АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Саадулаєв А.І.
№ 22-ц/796/7641/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Оніщука М.І.,

при секретарі Шпируку О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» про повернення банківського вкладу та процентів,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року задоволено позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» (далі - ПАТ «КБ «Експобанк») про повернення банківського вкладу та процентів.

Стягнуто з ПАТ «КБ «Експобанк» на користь ОСОБА_1 198 000,00 грн. суми вкладу та 19397,37 грн. відсотків.

Стягнуто з державного бюджету на користь ОСОБА_1 2173,97 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Експобанк» просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що Постановою Правління Національного банку України №597 від 24 вересня 2014 року ПАТ «КБ «Експобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних. 22 січня 2015 року постановою Правління Національного банку України №41 було відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк». У зв'язку із прийняттям Національним банком України рішення про ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» задоволення вимог кредиторів банку здійснюється виключно в межах процедури ліквідації в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» згідно встановленої черговості. Задоволення вимог клієнтів банку в індивідуальному порядку суперечить положенням вказаного Закону. За таких обставин у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1

В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у відсутність апелянта.

ОСОБА_1 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Експобанк» було укладено Договір №5418/16556/2014 банківського вкладу «Подих весни». Відповідно до п. п. 1.1., 1.3., 1.4 даного договору ПАТ «КБ «Експобанк» прийняв від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 200000,00 грн. на строк з 11 березня 2014 року по 11 вересня 2014 року та зобов'язався по закінченню вказаного строку виплатити вкладнику вклад та проценти на нього на умовах та в порядку, що встановлені цим договором (а. с. 5).

Згідно з п. 1.4. договору проценти по вкладу складають 20 % річних.

На підставі цього договору банк відкрив вкладнику вкладний рахунок НОМЕР_1.

15 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «КБ «Експобанк» із заявою про повернення коштів, однак така заява була залишена без задоволення (а. с. 4).

В жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся з до суду, в якому просив стягнути з ПАТ «КБ «Експобанк» грошові кошти у розмірі 200000,00 грн. за договором банківського вкладу та 20165,38 грн. процентів за договором. В ході розгляду справи ОСОБА_1 зменшив розмір позовних вимог, просив стягнути на його користь 198000,00 грн. за договором банківського вкладу та 19397,37 грн. процентів.

Виходячи з положень ст. ст. 1066, 1074 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Правління Національного банку України №597 від 24 вересня 2014 року ПАТ «КБ «Експобанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

22 січня 2015 року постановою Правління Національного банку України №41 було відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк».

26 січня 2015 року рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №15 було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Експобанк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Експобанк» Волощука І.Г.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відтак, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Частинами 4 та 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Згідно з ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); 7) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 8) вимоги за субординованим боргом.

Відтак, після прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку вимоги кредиторів банку підлягають задоволенню в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отримані під час виконання ліквідаційної процедури кошти, спрямовуються у визначеній чинним законодавством черговості, задоволення вимог кредиторів банку поза її межами Законом не передбачено.

Таким чином вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно встановленої черговості.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов безпідставного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Таким чином, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 березня 2015 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Експобанк» про повернення банківського вкладу та процентів.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді