Справа №489/1242/15-ц 26.05.2015 26.05.2015 26.05.2015
Провадження №22-ц/784/1310/15 Головуючий по 1 інстанції Кокорєв В.В.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Орельській Н.М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Лопушанського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2015 року

за позовом

ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про розірвання договору банківського вкладу та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ПАТ «Дельта Банк» про розірвання договору банківського вкладу та стягнення коштів.

Позивач зазначав, що 21 грудня 2012 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського рахунку фізичних осіб з випуском платіжної картки.

На виконання умов вказаного договору Банк відкрив йому поточний рахунок НОМЕР_1 та надав платіжну картку НОМЕР_2.

А він в свою чергу на даному поточному рахунку розмістив кошти у розмірі 7500 доларів США.

Починаючи з грудня 2014 року він неодноразово звертався до відповідача із заявою про закриття поточного рахунку та видачу залишку коштів готівкою через касу банку.

Між тим, його заяви про закриття поточного рахунку у відповідності до вимог чинного законодавства не розглянуто, рішення щодо закриття рахунку, видачу йому коштів та довідки про закриття рахунку відповідачем не прийнято.

Станом на 22 грудня 2014 року Банком нараховано проценти на позитивний залишок коштів на його поточному рахунку у розмірі 470.09 доларів США.

Посилаючись на те, що дії Банку суперечать чинному законодавству і порушують його права щодо вільного розпорядження належними йому коштами, позивач просив розірвати договір банківського рахунку фізичної особи, укладений між ним та ПАТ «Дельта Банк» 21 грудня 2012 року та стягнути на його користь 7500 доларів США боргу, 470.09 доларів США нарахованих процентів на позитивний залишок на рахунку, а також 3% річних за прострочення виконання зобов'язань у розмірі 55.68 доларів США, а всього 8025.77 доларів США.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2015 року позов задоволено. Розірвано договір №004-14524-211212 від 21 грудня 2012 року банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної карти, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4, стягнуто на користь останнього 8025 доларів США 77 центів та 1690 грн.04 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_4 у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких підстав.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 21 грудня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 укладено договір №004-14524-211212 банківського рахунку фізичних осіб з випуском платіжної картки з нарахуванням процентів - 7% річних на позитивні залишки, відповідно до п.1.6.1 тарифів на обслуговування поточного рахунку з використанням платіжної картки тарифний пакет «Ощадна картка №1» ( а.с.16,17).

На виконання умов вказаного договору Банк відкрив позивачеві поточний рахунок у доларах США НОМЕР_1 та надав платіжну картку НОМЕР_2.

З часу укладання договору і по грудень 2014 року позивач користувався даним рахунком.

03 грудня 2014 року на рахунок НОМЕР_1 позивачем внесено 7500 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером №97455712 та витягом із рахунку клієнта ( а.с.13) .

02 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до банку із заявою про закриття поточного рахунку НОМЕР_1 та повернення коштів через касу банку, які на ньому знаходяться ( а.с.52).

Листом банку позивача було проінформовано про те, що вказаний рахунок не може бути закрито, оскільки на ньому знаходяться грошові кошти. Крім того, Постановою правління Національного банку України №758 від 01 грудня 2014 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному ринку України», зобов'язано уповноважені банки обмежити видачу (отримання) готівкою коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах 15000 грн. на добу на одного клієнта за офіційним курсом НБУ. Також запропоновано провести операції по вилученню грошових коштів з рахунку в будь-якому відділенні Банку, в банкоматах та касах інших банків ( а.с.53).

12 грудня 2014 року представник позивача повторно звернувся із заявою про закриття даного рахунку та виплату належних йому коштів ( а.с.54). Але відповіді отримано не було.

Вищевикладені обставини свідчать про те, що позивач засвідчив свій намір достроково припинити дію договору. У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу кошти з процентами, чого зроблено не було.

Відповідно до довідки Банку станом на 22 грудня 2014 року залишок коштів на вищевказаному рахунку становить 7970 доларів США, з яких 7500 вклад та 470.09 доларів США відсотки.

На час звернення до суду з даною позовною заявою відповідач не повернув належні позивачеві кошти у повному обсязі та нараховані відсотки, чим порушив свої зобов'язання по договору.

Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини банківського вкладу, визначені ст.1058 ЦК України, згідно якої, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або у іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

В силу вимог ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

За ч.3 ст.1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ч.1,3 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта в будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і порядку встановлені банківськими правилами.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

А, згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Задовольняючи позов, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зазначені вимоги закону та умови договору ПАТ «Дельта Банк» не виконало, так як відповідно до поданих ОСОБА_4, як клієнтом банку по договору банківського рахунку від 21 грудня 2012 року заяв про закриття рахунку, з якими він звернувся до Банку задовго до запровадження тимчасової адміністрації, Банк не закрив поточний рахунок та не здійснив перерахування належних позивачеві грошових коштів, що знаходяться на рахунку у відповідача. За такого є підстави для розірвання договору банківського рахунку та стягнення належних позивачеві сум, що не суперечить вимогам діючого законодавства та матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що, стягуючи з ПАТ « Дельта Банк» на користь позивача грошові кошти в іноземній валюті - доларах США, суд першої інстанції не врахував, що між сторонами виникли правовідносини щодо виконання умов договору банківського рахунку, банк не є набувачем коштів, що знаходяться на рахунку позивача НОМЕР_1 і не має повноважень щодо розпорядження вказаними коштами, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки судом з відповідача на користь позивача були стягнуті грошові кошти, які знаходяться на поточному рахунку в іноземній валюті в розмірі 7970 грн.90 доларів США, вказаний рахунок відкритий на ім'я позивача.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що в порушенні вимог ст.ст.192, 533 ЦК України, суд стягнув грошові кошти з відповідача на користь позивача в доларах США, без зазначення коштів в українській валюті гривні по курсу НБУ на день ухвалення рішення, оскільки відповідно до вимог п. 1.1. договору банківського рахунку від 21 грудня 2012 року, банк відкрив на ім'я позивача поточний рахунок НОМЕР_1 у доларах США, а тому і стягненню підлягають кошти, що знаходяться на вказаному рахунку позивача у доларах США.

Не спростовують висновків суду і доводи апелянта про необхідність застосування положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»при вирішенні позовних вимог ОСОБА_4 з огляду на те, що відповідно до ч.2 ст.26 даного Закону, вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Апелянт не надав суду доказів того, що на момент вирішення позову ОСОБА_4 було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк». З заявами про закриття поточного рахунку та виплату належних йому грошових коштів та з позовом до суду позивач звернулась до введення в ПАТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації, а тому, колегія суддів вважає, що апелянт не довів наявність підстав для звільнення ПАТ « Дельта Банк» від виконання зобов'язань за договором.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314, 315 ЦПК, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: