25 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:
Головуючий суддя: Качан В.Я.
Судді: Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.
секретар: Архіпова А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» - Давиденко НадіїОлегівни на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування, -
У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 8 052,33 грн. та судового збору.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 8 052,33 грн. - сума боргу страхового відшкодування з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних, 243,60 грн. - судового збору та 8,00 грн. - комісія банку за сплату судового збору.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» - Давиденко Н.О. просить суд змінити рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року в частині задоволення позовних вимог шляхом стягнення з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_3 5000,21 грн. - страхового відшкодування та 1 566,05 грн. - пені, в іншій частині позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог представник відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» - Давиденко Н.О. посилається на те, що судом першої інстанції не в повному обсязі були досліджені докази та не застосовано норми матеріального права, які підлягали застосуванню, а також, на те, що відповідальність страховика у вигляді компенсації інфляційних витрат не передбачено вимогами чинного законодавства.

Справа 759/7210/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/15116/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Заєць Т.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Качан В.Я.
Заслухавши доповідь головуючого, пояснення позивача ОСОБА_3, який з'явився в судове засідання, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що17.02.2014 близько 19 год. 50 хвил. на перехресті Великої Кільцевої дороги та вул. Жмеринської у м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 05.03.2014 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

В ході судового розгляду справи встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 була застрахована в ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія».

09.04.2014 ОСОБА_3 звернувся із заявою до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про страхове відшкодування.

Із повідомлення ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» № 4942 від 04.06.2014 вбачається, що страховою компанією прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування на користь ОСОБА_3 в розмірі 15 027,21 грн. Франшиза по полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АС/9715441 становить 1000,00 грн.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Із довідки № 179/11 від 28.11.2014 вбачається, що ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» перерахувало на розрахунковий рахунок АФ «Універсал Авто» грошові кошти в загальній сумі 10 027,00 грн.

Таким чином, сума невиплаченого страхового відшкодування за мінусом уже виплаченої суми становить 5 000,21 грн., при цьому, розмір пені за прострочення виплати зазначеної суми за період з липня 2014 року по березень 2015 року становить 1 566,05 грн., що доводами апеляційної скарги не заперечувалося.

При цьому, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-113цс14 від 01.10.2014, за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові № 6-49цс1 від 06.06.2012, зобов'язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України.

З огляду на зазначене, сума інфляційних втрат за період з липня 2014 року по березень 2015 року становить 1 746,07 грн., 3% річних становить 146,76 грн.

Враховуючи викладене та обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в загальній сумі 8 052,33 грн., як зазначено позивачем в позовних вимогах, оскільки відповідачем виплачено на користь позивача страхове відшкодування не в повному обсязі, тому невиплачена сума страхового відшкодування та пеня за прострочення виплати зазначеної суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що доводами апеляційної скарги не заперечувалося.

Крім того, судом першої інстанції вірно задоволено позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних, оскільки зобов'язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов'язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що стягнення інфляційних втрат та 3% річних у правовідносинах, що виникли між потерпілим і страховою компанією, не передбачено вимогами чинного законодавства, є безпідставними, оскільки зобов'язання страховика у разі настання страхового випадку є грошовим і у разі його невиконання настає відповідальність, передбачена вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме, сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до обставин справи, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» - Давиденко Надії Олегівни відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: