АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Осіяна О.М.,

суддів - Пономарь З.М., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Ялової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, треті особи - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса Кулікова С.В. про встановлення юридичного факту належності права власності на частину квартири та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, яка не залишила заповіту на випадок своєї смерті. Спадкоємцем першої черги був її син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складається з 52/200 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності. Після смерті матері ОСОБА_6 прийняв спадщину шляхом подачі заяви до сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7, яка не залишила заповіту на випадок своєї смерті. Спадкоємцем першої черги була її дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, яка складається з ? частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності. Із заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори вона не зверталась, але прийняла спадщину після смерті матері фактично, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала і була зареєстрована разом із матір'ю. Відмови від прийняття спадщини ОСОБА_8 не заявляла

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 і ОСОБА_8 зареєстрували шлюб. Але ІНФОРМАЦІЯ_5, після реєстрації шлюбу, вдома ОСОБА_8 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру по АДРЕСА_2 в цілому, тобто, на ? частину квартири, яка належала особисто їй, і на ? квартири, яку ОСОБА_8 прийняла після смерті матері. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_8 не залишила. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8 є її чоловік ОСОБА_6, який направив поштою в установлений законом строк до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Таким чином, ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті своєї дружини, але її не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з 52/200 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яка належала його матері ОСОБА_5, 52/200 частини квартири по АДРЕСА_1, яка належала особисто ОСОБА_6, ? частини квартири по АДРЕСА_2, яка належала його дружині ОСОБА_8 і ? частині цієї ж квартири, яку ОСОБА_8 фактично прийняла після смерті матері - ОСОБА_7

На випадок своєї смерті 21 грудня 2011 року ОСОБА_6 склав заповіт, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів позивачці ОСОБА_3

У встановлений законодавством термін позивачка подала до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак, їй було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність майна спадкодавцеві. У зв'язку з цим, позивачка звернулась з позовом до суду та просила задовольнити позовні вимоги, викладені у ньому, у повному обсязі.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, треті особи - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса Кулікова С.В. про встановлення юридичного акту належності права власності на частину квартири та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволені.

Встановлено юридичний факт належності права власності ОСОБА_6 на 52/200 частин квартири по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановлено юридичний факт належності права власності ОСОБА_8 на ? частини квартири по АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановлено юридичний факт належності права власності ОСОБА_6 квартири по АДРЕСА_2 в цілому у порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 52/100 частини квартири по АДРЕСА_1 та право власності на квартиру по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнуто з Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, оскільки вона не була залучена до участі у справі, проте, рішенням суду вирішено питання про її права та обов'язки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити із наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на 52/200 частини квартири по АДРЕСА_1, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності від 12 вересня 1997 року, виданого Українським державним хіміко-технологічним університетом на підставі розпорядження № П-54 від 12 вересня 1997 року, записано в реєстрову книгу 50п за реєстровим №12.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 був її син ОСОБА_6, який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори.

Таким чином, ОСОБА_6 є власником 52/200 частини квартири по АДРЕСА_1, яка належала його матері.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7 Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності від 08 січня 1997 року, виданого виконкомом міськради народних депутатів на підставі розпорядження № 1/392-97 від 08 січня 1997 року.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7 була її дочка ОСОБА_8 Із заявою про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори вона не зверталася, але прийняла спадщину після смерті матері фактично, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала і була зареєстрована разом із матір'ю за адресою: АДРЕСА_2. У встановлений законодавством термін ОСОБА_8 не заявляла відмови від прийняття спадщини, таким чином, вона є такою, що прийняла спадщину, але своєчасно її не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 і ОСОБА_8 зареєстрували шлюб. Але ІНФОРМАЦІЯ_5, після реєстрації шлюбу, ОСОБА_8 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру в цілому, тобто на ? частину квартири по АДРЕСА_2, яка належала особисто їй, і на ? цієї ж квартири, яку вона прийняла після смерті матері.

Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_8 не залишила. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8 є її чоловік ОСОБА_6, який направив поштою в установлений законом строк до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті своєї дружини, але її не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_6 Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з 52/200 частин квартири по АДРЕСА_1, яка належала його матері ОСОБА_5, 52/200 частини цієї ж квартири, яка належала особисто ОСОБА_6, ? частини квартири по АДРЕСА_2, яка належала його дружині ОСОБА_8 і ? частини цієї ж квартири, яку ОСОБА_8 прийняла після смерті матері ОСОБА_7

На випадок своєї смерті 21 грудня 2011 року ОСОБА_6 склав заповіт, зареєстрований за реєстровим №854, відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_3

Виходячи з вищенаведених обставин, наданих доказів, посилаючись на вимоги ст. 1217, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1223, ст.ст. 1261, 1268, ч. 1 ст. 1276 ЦК України, суд дійшов висновку, що позивачка ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Але із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки вони не враховують всіх обставин у справі та вимог законодавства.

Відповідно до вимог ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

А статтею 1263 ЦК України передбачено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

За змістом ч. 1 ст. 292 ЦПК України особи, які не брали участі у справі мають право з цих підстав оскаржити в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції, якщо суд вирішив питання про їх права чи обов'язки.

Як вбачається із матеріалів справи 24 грудня 2011 року до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, звернулась ОСОБА_2, яка є її рідною сестрою. А 27 грудня 2011 року вона звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, яка була її племінницею.

Право власності на квартиру по АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 08 січня 1997 року, виданого виконкомом міськради народних депутатів на підставі розпорядження № 1/392-97 від 08 січня 1997 року, зареєстровано за ОСОБА_8 та ОСОБА_7 У зв'язку із чим, після їх смерті відкрилась спадщина на вказане майно.

ОСОБА_2 долучила до апеляційної скарги свої заяви від 24 грудня 2011 року та від 27 грудня 2011 року до Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що не суперечить роз'ясненням п.14 Постанови № 12 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", відповідно до якого особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати до суду апеляційної інстанції всі наявні в них докази на підтвердження порушення їх прав.

Визнаючи за ОСОБА_3 право власності на квартиру по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, суд першої інстанції вирішив питання про права та обов'язки ОСОБА_2

Розглянувши зазначену справу суд першої інстанції не з'ясував наявність чи відсутність спадкових справ після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8, не встановив коло спадкоємців, які звернулись із заявами про прийняття спадщини, не залучив їх до участі у справі, чим порушив права та інтереси спадкоємця.

У зв'язку із чим, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції на підставі п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України скасувати, та відмовити у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2013 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, треті особи - Реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції, Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса Кулікова С.В. про встановлення юридичного факту належності права власності на частину квартири та про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Рішення набирає законної сили із моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів із моменту проголошення.

Судді: