Провадження № 2/760/8459/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні працівника, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 18890,46 грн. та компенсації за порушення строків розрахунку при звільненні в розмірі 3432,55 грн.

Ознайомившись з поданими документами вважаю, що матеріали позовної заяви ОСОБА_1 підлягають поверненню позивачу виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява повертаються позивачу, якщо вона подана без дотримання порядку, визначеного частиною 3 статті 118 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст. 118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій ст. 96 цього Кодексу може бути подано тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Як вбачається з поданих матеріалів, позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за затримку в розрахунку при звільненні.

Так, згідно ч. 1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано на вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати. При цьому, як вбачається з положень п.12 Постанови Пленуму ВССУ від 23 грудня 2011 року N 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ може бути виданий не тільки на стягнення самої заборгованості а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці", Закон України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати").

Таким чином вбачаться, що заявлені позивачем вимоги підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Проте, позивачем пред'явлено позов в порядку позовного провадження, посилань на докази відповідно до яких йому було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу з заявлених вимог, не зазначено.

З огляду на викладене, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 підлягають поверненню позивачу.

Суд роз'яснює позивачу право на звернення до суду з заявленими вимогами в порядку наказного провадження. У разі відмови позивачу у видачі судового наказу чи його скасування, останній має право звернутися до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 96, 118,121 ЦПК України, суддя ,-

УХВАЛИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні працівника, повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу право на звернення до суду з заявленими вимогами в порядку наказного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: