Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Пр. № 22ц/778/4172/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя - доповідач апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_1

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, 22.05.2015 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

03.06.2015 року зазначена справа із апеляційною скаргою надійшла до апеляційного суду Запорізької області та передана у провадження судді-доповідача ОСОБА_1

Встановлено, що апелянт ОСОБА_2 копію оскаржуємого рішення суду першої інстанції у цій справі отримав у суді першої інстанції не безпосередньо, а через свого представника за довіреністю (а.с.74) ОСОБА_4 24.12.2014 року (а.с. 185 а), що не суперечить вимогам ст. 27 ЦПК України.

Та 26.12.2014 року ОСОБА_2, скориставшись своїм правом, вже подавав апеляційну скаргу поштою (а.с.187-189, конверт з відміткою поштового відділення від 26.12.2014 року а.с.191) на зазначене рішення суду першої інстанції у цій справі з додержанням строку, передбаченого ст. 294 ч. 1 ЦПК України, яка надійшла на адресу суду першої інстанції 30.12.2014 року.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31 січня 2015 року (а.с.194-195) зазначену апеляційну скаргу від 26.12.2014 року ОСОБА_2 було залишено без руху через несплату судового збору за її подачу до апеляційного суду у належному розмірі, апелянту був наданий строк для усунення зазначених недоліків скарги пять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року (а.с. 211-214) апеляційну скаргу від 26.12.2014 року ОСОБА_2 визнано неподаною через неусунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк та повернуто апелянту.

27.05.2015 року, тобто вже з пропуском строку, передбаченого ст. 294 ч. 1 ЦПК України, на адресу суду першої інстанції надійшла повторна апеляційна скарга ОСОБА_2 від 21.05.2015 року, здана на пошту 22.05.2015 року (конверт з відміткою потового відділення від 22.05.2015 року а.с.234).

Датою подачі зазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду апелянтом вважається саме 22.05.2015 року, коли апеляційна скарга була здана апелянтом на пошту (конверт а.с. 234).

У своїй повторній апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі на підставі скарги від 21.05.2015 року поважною та поновити його (а.с.228-231).

В якості поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі при подачі скарги від 22.05.2015 року зазначав, що копій ухвал апеляційного суду Запорізької області від 31 січня 2015 року про залишення без руху його апеляційної скарги від 26.12.2014 року його представник та він не отримували, він перебував півроку у службовому відрядженні, поштової кореспонденції не отримував, про наявність недоліків зазначеної апеляційної скарги та необхідність їх усунення йому та його представникові не було відоме. Отримавши ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23 березня 2015 року про визнання неподаною та повернення йому, як апелянту, апеляційної скарги від 26.12.2014 року, він одразу подав до апеляційного суду вищезазначену апеляційну скаргу 22.05.2015 року.

Встановлено, що копії ухвал апеляційного суду Запорізької області від 31 січня 2015 року та від 23 березня 2015 року надсилались апеляційним судом апелянту ОСОБА_2 та представникові останнього ОСОБА_4 (а.с.197-198-199, 203, 216).

Проте, у матеріалах цієї справи відсутні належні докази на підтвердження отримання копій вищезазначених ухвал останніми взагалі та конкретних дат зокрема.

Повернення ОСОБА_2 його апеляційної скарги від 26.12.2014 року не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у цій справі, якщо перестали існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Однак, повернення апеляційної скарги від 26.12.2014 року ОСОБА_2 при вищевикладених обставинах не зупиняє перебігу 10-денного строку на апеляційне оскарження ним рішення суду першої інстанції у цій справі, з моменту отримання останнього представником апелянта 24.12.2014 року.

Суддею доповідачем визнано неповажними вказані вище підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі, вказані апелянтом ОСОБА_2 в його апеляційній скарзі від 21.05.2015 року, зданої на пошту 22.05.2015 року (конверт з відміткою потового відділення від 22.05.2015 року а.с.234), яка надійшла на адресу суду першої інстанції фактично 27.05.2015 року.

Ухвалою судді-доповідача апеляційного суду Запорізької області від 08.06.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху на підставі ст. 297, 121, ЦПК України та останній надано строк:

-тридцять днів з моменту отримання копії ухвали суду для того, щоб вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року у цій справі.

Згідно із ст. 297 ч. 3 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 294 цього Кодексу, та якщо підстави, вказані апелянтом у заяві про поновлення цього строку, визнані неповажними. При цьому, протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо вказані апелянтом підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

ОСОБА_2 судом апеляційної інстанції було попереджено, що у випадку невиконання зазначених вимог суду, будуть застосовані наслідки, передбачені ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

ОСОБА_2 неодноразово направлялась ухвала апеляційного суду Запорізької області 08.06.2015 року, яка поверталася неврученою та з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 242-246, 246А-241А, 251-255).

28.10.2015 року в телефонному режимі повідомлено представника апелянта ОСОБА_4 про залишення вищезазначеної апеляційної скарги ОСОБА_2 без руху.

Лише 13.11.2015 року представник апелянта ОСОБА_4 особисто отримала повторно відправлену копію ухвали суду апеляційної інстанції від 08.06.2015 року (поштове повідомлення а.с. 256).

Проте, ні апелянт ОСОБА_2, ні його представник ОСОБА_4 не звернулися протягом тридцяти днів з моменту отримання копії вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції (тобто по 14.12.2015 року включно) до апеляційного суду для того, щоб вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року у цій справі.

При вищевикладених обставинах, враховуючи строк перебігу поштової кореспонденції в Україні, та те, що, навіть, на протязі 8 (восьми) днів після закінчення встановленого судом строку ні від апелянта, ні від його представника поштою не надійшло до апеляційного суду документів на усунення вищезазначених недоліків апеляційної скарги останнього у встановлений судом апеляційної інстанції строк взагалі, керуючись ст. 297 ч. 3 ЦПК України, суддя доповідач

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року у цій справі та поновлення останнього відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_3» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя доповідач М.С. Гончар