Справа № 438/1149/14 Головуючий у 1 інстанції: Посисень Л.М.
Провадження № 22-ц/783/4225/15 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я.. Левика Я.А.

секретар - Симець В.І.

з участю представника позивача - ОСОБА_3,

представника - відповідача Курилас М.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМ-ЕКО-ЛЬВІВ" на заочне рішення Бориславського міського суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до СП ТзОВ "КОМ-ЕКО-ЛЬВІВ" в особі "КОМ-ЕКО-БОРИСЛАВ" СП ТзОВ "КОМ-ЕКО-ЛЬВІВ" про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_5 звернувся в суд з указаним позовом до відповідача та з урахуванням заяви 24.09.2014 року зменшив позовні вимоги та просив ухвалити рішення, яким стягнути з ТОВ «Ком-Еко-Львів» (філія «Ком-Еко-Борислав) на його користь середній заробіток за час затримки виконання рішення Бориславського міського суду Львівської області від 31 березня 2014 року у справі №438/1135/13-ц в частині поновлення ОСОБА_5 на роботі в ТОВ «Ком-Еко-Львів» (філія «Ком-Еко-Борислав») на посаді підсобного працівника, яке було допущено до негайного виконання та не виконане за період з 1 по 30 квітня 2014 року, дати винесення наказу про поновлення на роботі, в загальній сумі 1 325 грн. 50 коп.; стягнути з відповідача 1 500 грн. на відшкодування моральної шкоди та 2 575 грн. витрат по наданню правової допомоги.

Заочним рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року в якому ухвалою суду від 12 серпня 2015 року виправлено описку в частині назви відповідача - позов задоволено.

Стягнуто з СП Товариства з обмеженою відповідальністю «Ком-Еко-Львів» (філія «Ком-Еко-Борислав») на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час затримки виконання рішення Бориславського міського суду Львівської області від 31 березня 2014 року у справі №438/1135/13-ц в частині поновлення ОСОБА_5 на роботі в СП ТОВ «Ком_ЕКО-Львів» (філія «Ком-Еко-Борислав») на посаді підсобного робітника, в якій було допущено негайне виконання, тобто з 01 по 30 квітня 2014 року включно в загальній сумі 1 325 грн. 50 коп.

Стягнуто з СП Товариства з обмеженою відповідальністю «Ком-Еко-Львів» (філія «Ком-Еко-Борислав») на користь ОСОБА_5 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 1 500 грн. 00 коп.

Стягнуто з СП Товариства з обмеженою відповідальністю «Ком-Еко-Львів» (філія «Ком-Еко-Борислав») на користь держави 487 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення суду в загальному порядку, після залишення без задоволення ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 14 квітня 2015 року заяви Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМ-ЕКО-Львів» про перегляд заочного рішення, оскаржив представник Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМ-ЕКО-ЛЬВІВ» - Герляк Т.М. Вважає рішення незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити. Мотивує тим, що суд стягнув з відповідача моральну шкоду, однак не обґрунтував підстави стягнення та розмір такої шкоди. Судом не досліджено розмір суми на відшкодування витрат на правову допомогу .

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечив. Просить Рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали даної справи та витребуваної судом апеляційної інстанції справ № 2/438/441/2013 за позовом ОСОБА_5 про визнання незаконним наказу про звільнення та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, поновлення на роботі, законність та обґрунтованість рішення суду в межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.11,59,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов»язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає , що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 31 березня 2014 року, яке ухвалою колегії суддів судової палати Апеляційного суду Львівської області від 1 грудня 2014 року залишено без змін - визнано незаконним наказ СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» (філія «КОМ-ЕКО-Борислав») №34-к від 27.06.2013 року в частині звільнення ОСОБА_5 з посади підсобного робітника з підстав, передбачених п.4 ст.40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_5 на посаді підсобного робітника СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» (філія «КОМ-ЕКО-Борислав»).

Стягнуто з СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» (філія «КОМ-ЕКО-Борислав») в користь ОСОБА_5 11 507грн. 75 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з СП ТОВ «КОМ-ЕКО-Львів» (філія «КОМ-ЕКО-Борислав»)в користь ОСОБА_5 1000 грн.00 коп. у відшкодування моральної шкоди.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Бориславського міського суду Львівської області від 31 березня 2014 року в частині поновлення ОСОБА_5 на роботі в СП ТОВ «Ком_ЕКО-Львів» (філія «Ком-Еко-Борислав») на посаді підсобного робітника, яке в цій частині допущено до негайного виконання, тобто з 01 по 30 квітня 2014 року включно в загальній сумі 1 325 грн. 50 коп. та стягнення з СП Товариства з обмеженою відповідальністю «Ком-Еко-Львів» (філія «Ком-Еко-Борислав») на користь ОСОБА_5 моральної (немайнової) шкоди в розмірі 1 500 грн. 00 коп. суд виходив із наступних встановлених у справі обставин.

Матеріалами справи встановлено, що після ухвалення судом першої інстанції рішення про поновлення ОСОБА_5 на роботі, яке у цій частині підлягало до негайного виконання, не було виконано в добровільному порядку підприємством, на підставі виконавчого листа виданого Бориславським міським судом Львівської області 01.04.2014р. постановою старшого державного виконавця від 16.04.2014р. відкрито виконавче провадження ВП № 42987423 про поновлення ОСОБА_5 на роботі /а.с.6/.

07.07.2014р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по виконанню рішення про поновлення на роботі працівника. /а.с. 7/

Зазначена постанова винесена у зв'язку з виданням наказу від 30.04.2014р. «Про поновлення працівників на раніше займаній посаді» (а.с. 9).

Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Суд першої інстанції правильно визначив, що період затримки у поновленні ОСОБА_5 на роботі становить 22 робочих дні з 01.04.2014р. по 30.04.2014р. та виходячи з його середньоденного заробітку, яка вірно обрахована судом 60 гр. 25 коп. правильно стягнув з відповідача в користь позивача 1325 гнр. 50 коп. заробітної плати за вимушений прогул, навівши у мотивах рішення відповідні розрахунки. Ураховуючи, що факт порушення трудових прав позивача встановлено.

Внаслідок протиправних дій відповідача, які полягали у невиконанні рішення суду про поновлення працівника, допущеного до негайного виконання, позивач був позбавлений права на працю у період з 01.04.2014р. по 30.04.2014р. та можливості одержувати заробітну плату. З врахуванням наведених вище норм матеріального права така підлягала стягненню з роботодавця.

Зазначене порушення конституційних прав позивача на працю, яке захищено судовим рішенням, безумовно вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Тому колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції з посиланням на ст. 237-1 КЗпП та задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500 грн. та враховує, що така у незначній мірі перевищує суму втраченого заробітку.

Колегія суддів враховує, що при винесенні судом першої інстанції рішення про поновлення на роботі працівника 31.03.2014 року був присутній представник відповідача. За даними матеріалів цивільної справи №2/438/76/2014 Бориславського міського суду Львівської області, яка витребувана судом апеляційної інстанції для перевірки цих обставин - убачається присутність такого і при проголошенні рішення суду про поновлення на роботі та допущення його у цій частині до негайного виконання.

За таких обставин, роботодавець, будучи обізнаним у необхідності виконання рішення суду про поновлення на роботі працівника незалежно від непогодження з таким, зобов»язаний був його виконати негайно, у спосіб видачі наказу про поновлення особи на роботі.

Ураховуючи, що рішення суду в частині стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди відповідає обставинам справи та вимогам закону, який регулює спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для його зміни або скасування в цій частині.

Щодо мотивів апеляційної скарги про необґрунтованість стягнення витрат на правову допомогу, то в цій частині апеляційна скарга не є обґрунтованою.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що 02.08.2014 року між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_3 був укладений договір № 05-08/14 по виконанню робіт по наданню правової допомоги, умовами якого у пункті 2.1 передбачено, що за виконану роботу Замовник оплачує Виконавцеві винагороду, яка виходить з об'єму виконаних робіт /а.с. 13/.

Згідно абз. 3 п. 47 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

З акту виконаних робіт розрахунок фактичних витрат з надання правової допомоги згідно Договору про правову допомогу № 05-08/14від 24.09. 2014 року ОСОБА_5 підписаних позивачем та адвокатом ( 28), вбачається, що в розрахунок витрат включено надання юридичної консультації по питаннях трудового законодавства, складання позовної заяви, уточненої позовної заяви, письмових клопотань, участь в судових засіданнях 29.08.2014р. та двічі в судовому засіданні 22.09.2014р., складання заяви про видачу виконавчого листа із розписанням затраченого часу та відповідно до такого за кожну послугу зазначено суму до сплати та визначено в сукупності затрати часу 5 годин 20 хв. та загальну суму витрат визначена в розмірі 2575 грн., яка оплачена позивачем, що підтверджується банківською квитанцією від 22.09.2014 року /а.с. 29/.

Колегія суддів вважає, що загальна сума витрат на правову допомогу є обґрунтованою і підтверджена матеріалами справи, в тому числі журналами судових засідань.

Оплата за надання правової допомоги обрахована з урахуванням положень ст. 1 Закону України від 20.12.2012р. «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» та не перевищує 40 % встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» мінімальної заробітної плати в розмірі 1218 грн.

З врахуванням наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.. 303 , 304 , п.1 ч.1 ст. 307 ст. 308 , 313 ч.1 ч. 1 ст. 314, 315 , 317 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю

"КОМ-ЕКО-ЛЬВІВ" в особі "КОМ-ЕКО-БОРИСЛАВ" СП ТзОВ "КОМ-ЕКО-ЛЬВІВ" відхилити.

Рішення Бориславського міського суду Львівської області від 23 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Львівської області набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя

Судді