Справа № 226/1376/15-ц
Провадження № 2/226/784/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2015 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Клепка Л.І.,

при секретарі Трифоновій І.О.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

На обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебуває в шлюбних стосунках з 15 березня 2008 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В січні 2010 року з причини взаємного непорозуміння їх шлюб розпався, і вона утворила нову сім'ю з іншим чоловіком, від якого має дитину та з яким має намір офіційно оформити свої стосунки. Зазначаючи на тому, що сімейні стосунки з відповідачем відновленню не підлягають та що не розірваний шлюб порушує її особисті інтереси, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами, і наполягала на розірванні шлюбу.

Відповідач позов визнав, підтвердивши суду факт припинення шлюбно-сімейних стосунків та неможливість їх відновлення.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2008 року. Їх шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області за актовим записом № 47 (арк.спр.6).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про його народження (арк.спр.7). За взаємною згодою батьків дитина проживає разом з матір'ю.

Із пояснень сторін вбачається, що жодна із них відновлювати сімейні стосунки та зберігати шлюб не бажає, до того ж, позивачка перебуває в фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, з яким має спільну дитину (арк.спр.8). І позивачка, і відповідач вважають, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя неможливе і що не розірваний шлюб буде порушувати їх особисті інтереси в подальшому.

Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу.

Досліджені докази по справ дають суду підстави для висновку про неможливість збереження шлюбу.

Оскільки встановлені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу та подальше сумісне життя можливе, суд вважає, що їх шлюб слід розірвати.

Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено. Спір майнового характеру не заявлений, місце проживання дитини та питання її матеріального забезпечення, як свідчать досліджені докази, визначено сторонами самостійно.

Згідно ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка заявила про своє бажання надалі носити прізвище «ОСОБА_1», що є виключно її правом і не потребує згоди відповідача чи будь-якої іншої особи, тому її клопотання слід задовольнити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.104 п.2, 105 п.3, 110 п.1, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 60, 209, 212- 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (до шлюбу ОСОБА_1), зареєстрований 15 березня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, за актовим записом №47, розірвати, залишивши позивачці прізвище «ОСОБА_1».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя