"09" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.
при секретарі Бондаревій Ю. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надійшла заява в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутність та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач до суду не з'явився, надійшла заява від представника відповідача про відкладення слухання справи у зв'язку із здійсненням волонтерської діяльності в зоні АТО, однак підтверджуючих доказів до суду не надано, а тому по справі необхідно ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.
Якщо є суперечності між нормами процесуального чи матеріального права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, то рішення є законним, якщо судом застосовано відповідно до частини четвертої статті 8 ЦПК норм, що мають вищу юридичну силу. У разі наявності суперечності між нормами законів (кодексів), що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той з них, який прийнято пізніше. При встановленні суперечностей між нормами права, які підлягають застосуванню при розгляді та вирішенні справи, суду також необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в постанові від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».
Обгрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильного витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 8.2. Кредитного договору, сторони досягли згоди, що Банк самостійно, на власний розсуд, встановлює черговість звернення стягнення, або на предмет застави та/або на будь-яке інше майно і кошти позичальника, на які може бути звернене стягнення в порядку, установленому законодавством України, або стягнути суму заборгованості на загальних підставах незалежно від наявності предмету застави.

Виходячи зі змісту вищевказаної статті, позивач правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, а не зверненням стягнення на предмет застави.

Позивач свої зобов'язання перед відповідачем за укладеним кредитним договором виконав та надав кредит, згідно укладеного договору про надання споживчого кредиту.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору у відповідача ОСОБА_1 виникла заборгованість по договору у розмірі 9026,50 доларів США, що еквівалентно 195292 грн. 19 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом в сумі 8299,34 доларів США, що еквівалентно 178045 грн. 29 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 797,16 доларів США, що еквівалентно 17246 грн. 90 коп.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 7607 грн. 65 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками - 2062 грн. 73 коп. (а.с.3-18).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач, представник відповідача в судове засідання не надали жодного доказу того, що заборгованість за кредитним договором відсутня, або ж розмір заборгованості менший, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи.

Оскільки, відповідач не виконує взяті на себе забов`язання за кредитним договором, тому, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму заборгованості по кредитному договору в розмірі 9026 доларів США, 50 центів, а також 9670 грн. 38 коп. пені.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Отже, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1952 грн. 92 коп.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 543, 554, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10,11, 58, 60, 208, 212-215, 218, 226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 9026 доларів США 50 центів та 9670 грн. 38 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) в дохід держави судовий збір в сумі 1952 грн. 92 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його оголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Н. О. Яровенко