Справа № 505/1599/15-ц
Провадження № 2/505/842/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2015 року Котовський міськрайонний суд Одеської області

повна назва суду

в складі: головуючого - судді Драгомерецької К. П судді____________ ___________________________

судді _______________________________________

при секретарі Марченко Н. Б.,

та адвоката (ів) представника громадськості розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Котовськ Одеської області

справу за позовом ОРГАНУ ОПІКИ ОСОБА_1 КОТОВСЬКОЇ ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

треті особи:

КОТОВСЬКА МІЖРАЙОННА

КОТОВСЬКИЙ РВ ГУ ДМС УКРАЇНИ В ОДЕСЬКІЙ ОБЛАСТІ

Про виселення

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Котовської міської ради в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, 21.03.2002 р.н, звернулися до суду з позовом до відповідача, яким з урахуваням уточнених позовних вимог, просили виселити ОСОБА_3 з житлового будинку по вул. Будьоного, 11-а у м. Котовську без надання йому іншого житлового приміщення. Позов мотивують тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 22.12.2006р. згідно з витягом про державну реєстрацію права власності № 13362618 від 26.01.2007р. неповнолітній ОСОБА_4 є власником вказаного будинку. З моменту придбання квартири відповідач вселилася у неї як батько член сімї власника та зареєструвався у ній за місцем проживання. Рішенням Котовського міськрайонного суду ОСОБА_3 позбавлений батьківських прав відносно своїх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідач веде антигромадський спосіб життя зловживає алкогольними напоями, не опікується житлом, у якому проживає, утримує його в антисанітарному вигляді, не оплачує за комунальні послуги. А тому майнові права неповнолітнього ОСОБА_4 через спосіб життя відповідача можуть бути порушені. На вимоги щодо добровільного виселення із спірної квартири відповідач жодним чином не реагує, а тому наявні підстави для його виселення у судовому порядку.

У судовому засіданні представник органу опіки і піклування Котовської міської ради в особі начальника відділу-служби у справах дітей ОСОБА_8 позов підтримав із аналогічних викладеним у позовній заяві підстав, додатково пояснивши, що рішення про виселення відповідача із спірної квартири відповідатиме інтересам неповнолітнього власника житла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідач у судовому засіданні при вирішенні даного питання покладався на думку суду.

Представник прокуратури ОСОБА_9 в судовому засіддані позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник Котовського районного відділу державної міграційної служби в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що стверджується договором купівлі-продажу від 22.12.2006р. та витягом про державну реєстрацію права власності № 13362618 від 26.01.2007р., що власником житлового будинку по вул. Будьоного, 11-а у м. Котовську є неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 Крім нього, у вказаній квартирі як член сімї власника зареєстрований за місцем проживання відповідач, що стверджується штампом в паспорті відповідача.

Із пояснень представника позивача та мтеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 позбавлений батьківських прав відносно своїх дітей, в тому числі відносно ОСОБА_4, 21 березня 2002 року. /Рішення Котовського міськрайонного суду від 13.05.2014р./ Неповнолітній ОСОБА_4 на даний час знаходиться в "Черняєвській спеціалізованій загальноосвітній школі-інтернат для дітей з вадами розумоіого розвитку" на повному державному забезпеченні.

Згідно актів обстеження умов проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, житлово-побутові умови незадовільні, в будику відсутнє електро-, газо- та водопостачання, в кімнатах брудно, речі розкидані.

Постановою Котовського міжрайонного суду Одеської області від 14 травня 2015 року ОСОБА_3 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за вчинення насильства в сім'ї.

Згідно ст.ст. 317, 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За договором купівлі-продажу від 22.12.2006р. право власності, в тому числі й усі правомочності, зокрема, право користування будинком перейшло до неповнолітнього ОСОБА_4. Відповідач після набрання законної сили рішенням Котовського міськрайонного суду від 13.05.2014р.. не належить до числа осіб членів сімї позивача-власника, яким у розумінні ст. 405 ЦК України належить право користування житлом, а тому вважається такою, що втратила право користування цим житлом й на вимогу законного представника власника житла повинен був добровільно виселитись із спірного житлового будинку, чого не зробив.

Відповідно до ст.. 116 ЖК України та роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", в яких зазначено, що осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі або будинку, то при триваючій антигромадській поведінці, виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжитті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Згідно із статтею 3 Конвенції "Про права дитини" встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 продовжує вести антигромадський спосіб життя, що впливає на житлово-побутові умови в будинку, що в свою чергу може призвести до порушення майнових прав неповнолітнього ОСОБА_4. За таких підстав позов підлягає задоволенню, у звязку з чим позов про виселення його у примусовому порядку підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що відповідача слід виселити з житлового будинку на вул. Будьоного, 11-а у м. Котовську без надання йому іншого житла.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 також підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком по вул. Будьоного, 11-а у м. Котовську, оскільки підлягає виселенню з нього.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи або остаточного рішення суду.

В задоволенні позовних вимог в частині зняття ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання слід відмовити, оскільки обов'язок на вчинення таких дій прямо випливає із остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 з житлового будинку по вул. Будьоного, 11-а у м. Котовську Одеської області без надання йому іншого житла.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 таким, що втратив право житловим будинком по вул. Будьоного, 11-а у м. Котовську Одеської області.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до суду, що розглянув справу, апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.П. Драгомерецька