Номер провадження: 22-ц/785/7704/15
Головуючий у першій інстанції:
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 451669, 80 грн., яка складається з: 212695,73 грн. - заборгованість за кредитом, 238974,07 грн. - заборгованість за відсотками, а також просив суд стягнути пропорційно з відповідачів судовий збір у розмірі 3441 грн.

В обґрунтування позову посилались на те, що 03.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 29800 доларів США зі сплатою 14% річних на строк з 03.10.2007 року по 03.10.2014 року.

У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 03.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №147205, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором відповідати за невиконання боржником ОСОБА_2 зобовязань за кредитним договором №0 від 03.10.2007 року.

Крім того, позивач зазначав, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого AT «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта-Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

22.01.2014 року до суду звернулася ОСОБА_4 з зустрічним позовом до ПАТ «Дельта-Банк» про визнання договору поруки припиненим, посилаючись на те, що кредитор без згоди поручителя змінив умови основного договору з боржником шляхом збільшення процентної ставки, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності поручителя. Крім того, позивач зазначав, що відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України, сам факт зміни умов поруки без згоди поручителя є самостійною підставою для припинення зобовязань за договором поруки, у звязку з чим, договір поруки слід вважати припиненим з 03.10.2007 року, тобто з дати, з якої виріс обсяг її відповідальності як поручителя.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.02.2015 року частково задоволено позов ПАТ «Дельта Банк». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» загальну суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007року в розмірі 451669 грн. 80 коп., яка складається з: 212695 грн. 73 коп. - заборгованість за кредитом; 238974 грн. 07 коп. - заборгованість за відсотками, а також 3441 грн. - витрат по сплаті судового збору. В решті позовних вимог - відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано припиненим договір поруки №147205 від 03.10.2007 року, укладений між ОСОБА_3 та АКІБ «УкрСиббанк». Стягнуто з ПАТ «Дельта-Банк» на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 229,40 грн. В решті позовних вимог - відмовлено.

У апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню лише з ОСОБА_2, оскільки є підстави для визнання договору поруки між банком та ОСОБА_3 припиненим у звязку із збільшенням обєму відповідальності поручителя, а саме збільшення процентної ставки за основним кредитним договором.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи, ґрунтується на законі.

Судом встановлено, що 03.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0, згідно до умов якого банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) в сумі 29 800,00 доларів США та спалити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 150 490,00 грн. за курсом НБУ на день укладання договору, при цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатися в договорі лише в разі надання банком кредиту в іноземній валюті.

Згідно до п.п. 1.2.1., 1.2.2. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007року надання кредиту здійснюється у термін з 03.10.2007 року. Позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 03.10.2014року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов договору і та/або умов відповідної угоди сторін.

Відповідно до п. 1.3.1. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007року за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14,00% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці.

Відповідно до п. 2.1. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007року, у забезпечення виконання усіх грошових зобовязань в повному обсязі позичальника за договором, позичальник передає в заставу, а банк приймає наступне рухоме майно, а саме - транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель LANCER, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_1.

Згідно п.п. 3.4.1., 3.4.3. вищезазначеного договору, позичальник зобовязується використати кредит на зазначені у цьому договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунки банку в порядку та на умовах, передбачених договором. Достроково повернути банку в повному розмірі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 Договору та/або умов кредитного договору.

З метою забезпечення виконання зобовязань по договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007 року, 03 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки №147205, згідно з якими, поручитель зобовязуються перед кредитором відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №0 від 03.10.2007року, укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до п.п. 1.3., 1.4. договору поруки №147205 від 03.10.2007 року поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Згідно п. 2.1. договору поруки, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом проставляння підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

03.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007року, відповідно до умов якої, було збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого, в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, AT «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта-Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта-Банк» замінює AT «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від AT «УкрСиббанк» до АТ «Дельта-Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта-Банк» переходить право вимоги від боржників повного, належного, та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

23.03.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено акт приймання - передачі, згідно з яким, ПАТ «УкрСиббанк» передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв права вимоги за кредитами, зокрема, щодо договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007року.

Враховуючи порушення строків повернення кредиту, 29.03.2013року ПАТ «Дельта Банк» звернулось на адресу відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з досудовими вимогами №31.4-08/3356/13 та №31.4-08/3415/13 щодо сплати простроченої (поточної) заборгованості (а.с.31, 32), які були надіслані на адресу відповідачів, що підтверджується реєстром поштових відправлень (а.с. 33-36).

Однак вимоги банку не було виконано у встановлений строк, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 15.07.2013 року склала - 451669, 80 грн., з яких: 212695,73 грн. - заборгованість за кредитом, 238974,07 грн. - заборгованість за відсотками.

Стаття 526 ЦК України визначає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ч.1 ст.530 ЦК України встановлює, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 нього Кодексу.

Оскільки факт невиконання зобовязання встановлений судом і не спростований ОСОБА_2, то судом обґрунтовано задоволено позов в частині стягнення заборгованості з нього на користь банку.

Відносно припинення договору поруки, то в матеріалах справи відсутні докази укладення додаткової угоди про збільшення процентної ставки з поручителем - ОСОБА_4, що є порушенням п. 2.1. договору поруки від 03.10.2007 року, відповідно до якого кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя.

Відтак, збільшення процентної ставки за кредитним договором, яке у порушення умов договору поруки відбулося без згоди поручителя, призвело до збільшення обсягу його відповідальності, тому є підставою для припинення поруки відповідно до вимог ч.1 ст.559 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Враховуючи те, що ПАТ «Дельта Банк» не надано доказів на спростування зазначеного, то суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у стягненні заборгованості з поручителя ОСОБА_3 у звязку з припиненням договору поруки.

Відповідно до ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги, що додатковою угодою №1 до договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 03.10.2007 року передбачена лише можливість підвищення процентної ставки, однак фактично збільшення не відбулося, оскільки факт підвищення процентної ставки з 14% до 16 % підтверджується довідкою розрахунком, наданою ПАТ «Дельта Банк», з якої вбачається, що нарахування заборгованості здійснювалось за збільшеною процентною ставкою 16 % (а.с.95), хоча п.1.3.1. договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № від 03.10.2007 року визначено її розмір - 14 % (а.с.7).

За таких обставин доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.304,п.1ч.1ст.307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: