АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :
головуючого Романюк М.М.
суддів Котушенко С.П., Красвітної Т.П.
при секретарі Порубай М.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра", 3-я особа приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом 28 листопада 2014 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що між ним та ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра", 05 квітня 2007 року, було укладено кредитний договір №8/2007/840-К/891-Н, відповідно до якого, позичальник отримав кредит на придбання квартири в розмірі 81 000 доларів США, зі сплатою 12,49% річних за користування грошима, з кінцевим строком повернення 20 березня 2037 року. В забезпечення виконання зобовязань, за вказаним кредитним договором, того ж дня між тими ж сторонами було укладено іпотечний договір №891-Н/1, згідно якого, предметом іпотеки стала квартира АДРЕСА_1. 27 березня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості виниклої у ОСОБА_2 перед ПАТ КБ "Надра". У звязку з тим, що виконавчий напис був вчинений з порушенням норм чинного законодавства позивач просить визнати його таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.ст.213, 214 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з їх безпідставності, однак з даним висновком погодитись не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 квітня 2007 року між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра", та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №8/2007/840-К/891-Н на придбання квартири, згідно якого, останній отримав 81 000 доларів США, зі сплатою 12,49% за користування грошима, з кінцевим терміном повернення 20 березня 2037 року.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, 05 квітня 2007 року, між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки №891-Н/1, згідно якого, предметом іпотеки стала квартира АДРЕСА_1.

ОСОБА_2, 25 лютого 2014 року, було надіслано письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, в якій зазначено про настання обовязку достроково повернути гроші протягом 30 днів з дня отримання даної вимоги.

Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, за заявою ПАТ КБ "Надра", 27 березня 2014 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1116, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку", у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Частиною 2 статті 1 Закону України "Про нотаріат" визначено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса", для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

З аналізу вказаних нормативно-правових актів можна дійти висновку, що нотаріус на підставі наданих кредитором документів, вчиняє виконавчий напис, між іншим, за наявності безспірності суми заборгованості з урахуванням того, що він не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє відповідність наданих документів, його підхід до вчинення таких дій не повинен бути поверхневим.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 14 вересня 2010 року, позовні вимоги ВАТ КБ "Надра" до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/891-Н задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором, станом на 09 березня 2010 року, в розмірі 79 321 доларів США.

Не погодившись з ухваленим рішенням ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, яка ухвалою апеляційного суду м.Києва від 08 квітня 2014 року залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки виконавчий напис нотаріуса було вчинено 27 березня 2014 року, в той час як в суді перебував спір щодо розміру заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/891-Н, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про безспірність заборгованості на час вчинення виконавчого напису.

З урахуванням викладеного вище та правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові №6-27цс15 від 04 березня 2015 року, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 березня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Надра", 3-я особа приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинений 27 березня 2014 року, зареєстрований в реєстрі №1116, щодо звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.М.Романюк

Судді: С.П.Котушенко

ОСОБА_5