РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2015 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

судді Геря О.Г.

при секретарі Федорової В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дзержинської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування до Дзержинської міської ради Донецької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.08.1975 року в порядку спадкування після померлого 17.12.1974 року батька, є власником 13/50 частини житлового будинку № 14 по вул.. Оренбургська в м. Дзержинську Донецької області. Інша частина будинку (37/50) частини належить на праві власності його матері ОСОБА_2 відповідно до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації м. Дзержинська» № 53 від 20.04.2015 року. 14.09.2014 року ОСОБА_2 померла і після її смерті відкрилась спадщина на майно, що належало їй на праві власності. Інших спадкоємців не має. Маючи намір прийняти спадщину позивач звернувся до нотаріальної контори, склав заяву на прийняття спадщини, але нотаріус виніс постанову про відмову вчинення нотаріальних дій та відмовив йому в отриманні свідоцтва про право на спадщини, оскільки позивачем не було надано документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій, тобто правовстановлюючих документів щодо належності будинку спадкодавцеві. Оскільки нотаріус відмовив в оформлені права на спадщину, тому він позбавлений права оформлення спадщини в інший спосіб.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на задоволені позову.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як встановлено під час судового розгляду справи позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.08.1975 року в порядку спадкування після померлого 17.12.1974 року батька, є власником 13/50 частини житлового будинку № 14 по вул.. Оренбургська в м. Дзержинську Донецької області. Інша частина будинку (37/50) частини належить на праві власності його матері ОСОБА_2 відповідно до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації м. Дзержинська» № 53 від 20.04.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є єдиним спадкоємцем, який звернувся за оформленням своїх спадкових прав після померлої 14.09.2014 року ОСОБА_2

Судом встановлено, що визнання за позивачем права власності в порядку спадкування 37/50 частин будинку за вищевказаною адресою не порушує прав інших осіб.

Відповідно до встановленого законом строку позивач звернувся до приватного нотаріуса Дзержинського міського нотаріального округу, де і була відкрита спадкова справа, про що свідчить витяг № 40387691 від 15.05.2015 року, за номером у спадковому реєстрі 57292255.

Відповідно до п.23 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки нотаріусом видана відмова у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві, то позивач позбавлений права оформлення спадщини в інший спосіб.

У відповідності до ст.ст.1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування має особа, визначена у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності із п.п. 4.15, 4.18 глави 10 Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на 37/50 частин житлового будинку у позивача відсутні з причин, зазначених вище, тому вимоги його щодо визнання права власності на спадкове майно за ним при таких обставинах є обґрунтованими. З викладеного вбачаються всі підстави для задоволення позовних вимог про визнання за позивачем права власності в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України, ст.328,392 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Дзержинської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 у порядку спадкування право власності на 37/50 частин будинку № 14 по вул. Оренбургська м. Дзержинська Донецької області, визначений в технічному паспорті під літерами «А-1, кр., п/г», зі всіма господарськими будівлями та спорудами, зокрема, літня кухня «Б,б», сарай «Д», сарай «В», , вбиральня «Г», огорожа «N», що залишилось після смерті ОСОБА_2, померлої 14.09.2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: