Ухвала

іменем україни

17 червня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

Журавель В.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 4 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5, про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, звернулася до суду із указаним вище позовом, посилаючись на те, що із 13 серпня 2008 року вона перебувала у шлюбі із ОСОБА_6, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_4

Зазначала, що вони проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, де 20 травня 2010 року були зареєстровані.

1 вересня 2014 року вона разом із малолітньою дитиною поїхала на відпочинок у Херсонську область на два місяці.

Після повернення з відпустки виявила, що замки вхідних дверей змінені, у квартирі перебувають сторонні особи.

Враховуючи те, що спірна квартира є єдиним місцем проживання її та дитини, просила вселити їх у спірне жиле приміщення та усунути перешкоди у користуванні ним.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 4 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 травня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Вселено ОСОБА_3 та неповнолітню ОСОБА_4 у АДРЕСА_2.

Усунуто перешкоди у користуванні АДРЕСА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зі сторони ОСОБА_2

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та направити справу на новий розгляд до районного суду, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, із висновком якого погодився апеляційний суд, керуючись нормами ст. ст. 64, 71, 156, 163 ЖК УРСР, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, виходив із того, що позивач та її малолітня донька зі згоди відповідача зареєстровані та постійно проживали у спірній квартирі в якості членів сім'ї і тимчасова їх відсутність не свідчить про втрату ними права користування жилим приміщенням.

Доводи заявника зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суди правильно застосували правові норми та ухвалили правильні по суті рішення, підстав для скасування яких не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_5, про вселення та усунення перешкод у користуванні житлом.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель