ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/541/15-ц
2/622/445/2015
РІШЕННЯ
іменем України

18.11.2015 року смт.Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: судді Шабас О.С.,

при секретарі: Бойко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Золочівського районного суду Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради Харківської області, третя особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :
19 травня 2015р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просила встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є її рідною бабусею, визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивували тим, що спірний будинок належав її дідусеві - ОСОБА_5 . Після його смерті її бабуся - ОСОБА_3 та її мати - ОСОБА_4 успадкували по 1/3 частині будинку, отримавши відповідне свідоцтво. Частково свої частки вони відчужили за договором купівлі продажу. Згодом у 1949 році померла її бабуся, після смерті якої її мати успадкувала усе майно, проживаючи разом з нею на момент смерті. У 2013 році померла ОСОБА_4 , позивач прийняла спадщину та отримала відповідне свідоцтво на частину майна, проте через неможливість доведення родинних відносин та факту прийняття спадщини у 1949 році нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва на частину спадкового майна.

В судове 18 листопада 2015 року позивач з`явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з наведених мотивів.

Представник відповідача - Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області в судове засідання не з`явилась, просила справу розглядати за відсутності їх представника, при вирішенні спору покладалася на розсуд суду. Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, проти задовлення позовних вимог не заперечує.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у родині ОСОБА_6 та ОСОБА_4 народилася ОСОБА_1 , про що 07 вересня 1944 року Золочівським рай бюро РАЦС у книзі записів актів громадянського стану про народження вчинено відповідний актовий запис та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

17 вересня 1982 року було розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про що того ж дня Золочівським рай бюро РАЦС у книзі записів актів громадянського стану вчинено актовий запис №98 та 04 квітня 1986 року видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_2 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 відновила дівоче прізвище ОСОБА_9 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у родині ОСОБА_5 та ОСОБА_3 народилася ОСОБА_10 , місце реєстрації народження Озерянська церква м. Харкова, про що в книзі записів громадянського стану про народження 18 вересня 1924 року зроблено відповідний актовий запис 358/80 та 09 жовтня 1973 року повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 (а.с.8).

28 червня 1941 року ОСОБА_6 та ОСОБА_10 уклали шлюб, про що того ж дня народним комісаріатом внутрішніх справ ТССР Відділу актів громадянського стану їм видано відповідне свідоцтво про шлюб. Після одруження ОСОБА_10 обрала прізвище чоловіка ОСОБА_9 . Згідно копії трудової книжки ОСОБА_10 , 1918 року народження, змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с.9,10).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_3 (російською ім?я ОСОБА_11 по батькові ОСОБА_12 ) в м.Золочів Харківської області, про що 20.06.1949 року рай бюро РАЦС складено актовий запис №58 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_4 (а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 94 років померла ОСОБА_4 , про що 11 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області складено актовий запис №113 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_5 (а.с.11).

28 січня 2014 року державний нотаріус Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Тихонова Н.П. видала ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , на спадкове майно, що складається з 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.12).

В ході інвентаризації КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району» встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 142,1 квадратні метри, житловою 62,4 квадратні метри, складається з приміщень: веранди площею 18,2 м.кв., передпокою площею 9,9 м.кв., житлових кімнат площами по 9,1 м.кв. та 11,1 м.кв. (квартира 1), кухні площею 9,5 м.кв., житловий кімнат площами по 32,3 м.кв. та 5,5 м.кв. (квартира 3), тамбуру площею 2,6 м.кв., веранди площею 5,5 м.кв., коридору площею 6,4 м.кв., тамбуру площею 3,9 м.кв., кухні площею 12,6 м.кв., та господарських будівель: прибудови «А?-1», веранди «а-1», тамбуру «а-2», веранди «а-3», ганку «а-4», тамбуру «а-5», ганку «а-6», сараю «Б», сараю «Г», сараю «г», льоху «Д», льоху «Ж», вбиральні «З», вбиральні «И», літнього душу «К», огорожі №1-3, колодязю №4, що підтверджується даними наданого суду технічного паспорту на будинок від 24 грудня 2013 року (інвентаризаційна справа №1727) (а.с.14-16).

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 пояснила суду, що вона є подругою дитинства ОСОБА_1 . Вона пам`ятає, що матір ОСОБА_1 ОСОБА_4 та її бабуся ОСОБА_3 мешкали завжди разом в одному будинку. ОСОБА_4 поховала ОСОБА_3 .

Згідно листа КП «АІБ Золочівського району» за вих. № 194 та свідоцтва про право на спадщину від 29.06.1948 року житловий будинок житловою площею 62,4 м.кв., загальною площею 142,1 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 2014 рік належить: в 1/6 частині за ОСОБА_3 , в 6/12 частині - за ОСОБА_2 , в 1/3 частині за ОСОБА_1 (а.с.28).

Постановами нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори від 07.04.2015 року та 22.04.2015 року позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав після ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як після спадкоємиці ОСОБА_3 з мотивів відсутності доказів родинних відносин та наявності спадкового майна (а.с.26, 27).

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ЦК України.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Ст. 416 Цивільного кодексу РРФСР (1922 р.), що діяв на момент виникнення правовідносин, допускається спадкування за законом і за заповітом.

Ст. 418 Цивільного кодексу РРФСР (1922 р.) коло осіб, призваних до спадкоємства за обома зазначеними у ст. 416 підставами, обмежується прямими спадними (дітьми, онуками і правнуками) і таким, що пережив, подружжям померлого, а також непрацездатними і незаможними особами, які фактично перебували на повному утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

Ст. 420 Цивільного кодексу РРФСР (1922 р) при спадкуванні за законом спадкове майно ділиться поголовно на рівні частки між усіма особами, зазначеними в ст. 418.

Ст. 421 Цивільного кодексу РРФСР (1922 р) з осіб, названих у ст. 418, ті, хто спільно проживав з померлим, отримують майно, що відноситься до звичайної домашньої обстановки та вжитку, за винятком предметів розкоші, без зарахування в граничну суму за ст. 416.

Ст. 429 Цивільного кодексу РРФСР (1922 р.) якщо присутній у місці відкриття спадщини спадкоємець протягом 3 місяців з дня прийняття заходів охорони не заявить підлягає суду про відмову від спадщини, він вважається прийняв спадщину.

Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статті 1217,1218, 1233 ЦК України встановлюють, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Положеннями ч. 2 ст. 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Статтею 1265 ЦК України перелічено коло осіб, що входять до п`ятої черги спадкоємців, так право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Стаття 1268 ЦК України встановлює умови прийняття спадщини. Так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який протягом 6 місячного строку подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Статтями 256, 257 ЦПК України встановлено, що суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заява подається фізичною особою за місцем її проживання.

За таких обставин, на підставі досліджених свідоцтв про народження та про шлюб суд доходить висновку, що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 доводиться рідною матір?ю померлій ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 тобто бабусею позивача. В зв`язку зі смертю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості встановити факт родинних відносин в позасудовому порядку, в зв`язку з чим суд встановлює факт родинних відносин та задовольняє вимоги в цій частині.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_4 після смерті своєї матері ОСОБА_3 , проживаючи разом з нею на момент смерті відповідно до положень ст. 429 Цивільного кодексу РРФСР (1922 р.) є такою, що фактично прийняла спадщину, проте документально цей факт не оформила. До складу спадкового майна, що лишилося після смерті ОСОБА_3 входить половина 1/6 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно після смерті ОСОБА_4 її донька, як єдиний спадкоємець за законом, прийняла спадщину, проживаючи разом із спадкодавцем на момент смерті, відповідно до положень ст.ст. 1217,1218, 1233, 1223, 1265, 1268 ЦК України, до складу спадкового майно зокрема в тому числі увійшла 1/6 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , половину з якої померла успадкувала після матері, а половина належала їй на підставі свідоцтва про право наспадщину від 29.06.1948 року.

Відтак, судом встановлено, що ОСОБА_4 як така, що проживала на час смерті зі спадкодавцем, фактично прийняла спадщину після ОСОБА_3 , але внаслідок відсутності документального оформлення спадкових прав ОСОБА_1 як спадкоємиці першої черги після ОСОБА_4 .

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 не має іншої можливості оформити свої спадкові права та захистити права власника.

Керуючись вказаними нормами матеріального права та ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 256, 257 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , є рідною бабусею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: Шабас О. С.