Справа № 456/3428/15-ц
Провадження № 2/456/1511/2015
РІШЕННЯ

іменем України

12 листопада 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Гулкевича О. В. ,

при секретарі Кулешник С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за позовом Підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради Львівської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та при будинкових територій,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до відповідачів з позовом, в якому згідно уточнених позовних вимог просив стягнути заборгованість за надані послуги з утримання будинків, споруд та при будинкових територійв розмірі 3587,57 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що він є багатогалузевим підприємством, яке здійснює обслуговування багатоквартирних будинків та приватних секторів у м.Моршин. Одним із предметів діяльності підприємства є надання послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій.Відповідачі є власниками квартири №27 в будинку №1 на вул. Шевченка в м. Моршин Львівської області, проживають та зареєстровані за даною адресою, користуються житлово-комунальними послугами (послугами з утримання будинків, споруд та при будинкових територій), але своєчасно не оплачують за споживання наданих їм послуг, внаслідок чого станом на 01.06.2015р. утворилася заборгованість в розмірі 6350,16 грн.

В ході судового розгляду встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду від 23.12.2011р. у справі № 2.2944/2011 позов ПЖКГ Моршинської міської ради Львівської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та при будинкових територійв розмірі 5756,00 грн. був задоволений частково, стягнуто з відповідачів 3039,41 грн. Відповідно решта заборгованості 2716,59 грн. наказом по ПЖКГ від 27.10.2015р. була спина як безнадійна дебіторська заборгованість, строк позовної давності якої минув. Оскільки, зазначена сума - 2716,59 грн. безпідставно була зарахована у суму заборгованості, яка існувала станом на 01.06.2015р.; окрім цього відповідачами в липні та в серпні 2015р. проведено оплату в розмірі 200 грн., розмір позовнимх вимог був зменшений до 3348 грн. 16 коп.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов підтримала покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, пояснила, що виконавчий лист, виданий на підставі рішення Стрийського міськрайонного суду від 23.12.2011р. у справі № 2.2944/2011, позивачем у виконавчу службу на виконання не подавався, тому сплачені відповідачами протягом 2013-2015 років кошти зараховувалися як погашення попередньої заборгованості, встановленої рішенням суду від 23.12.2011р. Відтак, підстав для застосування позовної давності за клопотанням відповідачки ОСОБА_1 вона не вбачає.

Відповідачка ОСОБА_1 позов заперечила, покликаючись на те, що позивачем надаються послуги неналежної якості, але доказів цього вона не може предситпавити суду. Ствердила, що здійснюючи періодично оплату, вносла кошти на погашення заборгованості за рішенням Стрийського міськрайонного суду від 23.12.2011р. у справі № 2.2944/2011, тому просила суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справт, однак, в судове засідання не прибули, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не подали. Представник позивача та Відповідачка ОСОБА_1 не заперечили проти розгляду справи за відсутності останніх.

Заслухавши представника позивача, відповідачку ОСОБА_1А, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст.68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

За ст.162 ЖКУ оплата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 22.04.1994 року із змінами, внесеними законами України №2453-ІУ від 03.03.2005 року та №3370-ІУ від 19.01.2006 року, утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992р. № 572, із змінами, внесенеми постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати надані житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом.

Відповідачі фактично користуються послугами, які їм надаються з боку позивача, що свідчить про існування договірних відносин між сторонами. Тому відповідач зобов'язаний нести витрати по утриманню та обслуговуванню будинку та прибудинкової території відповідно до затверджених рішенням виконкому Моршинської міської ради тарифів.

При цьому враховується позиція Верховного Суду України, яка висловлена під час розгляду справи № 6-59цс13 від 30.10.2013, і згідно з якою, споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному обсязі.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду від 23.12.2011р. у справі № 2.2944/2011 частково задоволений позов ПЖКГ Моршинської міської ради Львівської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та при будинкових територійв розмірі 5756,00 грн. - стягнуто з відповідачів із застосуванням позовної давності 3039,41 грн.

Згідно з довідкою, яка видана позивачем 08.06.2015р. за №1926, відповаідачі зареєстровані на проживають у квартирі квартири №27 в будинку №1 на вул. Шевченка в м.Моршин Львівської області (а.с.7).

Відповідно до довідки, яка надана позивачем на вимогу суду, відповідачі станом на 01.11.2015р. заборгували позивачу за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій 3587,57 грн. В судовому засілданні представник позивача ствердила, що остаточна сума заборгованості на час розгляду справи з врахуванням всіх проплат, здійснених відповідачами, становить 3348,16 грн.

Оскільки відповідачі не представили будь-якого іншого доказу в спростування заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у період, коли нарахування здійснювалось позивачем, суд вважає наданий позивачем розрахунок належним доказом для стягнення визначеної в ньому суми в примусовому порядку.

Згідно з ч.2 та ч.3 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки оплата за надані житлово-комунальні послуги, в силу ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні платежі» повинна сплачуватись щомісячними платежами, перебіг позовної давності в таких випадках, повинен обчислюватись окремо по кожному простроченому платежу. Тобто, сплив позовної давності, є підставою для відмови в задоволенні вимоги про стягнення сум, які обраховані поза межами трирічного строку звернення до суду.

Однак, згідно вимог ч.ч.1,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Отже, для того, щоб позовну вимогу про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, заявлену поза межами строку позовної давності можна було залишити без задоволення, необхідно щоб трьохрічний строк не переривався, так як після переривання він буде обчислюватись заново, і в позивача буде право протягом трьох років пред'явити відповідну вимогу до боржника. В даному випадку, виходячи з правової природи відносин, які установились між сторонами, вчинення дій, що свідчать про визнання свого боргу, є здійснення відповідачами оплати за житлово-комунальні послуги і відповідно, не здійснення такої оплати є початком перебігу строку позовної давності.

Враховуючи ту обставину, що відповідачі протягом лютого 2013р. серпня 2015р. періодично здійснювали платежі, які перевищують розмір щомісячної оплати за надані позивачем послуги, що підтверджується наданою позивачем інформацією, тобто вчиняли дії, які законодавець розцінює як початок нового обчислення строків позовної давності, такий строк пропущеним не є, і відповідно, наслідки його спливу застосовані бути не можуть.

Отже, відповідачі вчиняли дії, що свідчать про визнання ними свого обовязку вносити оплату за надані позивачем житлово-комунальні послуги, а відтак і про визнання ними боргу, тому строк позовної давності в даному випадку не пропущений.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума названа представником позивача сума боргу - 3348,16 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у повному розмірі.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с.1,4).

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.67,68,162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», суд

в и р і ш и в :

позов задоволити. Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради Львівської області (р/р 2157 у ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 325321, ЗКПО 31475513, свід. ПДВ 100035346, ід. Под. №17) 3348 (три тисячі трист сорок вісім) грн. 16 коп. заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та при будинкових територій.

Стягнути зОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 по 60 (шістдесят) грн. 90 коп. судових витрат на користь Підприємства житлово-комунального господарства Моршинської міської ради Львівської області.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд.

Головуючий-суддя ОСОБА_7