Справа №576/1880/14 Головуючий у суді у 1 інстанції - Сапон О.В.
Номер провадження 22-ц/788/826/15 Суддя-доповідач - Шевченко В. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Білецького О. М. , Кононенко О. Ю.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, та представника ОСОБА_5 - Моленя Ростислава Богдановича,

на заочне рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року адвокат Дутка К.Ю. від імені ОСОБА_5 звернулася з позовом до ОСОБА_3, у якому зазначалося, що з червня 1995 року по травень 2012 року сторони перебували у шлюбі, за час якого , поряд з іншим майном, набули нежитлове приміщення за номером АДРЕСА_2.

Зареєструвавши після розірвання шлюбу право власності на це майно, відповідачка не визнає прав позивача на нього.

З наведених підстав представник позивача з урахуванням уточнених вимог просила визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення № АДРЕСА_2; зобов'язати відповідачку передати позивачеві ключі від вхідних дверей спірного приміщення і заборонити їй чинити перешкоди у користуванні спільним сумісним майном подружжя.

У зустрічній заяві представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, просив визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення АДРЕСА_3, земельної ділянки площею 0, 3 га по АДРЕСА_4, гаражного боксу АДРЕСА_5 та однокімнатної квартири АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що це майно теж було придбане подружжям за час шлюбу.

Крім того, представник ОСОБА_3 наполягав на стягненні з ОСОБА_5 половини грошових коштів, які перебували на його рахунках у банківських установах у період з 01 січня до 06 червня 2012 року, а також половини коштів, витрачених на закупівлю товарно-матеріальних цінностей у магазин «Автомир» станом на 06 червня 2012 року (т. 1, а. с. 49-52, 131-132).

Остаточні ж вимоги за зустрічним позовом зводилися до визнання за ОСОБА_3 права власності на спірну земельну ділянку, а за ОСОБА_5 - на нежитлове приміщення і гараж зі стягненням з нього грошової компенсації у розмірі 184550 грн.; визнання грошових коштів у сумі 199484 грн. 36 коп., які перебували на особовому рахунку ОСОБА_5 у ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» станом на 06 січня 2012 року, та коштів, які були витрачені на закупівлю товарно-матеріальних цінностей у магазин «Автомир» станом на 06 червня 2012 року, спільною сумісною власністю сторін.

Вимоги відносно квартири АДРЕСА_1 представник ОСОБА_3 просив залишити без розгляду (т. 2, а. с. 31-33; т. 3 а. с. 149).

У подальшому за клопотанням представника ОСОБА_3 зустрічний позов у частині вимог про визнання права власності на 1/2 частину грошових коштів, які були витрачені на закупівлю товарно-матеріальних цінностей у магазин, ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 березня 2015 року було залишено без розгляду (т. 3, а. с. 181).

Ухвалою цього ж суду від 11 березня 2015 року первісний позов ОСОБА_5 теж залишено без розгляду (т. 3, а. с. 179-180).

Заочним рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 березня 2015 року зустрічний позов задоволено частково.

За ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_4 площею 0, 3 га вартістю 99350 грн., 1/2 частину нежитлової будівлі по АДРЕСА_3 площею 464, 8 кв. м. вартістю 271100 грн. та на 1/2 частину гаражу АДРЕСА_5 площею 25, 2 кв. м. вартістю 12800 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою від 15 квітня 2015 року відхилено заяву представника ОСОБА_5 - Моленя Р.Б., про перегляд указаного вище заочного рішення суду (т. 3, а. с. 261-262).

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, в апеляційній скарзі на заочне рішення, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та невірне застосування норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове про задоволення зустрічного позову в повному обсязі.

У апеляційній скарзі представника ОСОБА_5 - адвоката Моленя Р.Б., ставиться питання про скасування заочного рішення і відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 з підстав порушення судом норм процесуального права, незаконності й необґрунтованості рішення та недоведеності обставин справи, які суд вважав встановленими.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а скаргу представника ОСОБА_5 слід відхилити з наступних мотивів.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що з огляду на положення ст. 71 СК України у даному випадку відсутні передбачені цією статтею умови для присудження ОСОБА_3 грошової компенсації за її частку в спільному майні подружжя, а відповідно до ст. 365 ЦК України її право на частку в спірному майні теж не може бути припинене.

Утім з такими висновками суду погодитися неможливо, оскільки вони ґрунтуються на невірному застосуванні норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що сторони з 03 червня 1995 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Глухівського міськрайонного суду від 18 травня 2012 року.

Цим же рішенням встановлено, що з листопада 2011 року сторони разом не проживали і спільного господарства не вели (т. 1, а. с. 6).

За час шлюбу ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу від 22 квітня 2003 року придбав нежилу будівлю з господарськими надвірними будівлями під номером АДРЕСА_3 вартістю 87078 грн., право власності на яку виникло у нього з моменту нотаріального посвідчення угоди (т. 1, а. с. 55).

Поряд із цим ОСОБА_5 за нотаріально посвідченою згодою дружини ОСОБА_3 теж за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 24 листопада 2009 року прийняв у власність земельну ділянку площею 0, 3000 га по АДРЕСА_4 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд під кадастровим номером НОМЕР_1 за ціною 138720 грн.

Згідно з п. 5.5 даного договору право власності на земельну ділянку у покупця виникло з моменту одержання державного акту на право власності на це майно, який він отримав 24 листопада 2009 року (т. 1, а. с. 190, т. 2, а. с. 48, 49).

З повідомлення гаражного кооперативу АДРЕСА_5, слідує, що з жовтня 2009 року ОСОБА_5 є його членом та власником гаражного боксу № НОМЕР_2, придбаного ним у порядку, передбаченому статутом кооперативу (т. 2, а. с. 7).

Ринкова вартість нежитлової будівлі по АДРЕСА_3 станом на 18 грудня 2014 року становила 542200 грн., що підтверджується звітом про оцінку нерухомого майна від 26 січня 2015 року, виготовленим суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «Антей Інвест Груп» (т. 3, а. с. 7-21, 22-33).

За висновком і звітом цього ж оцінювача від 05 січня 2015 року ринкова вартість гаража АДРЕСА_5 станом на 18 грудня 2014 року становила 25600 грн. (т. 3, а. с. 59-87).

Ринкова вартість земельної ділянки площею 0, 3000 га по АДРЕСА_4 згідно зі звітом суб'єкта оціночної діяльності - ТОВ «Сабо Консалтинг», від 29 грудня 2014 року станом на 18 грудня 2014 року становила 198700 грн. (т. 3, а. с. 89-121).

Оскільки будь-яких засобів доказування тих фактів, що зазначені вище об'єкти нерухомості були придбані лише за рахунок особистих коштів ОСОБА_5 суду не надано, це майно на підставі ст. 22 КпШС України та ст. 60 СК України слід вважати спільною сумісною власністю сторін, як подружжя.

Відповідно до ст. 28 КпШС України, ст. 70 СК України частки сторін у вказаному майні є рівними.

Зважаючи на те, що спірне майно оформлене на ОСОБА_5 і знаходиться у його користуванні, присудження ОСОБА_3 земельної ділянки, а іншій стороні гаража і нежитлової будівлі зі стягненням на користь ОСОБА_3 грошової компенсації не буде суперечити положенням ст. 71 СК України і відновить її порушені права на спірне майно.

Норми ж частини 5 даної статті щодо необхідності попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, на які послався суд першої інстанції, за наведених вище обставин застосовані бути не можуть.

Доводи представника ОСОБА_5 відносно недоведеності факту належності ОСОБА_5 гаража є безпідставними і спростовуються зазначеною вище довідкою гаражного кооперативу.

До того ж відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набути правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норми ст. 365 ЦК України, на які теж послався суд, на спірні правовідносини не розповсюджуються. Крім того, передбачене ними припинення права особи на частку у спільному майні не відноситься до предмета доказування у справі, яка переглядається, оскільки позову з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, у частині поділу нерухомого майна сторін і визнання за ОСОБА_3 права власності на його половину оскаржене заочне рішення суду стосовно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України слід змінити шляхом виділення їй і визнання за нею права власності на спірну земельну ділянку, а ОСОБА_5 - гаража і нежитлової будівлі з визнанням за ним права власності на це майно.

Виходячи з відомостей щодо ринкової вартості указаного майна, зазначених у звітах і висновках суб'єктів оціночної діяльності, які колегія суддів оцінює в сукупності з іншими засобами доказування як належні й допустимі письмові докази у справі, при такому поділі нерухомого майна сторін з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню грошова компенсація замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно в розмірі 184550 грн.

У частині вирішення спору відносно грошових коштів ОСОБА_5, які були на його рахунку в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 06 січня 2012 року в сумі 199484 грн. 36 коп. (т. 1, а. с. 205) суд ухвалив законне й обґрунтоване рішення, оскільки, як зазначалося вище, на той час сторони вже разом не проживали і спільного господарства не вели. Даних про те, що ці кошти були внесені ОСОБА_5 за рахунок спільного конкретного майна сторін суду не надано. Тому в цій частині рішення суду слід залишити без змін.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд першої інстанції помилково визначив ціну позову ОСОБА_3 в розмірі 483172 грн. 18 коп., хоча за правилами п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК ціна цього позову становить 482992 грн. 18 коп. Унаслідок цього, не зважаючи на те, що сума компенсації ОСОБА_3 судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції і становить 4364 грн. 67 коп., як указав суд, заочне рішення в цій частині відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК підлягає зміні.

Доводи представника ОСОБА_5 - адвоката Моленя Р.Б., які стосуються численних порушень судом першої інстанції норм процесуального права, не є підставою для скасування рішення і відмови в позові ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 88, 303, 304, 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. ст. 315, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, задовольнити частково, а скаргу представника ОСОБА_5 - Моленя Ростислава Богдановича, відхилити.

Заочне рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 11 березня 2015 року в даній справі в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину земельної ділянки, нежитлової будівлі, гаража та розподілу судових витрат змінити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0, 3000 га по АДРЕСА_4 під кадастровим номером НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на нежитлову будівлю з господарськими надвірними будівлями під номером АДРЕСА_3 та гаражний бокс АДРЕСА_5.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію в розмірі 184550 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 4364 грн. 67 коп. на компенсацію судових витрат, понесених нею при розгляді справи в суді першої інстанції.

В іншій частині вказане заочне рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 1448 грн. 81 коп. на компенсацію судових витрат, понесених нею при поданні апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього дня на нього може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -