АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області в складі:

Головуючого Міцнея В.Ф.

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретаря Шерівської Ю.А.

за участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Вказувала на те, що 14 січня 2014 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, за яким останній отримав грошові кошти в розмірі 10000 доларів США та зобовязався повернути їх до 1 квітня 2014 року. Проте у встановлений строк відповідач кошти не повернув.

Посилаючись на ці обставини, просила стягнути з ОСОБА_1 борг в розмірі 116900 грн.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2015 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 кошти в розмірі 116900 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------

22ц - 926/15 головуючий у 1-й інстанції Яківчик І.В.

категорія: 19/27 суддя-доповідач Міцней В.Ф.

Вказує на те, що між ним та позивачкою договору позики не було укладено, а склалися відносини з приводу реалізації автомобіля „БМВ, який належав іншій особі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав, вважає, що рішення суду є законним, обґрунтованим і підстав для його скасування немає.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено судом, 14 січня 2014 року відповідач ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 позику в розмірі 10000 доларів США, яку зобовязався повернути до 1 квітня 2014 року.

Факт отримання відповідачем цих грошових коштів підтверджується розпискою від 14 січня 2014 року (а.с.83), яка представлена позивачем.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Стаття 1049 ЦК України встановлює обовязок позичальника повернути позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_3

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 посилався на безгрошовість позики і на наявність між ним та позивачкою правовідносин щодо реалізації автомобіля.

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей

того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року за наслідками розгляду цивільної справи № 6-63цс13.

Як вбачається із змісту розписки від 14 січня 2014 року, відповідач зобовязався повернути позивачці до 1 квітня 2014 року грошові кошти, що свідчить про виникнення між сторонами позикових відносин.

Окрім того, за змістом ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Довести суду ці обставини належними доказами з дотриманням вимог цивільно-процесуального законодавства повинен позичальник.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Проте відповідач не надав суду доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України , колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді