У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2015 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про визнання незаконними дій щодо звільнення, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 12 жовтня 2011 року він був прийнятий на посаду інспектора сектору профілактичної роботи відділу внутрішньої безпеки Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі- ПАТ «ММК ім. Ілліча). Наказом № 79-к від 24.02.2014 року позивача було звільнено на підставі п. 1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, та ознайомлений із випискою під підпис в день звільнення. Позивач вважає, що його звільнення не було викликане виробничою необхідністю, ґрунтувалося на рішенні окремих осіб є незаконним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки фактично відбулися не зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату працівників, а зміна організаційної структури підприємства. Вважає своє звільнення незаконним, як таке, що не було обумовлене змінами в організації виробництва і праці, зокрема, скороченням чисельності або штату працівників та відбулося без пропозицій усіх штатних посад, які були вакантними під час звільнення та без додержання правил переважного права на залишення на роботі. Уточнивши позовні вимоги, просив визнати незаконними дії ПАТ «МММ ім. Ілліча» щодо звільнення позивача за п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, поновити його на роботі на посаді старшого інспектора сектору профілактичної роботи відділу внутрішньої безпеки Управління безпеки ПАТ «ММК ім. Ілліча», стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту його звільнення по день постановлення рішення, виходячи із середньоденної заробітної плати - 580,80 грн, та стягнути 10 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити до апеляційного суду для розгляду справи.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ч.4 п.5 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 21 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про визнання незаконними дій щодо звільнення, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович