Провадження №2/155/638/15
Справа №155/1283/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого Чонки В.В.,

при секретарі Федонюк О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Журавниківської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Журавники по вулиці Шкільній, 18 Горохівського району Волинської області та на земельну ділянку площею 0,74 га згідно рішення Журавниківської сільської ради №16/2 від 23 вересня 1993 року.

Мотивує свій позов тим, що 22 листопада 2004 року помер її дід ОСОБА_3. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна померлого за заповітом, прийняла спадщину, просить визнати її право власності на спадкове майно.

Позивачка в судове засідання не зявилася, однак в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити та визнати її право власності на спадкове майно. Справу просила слухати у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак в своїй заяві до суду позов визнав повністю, не заперечує щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно. Справу просить слухати у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак в поданій до суду заяві справу просила слухати у її відсутність, позов визнала повністю.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Журавниківської сільської ради і зареєстрованого 08 грудня 1999 року в реєстрі за №77 стверджується, що ОСОБА_3 все належне йому майно заповів своїй внучці ОСОБА_1, тобто позивачці.

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_3 помер 22 листопада 2004 року.

Згідно довідки Журавниківської сільської ради №593 від 14 липня 2015 року єдиним спадкоємцем майна за заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1, яка вступила у фактичне володіння майном до шести місяців шляхом спільного проживання.

З спадкової справи №761, заведеної 06 листопада 2008 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3, який помер 22 листопада 2004 року спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2 та внучка ОСОБА_1, тобто позивачка.

З листа державного нотаріуса від 19 серпня 2015 року №1587/02-17 вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно і розяснено їй право на звернення до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно.

Технічною документацією на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Журавники по вулиці Шкільній, 18 Горохівського району Волинської області стверджується, що вказаний житловий будинок збудований з дотриманням відповідних будівельних норм.

Рішенням Журавниківської сільської ради №16/2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 стверджується, що ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,49 га та для будівництва та обслуговування будівель площею 0,25 га.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, судом встановлено, що позивачка після смерті свого діда ОСОБА_3 прийняла спадщину, а тому суд, з метою виконання волі спадкодавця, вважає, що слід встановити право власності по спадкуванню за заповітом ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Журавники по вулиці Шкільній, 18 Горохівського району Волинської області та на земельну ділянку площею 0,74 га згідно рішення Журавниківської сільської ради №16/2 від 23 вересня 1993 року.

Разом з тим, з вищевказаного рішення Журавниківської сільської ради №16/2 від 23 вересня 1993 року вбачається, що правовстановлюючого документу на земельну ділянку площею 0,74 га., яка розташована за адресою: село Журавники Горохівського району Волинської області на імя ОСОБА_3 не має, а тому в задоволенні позовної вимоги про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,74 га., яка розташована в селі Журавники Горохівського району Волинської області, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.392, 1258, 1261 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі Журавники по вулиці Шкільній, 18 Горохівського району Волинської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: