НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі Харук Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Нововолинського МУЮ ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

встановив:

27.05.2015 року головний державний виконавець ВДВС у м. Нововолинську ОСОБА_3 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні у ВДВС Нововолинського МУЮ є виконавче провадження № 43507436 по виконанню наказу Господарського суду Волинської області №903/257/14-1 від 05.05.2014 року про стягнення боргу з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 в сумі 46597,02 грн. В добровільному порядку кошти за виконавчим документом боржник не сплатив. Боржнику надавася добровільний термін для виконання зобовязання до 09.06.2014 року. При проведенні виконавчих дій було накладено арешт на рухоме майно боржника і оголошено його в розшук. Нерухомого майна не виявлено, кошти відсутні. На виклики ВДВС не реагує. 14.07.2014 року у ВДВС Нововолинського МУЮ з письмовою заявою звернулась стягувачка з проханням звернутись з поданням до Нововолинського міського суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі держави боржника. ОСОБА_2 був документований 04.06.2014 року закордонним паспортом громадянина України для тимчасових поїздок за кордон. При виході за адресою реєстрації боржника було встановлено, що останній знаходиться в ОСОБА_3.

В судове засідання представник ВДВС не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, подання підтримує, просить його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції у Волинській області знаходиться наказ Господарського суду Волинської області№903/257/14-1 від 05.05.2014 року про стягнення боргу з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 в сумі 46597,02 грн.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження по виконанню вищезазначеного наказу та зобов'язано боржника негайно виконати рішення суду.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч. 1 цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта в таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

В матеріалах подання відсутні докази на підтвердження тих обставин, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для своєчасного і повного виконання рішення суду.

Зокрема, на час розгляду подання державним виконавцем не встановлено місце проживання боржник, а також немає належних доказів перетину ОСОБА_2 державного кордонуУкраїни в ОСОБА_5, не з'ясовано в повній мірі коло належного йому майна, не вирішено питання про порядок виконання рішення суду, а також про виклик боржника до державного виконавця, як це передбачено п.11 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження". Крім того, всі запити виконані державним виконавцем з метою з'ясування належності майна в боржника є застарілими, датовані червнем 2014 року.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання обов'язку сплатити належні до стягнення з нього кошти в матеріалах справи немає.

Із змісту вимог ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України, і в'їзду в Україну громадян України", в їх системному зв'язку, вбачається, що право ОСОБА_2 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у зв'язку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обов'язків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" не використано надані йому права у точній відповідності із Законом та допущено порушення прав та законних інтересів боржника, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання рішень суду, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України, і в'їзду в Україну громадян України", ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", суд,-

у х в а л и в :

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Нововолинського МУЮ ОСОБА_1. про тимчасове обмеження виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук