АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4236/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3186/15Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в склад:

головуючого-судді: Чумак О.В.,

суддів: Кривчун Т.О., Карнаух П.М.,

при секретарі: Лимар О.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк»

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання неправомірними дій щодо одностороннього підвищення відсоткової ставки за кредитним договором, визнання кредитного договору частково недійсним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2015 року до суду з зазначеним позовом звернувся ОСОБА_3 Вказував, що між ним та ПАТ «Ідея Банк» 07 грудня 2013 року був укладений кредитний договір, за умовами якого Банк надавав йому кредит у сумі 119 155, 60 грн. на строк 60 місяців для придбання транспортного засобу «FIAT», 2012 року випуску. За користування кредитом він повинен був сплачувати річні проценти у розмірі 18, 9900 % річних, розмір щомісячного платежу складав 3 090, 91 грн. Зазначив, що сам текст договору був надрукований занадто дрібним шрифтом, тому, у звязку з поганим зором, він його не читав. В липні 2015 року позивач дізнався, що Банком в односторонньому порядку було неодноразово підвищено процентну ставку, однак не змінено суму щомісячного платежу.

Просив суд визнати протиправними дії ПАТ «Ідея Банк» з підвищення в односторонньому порядку відсоткової ставки по кредитному договору № 910.19838 від 07.12.2012 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Ідея Банк». Встановити процентну ставку по вказаному кредитному договору № 910.19838 від 07.12.2012 року в розмірі 18.99 % річних на рівні визначеному у первісному кредитному договорі.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» з підвищення в односторонньому порядку відсоткової ставки по Кредитному договору №910.19838 від 07.12.2012 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Ідея Банк».

Зобовязано Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» провести перерахунок коштів сплачених по Кредитному договору № 910.19838 від 07.12.2012 року із розрахунку 18,9900 % річних.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

З вказаним рішенням не погодився відповідач і оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2015 року та ухвалити нове рішенням, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вважає, вказане рішення суду необґрунтованим. Вказує, що позивач належним чином повідомлявся про збільшення відсоткової ставки, що підтверджується відповідними листами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з підстав, визначених п.п. 3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 07 грудня 2012 року між ОСОБА_3 і ПАТ «Ідея Банк» був укладений кредитний договір № 910.19838, за умовами якого Банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 119 155, 60 грн. на строк 60 місяців для придбання транспортного засобу марки «FIAT», моделі Linea, 2012 року випуску /а.с. 7-8/.

Відповідно до умов договору станом на день укладення Договору змінна частина процентної частки становить 18.9900%.

Позивач ОСОБА_3 регулярно здійснював платежі з повернення кредиту та сплати процентів, відповідно до графіку щомісячних платежів по Кредитному договору № 910.19838 від 07.12.2012 року /а.с. 16-49/.

Задовольняючи позовні вимоги частково місцевий суд виходив з того, що банк не довів факту повідомлення позивача у строки, встановлені договором, про підвищення відсоткової ставки, а також направлення позичальнику оновленого графіку погашення кредитної заборгованості, тому невиконання банком зазначених зобовязань не породжує настання для позичальника зобовязань по виконанню умов договору, про які він не був повідомлений.

Разом з тим, при поданні апеляційної скарги апелянт надав докази, які не були подані до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Як встановлено п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», дослідження нових доказівсудом апеляційної інстанції проводиться, зокрема, у випадку, якщо докази існували на час розгляду справи в суді першої інстанції і учасник процесу знав про них, однак з обєктивних причин не міг подати їх до суду.

Апелянт у своїй скарзі зазначив, що не подав докази до суду першої інстанції, оскільки зі змісту позову не вбачалась пряма необхідність спростувати позовні вимоги саме у такий спосіб, при цьому додаткових повідомлень з суду, зі змісту яких вбачалась необхідність підтвердити певні обставини справи, Банк не отримував.

З урахуванням пояснень апелянта, а також тієї обставини, що надані докази мають виключне значення для правильного вирішення справи, колегія суддів, приймає для дослідження подані до суду апеляційної інстанції докази, визнаючи обєктивною причину їх неподання до місцевого суду підчас розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ч.1 ст. 1065-1 ЦК України, процентна ставка за кредитомможе бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначаєтьсякредитним договором.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного Кредитного договору процентна ставка за кредитом є змінюваною /а.с. 7/.

Частиною 4 ст. 1065-1 ЦК України, визначено, що у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановленихкредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Такий само порядок повідомлення Банком позичальника про зміну процентної ставки встановлений Кредитним договором № 910.19838, укладеним між позивачем і ПАТ «Ідея Банк».

Відповідно до п. 1 §2 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена.

Пунктом 2 §2 кредитного договору передбачено, що змінна частина ставки дорівнює потрійній середньовиваженій процентній ставці за залученими депозитами на рахунки домашніх господарств в гривні по всій банківській системі України за попередній місяць (під «попереднім» розуміється останній місяць за який опублікована інформація на сайт НБУ на момент затвердження змінної частини процентної ставки по кредиту) ( пункт 4.1.2 ІІ Розділу Фінансові ринки. Статистика щомісячного електронного бюлетеню НБУ), надалі « Індекс». Індекс встановлюється НБУ та використовується як база для визначення процентної ставки. Індекс переглядається та може змінюватись не частіше ніж раз на 12 (дванадцять) місяців. Статистичні дані Національного банку України, які містять Індекс, розміщуються для ознайомлення відповідно до графіку поширення статистичних даних на офіційному сайті НБУ.

Згідно з п. 5 §2 договору, банк повідомляє позичальника про зміну розміру процентної ставки та надає позичальнику новий графік щомісячних платежів листом або на електронну пошту без внесення змін (доповнень) до договору не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Повідомлення про розміру процентної ставки стає невідємною частиною цього договору.

Аналізувавши зміст наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що чинним законодавством передбачене право Банка змінювати розмір процентної ставки, лише за умови обовязкового письмового повідомлення позичальника про зміну розміру процентної ставки.

З поданих апелянтом додатків до апеляційної скарги вбачається, що листом від 13 червня 2013 року з вих. № 16.1 06/44276 позивача було повідомлено про збільшення змінної частини процентної ставки за Кредитним договором № 910.19838 від 07.12.2012 року, яка з 07.07.2013 року становитиме 19,77 % річних /а.с. 75/.

Листом від 10 липня 2013 року з вих. № 16.1-06/50764 надіслано оновлений графік щомісячних платежів по кредитному договору № 910.19838 від 07.12.2012 року /а.с. 76-77/.

Також, позивача про збільшення змінної процентної ставки повідомлено листом від 07 травня 2014 року з вих. № 16.1-05/53507, разом з оновленим графіком щомісячних платежів по кредитному договору № 910.19838 від 07.12.2012 року. Зазначеним листом ОСОБА_3 повідомлено, що з 02 квітня 2914 року загальна ставка за користування кредитними коштами буде складати 23.37 % річних /а.с. 80-82/.

Листом від 03 серпня 2015 року з вих. № 06.2/107853 позивача було повідомлено про повернення змінної частини процентної ставки за Кредитним договором № 910.19838 від 07.12.2012 року до її попереднього рівня, одночасно Позичальнику були надіслано оновлений графік щомісячних платежів від 03 серпня 2015 року /а.с. 84-85/.

Факт передачі відповідачем наведених поштових відправлень рекомендованими листами до поштових відділень підтверджується квитанціями поштамту та реєстром поштових відправлень /а.с. 78-79, 86-87, 88/.

Відповідно до п. 6 §10 Кредитного договору № 910.19838 від 07.12.2012 року, повідомлення, що здійснюються Банком, направляються листом на адресу позичальника, що вказана в договорі. Вислана таким чином кореспонденція вважається доставленою належним чином /а.с. 8/.

Оскільки чинним законодавством та оскаржуваним Договором № 910.19838 від 07.12.2012 року, не передбачений особливий порядок повідомлення позичальників про зміну розміру процентної ставки за кредитними договорами, а встановленолише обовязок письмового повідомлення позичальників, то, на думку, колегії суддів, надіслання відповідачем інформації про зміну процентних ставок рекомендованими листами на його адресу, можна вважати належним повідомленням позичальника про збільшення процентної ставки.

Отже, з урахуванням досліджених колегією суддів доказів, висновки суду першої інстанції про недоведення відповідачем по справі факту повідомлення позивача у строки, встановлені договором, про підвищення відсоткової ставки, є помилковими.

П осилання позивача на те, що він не читав кредитного договору та повністю довірився працівнику банку при укладенні договору не є підставою для задоволення його вимог про визнання кредитного договору частково недійсним.

У відповідності до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог зазначеного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Звернувшись до відповідача з метою отримання кредиту, ОСОБА_3 уклав з ПАТ «Ідея Банк» Кредитний договір, а також власноручно його підписав, що на думку, колегії суддів, свідчить про те, що позивач ОСОБА_3 був ознайомлений з його умовами і змістом, а отже зобовязувався його виконувати. З огляду на викладене, доводи позивача про навмисне введення його в оману відповідачем в питанні можливості збільшення розміру процентної ставки кредиту є необґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів, приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, судові витрати, понесені відповідачем по оплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 071, 84 грн. /а.с. 99/, підлягають стягненню на його користь з позивача.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.п.3,4,ч.1 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 25 серпня 2015 року скасувати. Постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання неправомірними дій щодо одностороннього підвищення відсоткової ставки за кредитним договором, визнання кредитного договору частково недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» 1 071, 84грн. (одна тисяча сімдесят одна гривня, 84 копійки) в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_4

(підпис) ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1