Справа № 595/839/15-ц
Номер рядка звіту 47
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2015

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

В складі : головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі: Пастушаку І.Д.,

з участю позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення закордонного паспорту дитини та тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про надання дозволу на виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон для неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1без згоди батька ОСОБА_4 та виїзд неповнолітнього сина за межі України протягом 2015-2016 років без згоди батька, з безперервним перебуванням за межами країни не більше 30 днів за одну поїздку з обовязковим поверненням в Україну. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що з 2002 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, який було розірвано 04.11.2009 року. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 2014 році навчається у спеціалізованій дитячо-юнацькій спортивній школі олімпійського резерву з футболу «Прикарпаття». Згідно плану змагань та турнірів на 2015 рік її син буде виїжджати у складі СДЮСШОР з футболу «Прикарпаття» на змагання в країни СНД, країни Євросоюзу та інші країни. В звязку з тим, що відповідач перебуває за кордоном, він не може надіслати належним чином завірену згоду на надання дозволу на виготовлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон сина ОСОБА_3, тому вона змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, зіславшись на вимоги, викладені у заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно надісланого клопотання позов визнає, просить суд розглядати справу у його відсутності.

Заслухавши думку позивачки, її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що з 2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 04.11.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія 1-НМ № 040046, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції від 25.11.2009 року, про що зроблено актовий запис за № 636.

Від даного шлюбу у сторін 28.10.2005 року народився син ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НМ № 015750, виданого 08.11.2005 року, відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції.

Згідно довідки спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву з футболу «Прикарпаття» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 2014 року є учнем даної школи, та згідно плану змагань та турнірів на 2015 рік він буде виїжджати у складі СДЮСШОР з футболу «Прикарпаття» на змагання в країни СНД, країни Євросоюзу та інші країни.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України. Положення ст.6 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.17, 31 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, визначають право дитини на відпочинок та охорону здоров'я. Вимоги статті 10 Конвенції про права дитини, передбачають право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну.

Відповідно до вимог ст. 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», документами, що надають право на виїзд з України і в'їзд в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Паспорт громадянина України для виїзду за кордон видається органом внутрішніх справ за місцем проживання.

Згідно з вимогами п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, в редакції затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380, проїзний документ дитини може бути оформлений на підставі рішення суду.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженимипостановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 з наступними змінами та доповненнями, у згоді на виїзд за межі України повинні бути зазначені держава прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та надати дозвіл на виготовлення закордонного паспорта для неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, для виїзду за кордон без згоди батька ОСОБА_4 та надити тимчасовий дозвіл на виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, за межі України протягом 2015-2016 років без згоди

батька ОСОБА_4, з безперервним перебуванням за межами країни не більше 30 днів за одну поїздку з обовязковим поверненням в Україну.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 60, 213, 215, 218, 224-226, 228, 232, 294 ЦПК України, ст.ст. З, 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20.11.1989 року, ст.16 Закону України „Про охорону дитинства", ст.ст. 157, 159 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення закордонного паспорта для неповнолітньго сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, для виїзду за кордон без згоди батька ОСОБА_4.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України протягом 2015-2016 років без згоди батька ОСОБА_4, з безперервним перебуванням за межами країни не більше 30 днів за одну поїздку з обовязковим поверненням в Україну.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_5