22-ц/775/1029/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Ікорська Є.С.
Суддя-доповідач Принцевська В.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді Принцевської В.П.

суддів Сороки Г.П., Гаврилової Г.Л.

при секретарі Гаркуша О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр «Професіонал» на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 січня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр «Професіонал» про стягнення заборгованості за угодою про додатковий пайовий внесок,

ВСТАНОВИЛА:

15.12.2014 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з позовом про стягнення заборгованості за угодою про додатковий пайовий внесок до Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр «Професіонал», обґрунтовуючи свої уточнені позовні вимоги тим, що 27 травня 2014 року між позивачем та відповідачем за адресою його відділення: м Маріуполь, пр. Будівельників, 143 була укладена письмова угода № 387а від 27 травня 2014 року, відповідно до якої позивачем було внесено на рахунок відповідача внесок на суму 43 000 грн. строком на 1 місяць під 28,2% річних, що підтверджується відповідною квитанцією. У червні 2014 року строк дії вказаної угоди закінчився, але ані внесок, ані відсоток відповідачем позивачу повернуті не були. Станом на 15.12.2014 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, а саме: сума внеску - 43000,00 грн.; 28,2% відповідно до умов угоди - 6744,05 грн.; 3% річних - 717,45 грн.; індекс інфляції - 4214,00 грн. На підставі чого позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 43000,00 грн., процентну ставку - 6744,05 грн.; 3% річних - 717,45 грн.; індекс інфляції - 4214,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі.

З вказаним рішенням не погодився відповідач та оскаржив його в апеляці йному порядку. Він посилається на те, що суд неповно з»ясував обставини справи не звернув увагу на те, що позивач не може бути стороною спірної угоди та не мав права її підписувати, так як для укладання позивачем даної угоди, він повинен був вперш за все набути членство у кредитній спілці, котре, на підставі відповідного рішення Спостережної ради фінансової установи, настає тільки після сплати вступного та обов»язкового пайових внесків. Відповідне рішення Спостережної ради установи є підставою для прийняття касиром вступного та обов»язкового пайових внесків, в тому числі додаткові пайові внески, а також надає підстави голові Правління залучити від члена Спілки додаткового пайового внеску (у разі наявності відповідного рішення загальних зборів кредитної спілки). Залучення додаткового пайового внеску від членів Спілки не потребує укладання угоди на його внесення. На думку відповідача спірна угода є нікчемним правочином. Також відповідач посилається на те, що суд передчасно дійшов висновку, що відповідач отримав від позивача грошові кошти на виконання спірної угоди, так як позивачем не надано достатньо доказів в підтвердження даних обставин. Відповідач вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Просив скасувати рушення суду першої інстанції.

В судове засідання представник відповідача не з»явився, звернувся з заявою. Про розгляд справи у його відсутність.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним відхилити апеляційну скаргу відповідача та залишити рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Згідно п. 1.3 вказаної угоди процентна ставка по вкладу складає 28,2% річних, строк дії угоди закінчився 27 червня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про кредитні спілки» діяльність кредитної спілки ґрунтується на таких принципах: добровільності вступу та свободи виходу з кредитної спілки.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до ч.7 ст.10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами.

У відповідності зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 2 ст. 23 Закону України «Про кредитні спілки» кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку та у строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 Закону, в порядку, передбаченому статутом кредитної спілки або не пізніше строку, передбаченому відповідним укладеним з членом кредитної спілки договором.

Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч.1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч.2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 27 травня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено угоду №587а про внесення додаткового пайового внеску в національній валюті України до спілки у сумі 43000,00 грн. строком на один місяць з дня внесення коштів. На виконання умов договору позивачем було внесено вказану суму, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру №893а від 27.05.2014 року.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Частиною 1 ст. 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним.

Статтею 228 ч.1, ч.2 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Апеляційний суд перевірив доводи відповідача, які він вказав в апеляційній скарзі, та дійшов висновку, що вони є безпідставними, так як в даному випадку між сторонами укладено угоду про внесення додаткового пайового внеску, яка не потребує обов»язкового нотаріального посвідчення, не потребує дозволу органу опіки та піклування і даний правочин не є таким, що порушує публічний порядок, а тому він не є нікчемним.

З матеріалів справи вбачається, що дійсність спірного правочину в передбаченому Законом порядку ніхто не оспорював.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Кредитно-депозитний центр «Професіонал» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді