Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Савченко В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал-Авто», ОСОБА_2, про витребування майна із чужого незаконного володіння

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал-Авто» (далі - ТОВ «Глобал-Авто»), ОСОБА_2, у якому просив визнати недійсним договір комісії, укладений між ним та ТОВ «Глобал-Авто» 03 травня 2014 року із видачею довідки-рахунку серії ВІА № 474321 від 03 травня 2014 року; витребувати автомобіль марки Volkswagen touareg, vin НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2 із володіння ОСОБА_2.

В обґрунтування вимог зазначав, що він є власником автомобіля марки Volkswagen touareg, vin НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 15 червня 2013 року. У березні 2014 року він зняв автомобіль із обліку в органах ДАІ із метою відчуження, залишив автомобіль на автомайданчику по вул. Столичне шосе, 104 у м. Києві разом із документами і комплектом ключів знайомому ОСОБА_4 для проведення передпродажної підготовки й пошуку покупців. У жовтні 2014 року він дізнався, що власником автомобіля є ОСОБА_2, повноваження ТОВ «Глобал-Авто» як продавця підтверджуються договором комісії, укладеним між ним (позивачем) та ТОВ «Глобал-Авто» 03 травня 2014 року. Разом з тим, вказаний договір від його імені як комітента він не підписував, що підтверджується висновком експерта у кримінальній справі, а тому автомобіль проданий особою - ТОВ «Глобал-Авто», яке не мало права його відчужувати, і вибув з його власності не з його волі.

Клопотанням від 13 травня 2015 року ОСОБА_3 просив залишити позовні вимоги про визнання недійсним договору комісії без розгляду.Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ТОВ «Глобал-Авто», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору комісії залишено без розгляду.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року в іншій частині позов ОСОБА_3 задоволено. Витребувано автомобіль марки Volkswagen touareg, vin НОМЕР_1, д/н НОМЕР_2 із володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ч. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача в тому разі, якщо майно було викрадене в нього або вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом.

Положення наведеної норми є підставою для витребування майна у набувача за обставин, коли майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати, поза волею власника цього майна.

У випадку, якщо майно вибуло з володіння власника на підставі вчиненого правочину, перевірці судом при вирішенні справи підлягає чинність правочину (висновки Верховного Суду України, викладені у постановах № 6-165цс13 від 12 лютого 2014 року, № 6-619цс15 від 01 липня 2015 року).

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного із власником договору (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-348цс15 від 10 червня 2015 року).

За змістом ст. 1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Майно, придбане комісіонером за рахунок комітента, є власністю комітента (ст. 1018 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено у ст. 203 ЦК України. Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Недотримання цієї вимоги згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою недійсності правочину.

У справі, що переглядається, належний позивачу автомобіль відчужений ОСОБА_2, продавцем виступає ТОВ «Глобал-Авто», що діє за договором комісії, укладеним між ОСОБА_3 (комітент) та ТОВ «Глобал-Авто» (комісіонер) 03 травня 2014 року.

Таким чином, встановлення обставин відчуження автомобіля помимо волі ОСОБА_3, необхідних для витребування ним цього майна за нормами ст. 388 ЦК України, перебуває у залежності від дійсності договору комісії.

Позовні вимоги про визнання недійсним договору комісії залишено без розгляду за заявою позивача, що свідчить про передчасність вимог за нормами ст. 388 ЦК України.

У зв'язку з цим не можна погодитися з висновками апеляційного суду щодо застосування положень ст. 388 ЦК України при відмові у позові про витребування майна з підстав, вказаних в рішенні апеляційного суду, як і з висновками суду першої інстанції про задоволення позову про витребування спірного автомобіля, без вирішення питання щодо дійсності договору комісії, оскільки фактично не встановлені обставини продажу спірного автомобіля.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмову позивачу у позові, але помилково визначив підстави відмови у позові.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції у частині скасування рішення суду першої інстанції є правильним, а в решті - на підставі ст.341 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові з інших підстав, а саме: у задоволенні позову необхідно відмовити з тих підстав, що договір, на підставі якого проведено відчуження не оспорений, а тому позов в порядку ст.388 ЦК України про витребування майна є передчасним.

Керуючись ст. ст. 336 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2128/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, 341 ЦПК України <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2134/ed_2012_09_22/pravo1/T041618.html?pravo=1>, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

в и р і ш и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року скасувати у частині вирішення позову по суті, у цій частині ухвалити рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал-Авто», ОСОБА_2, про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити з інших підстав.

В решті рішення апеляційного суду м. Києва від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.І. Амелін

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко