ун. № 759/921/15-ц
пр. № 2/759/2118/15
06 листопада 2015 року м.Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Уляновської О.В.,
секретаря Бандури Н.О.,
за участю: представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на ? частину квартири у порядку спадкування за набувальною давністю,
У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.
Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується поштовим повідомленням (а.с. 117, 120), згідно надісланих заперечень проти позову заперечують, просить суд у задоволенні позову відмовити.
Суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи.
Суд, всебічно зясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 29,80 м. кв., яку вона отримала у спадок за законом після смерті 19.02.2000 р. ОСОБА_3 (а.с. 8), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.02.2001 р. (а.с. 9).
Крім того вказана обставина підтверджується наявною на Свідоцтві про право на спадщину відміткою (штампом) про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 10).
Відповідно до відповіді Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, ? частини зазначеної квартири залишилась відкритою. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто з спадкоємців, указаних в заповіті не звернувся (а.с. 39).
Згідно довідки Форми №3 у вищезазначеній квартирі проживає лише позивачка (а.с. 11).
Особовий рахунок за заявою позивачки відкрито на її імя та нарахування по сплаті житло-комунальних послух відбуваються на 1 особу (а.с. 12).
Згідно наданих квитанцій оплата за житлово-комунальні послуги здійснюється позивачкою за весь час проживання у квартирі (а.с. 13-35).
Відповідно до заяви із спадкової справи ОСОБА_4 у 2000 р. відмовилась від належної їй частини спадкового майна, заповіданого їй заповітом, посвідченим Дванадцятою Київською державною нотаріальною конторою 08.09.1997 р. за реєстром №1с-330, на користь ОСОБА_2 (а.с. 95).
Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.
Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному звязку, враховуючи те, що матеріалами справи доведено, що починаючи з 2000 р. позивачка утримує квартиру за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 29,80 м. кв., тобто з 2000 р. фактично вступила у право власності вищевказаним майном, по даний час продовжує відкрито користуватися квартирою, сплачує житлово-комунальні послуги, а тому суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 58, 212-215 ЦПК України; ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, ч. 4 ст. 169, 179, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Київської міської ради про визнання права власності на ? частину квартири у порядку спадкування за набувальною давністю задовольнити.
Визнати право власності ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на ? частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 29,80 м. кв.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: