У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

за участі: відповідача та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 30 вересня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду від 30 вересня 2015 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт" (далі - ТОВ "Старт") 7 740,91 гривень заборгованості за надані послуги з теплопостачання, 393,78 гривень суми трьох процентів річних, 1 239,65 гривень інфляційних втрат, 252,48 гривень пені та 243,60 гривень судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На рішення суду відповідач через свого представника - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, де покликалась на його незаконність та необґрунтованість у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального і процесуального права.

На її обґрунтування зазначала про невідповідність оскаржуваного рішення вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, його ухвалення без повного і об'єктивного з'ясування обставин, що мають значення для справи, та без належної оцінки доказів у справі. На її думку, у позивача не було підстав надавати послуги з централізованого опалення та підігріву води і нараховувати плату, оскільки вона відповідно до п. 7.1. договору про надання послуг подала заяву про його розірвання, а тому зобов'язання сторін припинились з 6 квітня 2011 року. Не застосованими судом, хоча повинні були бути застосовані, вважала положення цивільного законодавства щодо пропуску позивачем позовної давності.

Вважала, що всупереч правилам ст.ст. 11 і ч. 3 ст. 10 ЦПК України суд зобов'язаний був не брати до уваги твердження позивача про те, що відповідач самовільно відключився від централізованого опалення.

Покликалася на практику Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що відображена в ухвалах від 7 липня 2011 року і 30 липня 2014 року, якими встановлено неналежне з'ясування судами обставин коли і ким демонтовано радіатори у квартирі відповідача, а тому і не визначилися, чи отримує він послуги з теплопостачання.

Крім того, судом знехтувано закладеними у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, що ратифікована Україною 17 липня 1997 року, принципами цивільного судочинства щодо справедливого і неупередженого розгляду та вирішення цивільних справ.

З цих підстав просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу позивач, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін.

Справа перебувала на апеляційному і касаційному розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Частково задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач фактично користувалася послугами централізованого опалення і постачання гарячої води, а тому з урахуванням наданих доказів погодився із обчисленнями суми заборгованості і стягнув суми боргу за надані спірні послуги, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ "Старт" надає послуги із теплопостачання у належну відповідачу квартиру АДРЕСА_1.

6 квітня 2010 року між ними укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, за умовами якого ТОВ "Старт" зобов'язалося надавати споживачу послуги, передбачені цим правочином, а ОСОБА_1 зобов'язалася оплачувати надавані послуги. Договір не оспорювався і він є чинним (а.с. 175-175, зв.).

Нарахування вартості послуг позивачем здійснюється відповідно до тарифів, що затверджені рішенням Виконавчого комітету Рівненської міської ради №6 від 4 січня 2011 року.

2 березня 2011 року відповідач звернулася до ТОВ "Старт" із заявою про розірвання договору від 6 квітня 2010 року про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, а також демонтувати обладнання з централізованого опалення і підігріву води, на що їй повідомлено про неможливість розірвання договірних відносин (а.с. 177, 178).

26 серпня 2011 року ОСОБА_1 повідомила позивача про самовільне відключення від мережі централізованого опалення, в зв'язку з чим просила організувати роботу комісії для складання і підписання акту про цей факт (а.с. 179).

Спірні відносини виникли між сторонами з приводу постачання ТОВ "Старт" і отримання відповідачем теплової енергії, що регулюється Законами України "Про теплопостачання", "Про житлово-комунальні послуги" і Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

За представленим позивачем розрахунком заборгованість ОСОБА_1 із оплати наданих послуг з теплопостачання за час із 1 жовтня 2011 року по 31 вересня 2014 року становить 7 740, 91 гривень, на зазначену суму за час із 11 листопада 2013 року по 15 вересня 2014 року нарахована пеня в сумі 252, 48 гривень, а також 393, 78 гривень трьох процентів річних та 1 239, 65 гривень інфляційних втрат.

Розмір заборгованості відповідачем не оспорювався.

За правилами ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтями 20 і 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обв'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом (право споживача відмовитися від користування послугою виконавця або виробника).

Відповідно до абз. першого ч. 1 ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Частина 1 ст. 5 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачає забезпечення державою захисту прав споживачів, надання можливості вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантування придбання або одержання продукції іншими законним способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Згідно з п.п. 24-25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пункти 2.6 і 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за №1478/11758, вказують, що по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення постачання гарячої води і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Матеріали справи такого акту з цього приводу не містять, як не було його здобуто і судом.

Більше того, сторони в судовому засіданні ствердили, що акту постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води, яким би було зафіксовано законність дій відповідача, не існує.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин відключення ОСОБА_1 від мереж централізованого опалення і водопостачання вчинено самовільно з недодержанням вимог закону.

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань по наданню теплової енергії стверджується договором №3 оренди котельні від 11 січня 2010 року та актом підключення внутрішньобудинкових мереж опалення та пломбування приладів обліку теплової енергії від 19 жовтня 2010 року (а.с. 168-169, зв., 170). Згідно із цими доказами ТОВ "Старт" користується даховою котельнею з метою централізованого опалення і підігріву води для обслуговуваних будинків, а також ним введено в експлуатацію первинні показники теплообчислювалювача у будинку АДРЕСА_1.

Тому відповідач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якими він фактично користувався.

Надані ТОВ "Старт" розрахунки заборгованості по наданих послугах, пені, трьох процентів річних і інфляційних втрат, що містяться у довідці про порядок нарахування оплати за послуги централізованого теплопостачання будинку АДРЕСА_1 за період з 15 вересня 2011 року по 15 вересня 2014 року, належним чином перевірені судом і сумнівів у їх достовірності не викликають (а.с. 187-191).

Крім того, їх розмір ОСОБА_1 не заперечується.

Повно і правильно з'ясувавши обставини справи та встановивши, що застосуванню при вирішенні спірних правовідносин підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов, стягнувши із відповідача на користь ТОВ "Старт" суму заборгованості по наданих послугах, пеню, суми трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність оскаржуваного рішення вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, його ухвалення без повного і об'єктивного з'ясування обставин, що мають значення для справи, та без належної оцінки доказів у справі є необґрунтованими і не заслуговують на увагу.

Не можна погодитися і з посиланнями ОСОБА_1 на факт розірвання договору, оскільки договірні відносини між сторонами не припинялися й продовжували діяти.

Спростовуються обставинами справи і вимогами закону доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, про порушення судом норм ст.ст. 11 і ч. 3 ст. 10 ЦПК України щодо врахування обставини самовільного відключення від централізованого опалення.

Не заслуговують на увагу і покликання відповідача на застосування до спірних правовідносин позовної давності.

Так, згідно зі ст.ст. 257, 261, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки спірні відносини обмежуються періодом з жовтня 2011 року по вересень 2014 року, тобто охоплюють проміжок часу у три роки, що відповідає загальному строку позовної давності, тому підстав для застосування норм матеріального права, які регулюють наслідки спливу позовної давності у суду першої інстанції не було. З правильністю таких висновків погоджується і колегія суддів.

Не вбачається і фактів недодержання судом положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1 листопада 1950 року, що ратифікована Україною 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 цієї Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, висновки місцевого суду про задоволення позову є обґрунтованими з огляду на таке.

Правова позиція Верховного Суду України, яка висловлена постановою від 11 листопада 2015 року у справі №6-1192цс15, свідчить про те, що відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил №630 відключення споживача від мереж централізованого палення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Відповідно до абз. другого ч. 1 ст. 360 (7) ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно із ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної скарги при новому розгляді справи.

Додержання судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального і процесуального права відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Рівненського міського суду від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді:

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Рівне

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

за участі: відповідача та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 30 вересня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського міського суду від 30 вересня 2015 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Старт" (далі - ТОВ "Старт") 7 740,91 гривень заборгованості за надані послуги з теплопостачання, 393,78 гривень суми трьох процентів річних, 1 239,65 гривень інфляційних втрат, 252,48 гривень пені та 243,60 гривень судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На рішення суду відповідач через свого представника - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, де покликалась на його незаконність та необґрунтованість у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням судом норм матеріального і процесуального права.

На її обґрунтування зазначала про невідповідність оскаржуваного рішення вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, його ухвалення без повного і об'єктивного з'ясування обставин, що мають значення для справи, та без належної оцінки доказів у справі. На її думку, у позивача не було підстав надавати послуги з централізованого опалення та підігріву води і нараховувати плату, оскільки вона відповідно до п. 7.1. договору про надання послуг подала заяву про його розірвання, а тому зобов'язання сторін припинились з 6 квітня 2011 року. Не застосованими судом, хоча повинні були бути застосовані, вважала положення цивільного законодавства щодо пропуску позивачем позовної давності.

Вважала, що всупереч правилам ст.ст. 11 і ч. 3 ст. 10 ЦПК України суд зобов'язаний був не брати до уваги твердження позивача про те, що відповідач самовільно відключився від централізованого опалення.

Покликалася на практику Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що відображена в ухвалах від 7 липня 2011 року і 30 липня 2014 року, якими встановлено неналежне з'ясування судами обставин коли і ким демонтовано радіатори у квартирі відповідача, а тому і не визначилися, чи отримує він послуги з теплопостачання.

Крім того, судом знехтувано закладеними у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, що ратифікована Україною 17 липня 1997 року, принципами цивільного судочинства щодо справедливого і неупередженого розгляду та вирішення цивільних справ.

З цих підстав просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

У поданих запереченнях на апеляційну скаргу позивач, вважаючи оскаржуване рішення законним і обґрунтованим, просить залишити його без змін.

Справа перебувала на апеляційному і касаційному розглядові.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Частково задовольняючи вимоги позивача, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідач фактично користувалася послугами централізованого опалення і постачання гарячої води, а тому з урахуванням наданих доказів погодився із обчисленнями суми заборгованості і стягнув суми боргу за надані спірні послуги, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та пені.

Матеріалами справи встановлено, що ТОВ "Старт" надає послуги із теплопостачання у належну відповідачу квартиру АДРЕСА_1.

6 квітня 2010 року між ними укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, за умовами якого ТОВ "Старт" зобов'язалося надавати споживачу послуги, передбачені цим правочином, а ОСОБА_1 зобов'язалася оплачувати надавані послуги. Договір не оспорювався і він є чинним (а.с. 175-175, зв.).

Нарахування вартості послуг позивачем здійснюється відповідно до тарифів, що затверджені рішенням Виконавчого комітету Рівненської міської ради №6 від 4 січня 2011 року.

2 березня 2011 року відповідач звернулася до ТОВ "Старт" із заявою про розірвання договору від 6 квітня 2010 року про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води, а також демонтувати обладнання з централізованого опалення і підігріву води, на що їй повідомлено про неможливість розірвання договірних відносин (а.с. 177, 178).

26 серпня 2011 року ОСОБА_1 повідомила позивача про самовільне відключення від мережі централізованого опалення, в зв'язку з чим просила організувати роботу комісії для складання і підписання акту про цей факт (а.с. 179).

Спірні відносини виникли між сторонами з приводу постачання ТОВ "Старт" і отримання відповідачем теплової енергії, що регулюється Законами України "Про теплопостачання", "Про житлово-комунальні послуги" і Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

За представленим позивачем розрахунком заборгованість ОСОБА_1 із оплати наданих послуг з теплопостачання за час із 1 жовтня 2011 року по 31 вересня 2014 року становить 7 740, 91 гривень, на зазначену суму за час із 11 листопада 2013 року по 15 вересня 2014 року нарахована пеня в сумі 252, 48 гривень, а також 393, 78 гривень трьох процентів річних та 1 239, 65 гривень інфляційних втрат.

Розмір заборгованості відповідачем не оспорювався.

За правилами ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтями 20 і 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначені обв'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг із визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом (право споживача відмовитися від користування послугою виконавця або виробника).

Відповідно до абз. першого ч. 1 ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.

Частина 1 ст. 5 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачає забезпечення державою захисту прав споживачів, надання можливості вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантування придбання або одержання продукції іншими законним способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Згідно з п.п. 24-25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Пункти 2.6 і 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 грудня 2005 року за №1478/11758, вказують, що по закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення постачання гарячої води і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Матеріали справи такого акту з цього приводу не містять, як не було його здобуто і судом.

Більше того, сторони в судовому засіданні ствердили, що акту постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води, яким би було зафіксовано законність дій відповідача, не існує.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин відключення ОСОБА_1 від мереж централізованого опалення і водопостачання вчинено самовільно з недодержанням вимог закону.

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань по наданню теплової енергії стверджується договором №3 оренди котельні від 11 січня 2010 року та актом підключення внутрішньобудинкових мереж опалення та пломбування приладів обліку теплової енергії від 19 жовтня 2010 року (а.с. 168-169, зв., 170). Згідно із цими доказами ТОВ "Старт" користується даховою котельнею з метою централізованого опалення і підігріву води для обслуговуваних будинків, а також ним введено в експлуатацію первинні показники теплообчислювалювача у будинку АДРЕСА_1.

Тому відповідач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якими він фактично користувався.

Надані ТОВ "Старт" розрахунки заборгованості по наданих послугах, пені, трьох процентів річних і інфляційних втрат, що містяться у довідці про порядок нарахування оплати за послуги централізованого теплопостачання будинку АДРЕСА_1 за період з 15 вересня 2011 року по 15 вересня 2014 року, належним чином перевірені судом і сумнівів у їх достовірності не викликають (а.с. 187-191).

Крім того, їх розмір ОСОБА_1 не заперечується.

Повно і правильно з'ясувавши обставини справи та встановивши, що застосуванню при вирішенні спірних правовідносин підлягають норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов, стягнувши із відповідача на користь ТОВ "Старт" суму заборгованості по наданих послугах, пеню, суми трьох процентів річних та інфляційних втрат.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність оскаржуваного рішення вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості, його ухвалення без повного і об'єктивного з'ясування обставин, що мають значення для справи, та без належної оцінки доказів у справі є необґрунтованими і не заслуговують на увагу.

Не можна погодитися і з посиланнями ОСОБА_1 на факт розірвання договору, оскільки договірні відносини між сторонами не припинялися й продовжували діяти.

Спростовуються обставинами справи і вимогами закону доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, про порушення судом норм ст.ст. 11 і ч. 3 ст. 10 ЦПК України щодо врахування обставини самовільного відключення від централізованого опалення.

Не заслуговують на увагу і покликання відповідача на застосування до спірних правовідносин позовної давності.

Так, згідно зі ст.ст. 257, 261, 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки спірні відносини обмежуються періодом з жовтня 2011 року по вересень 2014 року, тобто охоплюють проміжок часу у три роки, що відповідає загальному строку позовної давності, тому підстав для застосування норм матеріального права, які регулюють наслідки спливу позовної давності у суду першої інстанції не було. З правильністю таких висновків погоджується і колегія суддів.

Не вбачається і фактів недодержання судом положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1 листопада 1950 року, що ратифікована Україною 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 6 цієї Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, висновки місцевого суду про задоволення позову є обґрунтованими з огляду на таке.

Правова позиція Верховного Суду України, яка висловлена постановою від 11 листопада 2015 року у справі №6-1192цс15, свідчить про те, що відповідно до ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил №630 відключення споживача від мереж централізованого палення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.

Отже, самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Відповідно до абз. другого ч. 1 ст. 360 (7) ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно із ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної скарги при новому розгляді справи.

Додержання судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального і процесуального права відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Рівненського міського суду від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: