витребування відповідної частки майна яке було придбане в даний проміжок часу і являється спільною сумісною власністю колишнього подружжя. Також в судовому засіданні кожна із сторін надала докази, які вона вважала за достатніми для підтвердження своїх позовних вимог.

Суд правильно вважав, що можливо вирішити питання про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя, за позовними вимогами, зокрема яке визнав під час судових дебатів відповідач по майну, проведеною експертизою по вартості майна та можливих варіантів розподілу нерухомого майна.

Сторони фактично вже розділили спірний будинок з господарськими будівлями між собою, відповідач користується будинком згідно одного з варіантів розділу, запропонованому експертом, зробив в цій частині ремонт після розлучення.

З урахуванням всіх встановлених обставин та виниклих правовідносин, суд правильно задовольнив позов частково з урахуванням пропозиції варіанту відповідача.

Пропозиція поділу позивача із зазначенням виділу їй 1 квартири із будинку та аргументи, щодо відсутності фактичного житла, не відповідає дослідженим доказам на момент розгляду справи. Так позивачем було надано довідку Ананьївської міської ради № 2073 від 18.10.2013 року де зазначено, що позивач мешкає в м. Ананьєві по вул. Пролетарська,95 та у склад її сімї входить син, ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

Більш того, її власноруч написана заява від 12.11.2015р. до апеляційного суду, свідчить про повне погодження з таким варіантом поділу будинку, який був вирішений судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з діючими нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та дійшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не довела обставини, на які посилалася як на підставу своєї апеляційної скарги.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі про те, що рішення суду першої інстанції в частині поділу житлового будинку з господарськими будівлями не відповідає вимогам закону, є неспроможними.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Тому, на думку колегії суддів, справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції в частині поділу житлового будинку з господарськими будівлями немає.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Ананьївського районного судуОдеської області від 22 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді В.Ф. Парапан

ОСОБА_5