Справа № 456/2499/14 Головуючий у 1 інстанції: Андрейків Ю.Я.
Провадження № 22-ц/783/3900/15 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді: Павлишина О.Ф.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

при секретарі: Гацій І.І.,

з участю: ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представника Стинавської сільської ради Стрийського району - Василика І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 2 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Стинавської сільської ради Стрийського району, третя особа ОСОБА_2, про визнання неправомірним акта Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області, визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання не чинити перешкод,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 2 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 до Стинавської сільської ради Стрийського району, третя особа ОСОБА_2, про визнання неправомірним акта Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області, визнання неправомірним та скасування рішення, зобов'язання не чинити перешкод задоволено частково.

Визнано неправомірним акт Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області від 13.11.2013 року про узгодження меж земельної ділянки та встановлення межових знаків між громадянином ОСОБА_5 та земельною ділянкою загального користування.

Визнано неправомірним та скасовано рішення Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області від 22.11.2013 року №192 про затвердження акта про встановлення меж земельної ділянки та встановлення межових знаків між громадянином ОСОБА_5 та земельною ділянкою загального користування.

В решті позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2 подавши апеляційну скаргу через свого представника ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі вказує, що рішення суду є необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Вказує, що в оскаржуваному рішенні суд не навів в чому полягає незаконність акта та рішення, яким саме нормативно-правовим актам вони не відповідають, а також якими діями чи бездіяльністю відповідач порушив чинне законодавство при складанні акта та прийнятті рішення. Крім того, позивачем не надано жодних доказів щодо належності йому спірної земельної ділянки. Також апелянт зазначає, що відповідач діяв в межах своїх повноважень та жодним чином не порушив норм чинного законодавства. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представника Стинавської сільської ради Стрийського району - Василика І.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15 жовтня 2013 року позов ОСОБА_5 до Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області, третя особа - ОСОБА_2, про визнання дій Стинавської сільської ради неправомірними, скасування рішення №123/14/2012 від 27.11.2012 року Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області «Про узгодження межі земельної ділянки», визнання неправомірним акта про узгодження межі земельної ділянки гр.ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 27.11.2012р., зобов'язання Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області повторно розглянути питання про встановлення межових знаків задоволено частково. Визнано неправомірним та скасовано рішення Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області шостого демократичного скликання від 27 листопада 2012 р. №123/14-2012 «Про узгодження межі земельної ділянки». Визнано неправомірним акт про узгодження межі земельної ділянки гр. ОСОБА_5 і ОСОБА_6 від 27.11.2012р. Зобов'язано Стинавську сільську раду Стрийського району Львівської області повторно розглянути питання щодо встановлення межових знаків земельних ділянок ОСОБА_5 і ОСОБА_2, які знаходяться в АДРЕСА_1. В задоволенні позову ОСОБА_5 до Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2, про визнання дій Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області щодо ухвалення рішення Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області шостого демократичного скликання від 27 листопада 2012 р. №123/14-2012 «Про узгодження межі земельної ділянки», дій Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області щодо запропонування трьох варіантів встановлення меж між земельними ділянками ОСОБА_5 та загального користування обумовлених в схемі, яка долучена до Акта про узгодження межі земельної ділянки гр.ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 27.11.2012р. неправомірними, відмовлено.(а.с.12-15)

13 листопада 2013 року комісією Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області встановлено межові знаки та проведено обміри між земельною ділянкою ОСОБА_5 та земельною ділянкою загального користування. (а.с.8-9)

Рішенням сесії Стинавської сільської ради Стрийського району Львівської області від 22.11.2013 року затверджено акт про узгодження меж земельної ділянки та встановлення межових знаків між ОСОБА_5 та земельною ділянкою загального користування.

Відповідно до ст.152 ЗК держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язанні з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту прав.

Згідно з ч.ч.2,3,5 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються: земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" - згідно зі ст. 158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до положень статей 103, 106 ЗК України власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати від власника або землекористувача сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Згідно з ст.198 ЗК України при оформленні права власності на земельну ділянку проводиться комплекс робіт (кадастрові зйомки), виконуваних для визначення меж земельних ділянок, які включають, у тому числі, погодження меж земельної ділянки з сусідніми власниками та землекористувачами.

Механізм встановлення меж земельних ділянок визначено Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженою Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, який здійснюють: виконавець - юридична або фізична особа, яка отримала ліцензії на проведення робіт із землеустрою та топографо-геодезичних робіт; замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

А відтак, складаючи акт від 13.11.2013 року про узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_5 та встановлення межових знаків, Стинавська сільська рада не дотрималася визначеного законом порядку щодо встановлення межі, оскільки таке не віднесено до компетенції сільської ради, а покладено на осіб, які отримали сертифікат на проведення робіт із землеустрою та топографо-геодезичних робіт.

Суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин, фактичні обставини справи, давши належну оцінку доказам, які є в матеріалах справи, правильно застосував матеріальний закон, під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307 , ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 2 квітня 2015 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.