Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

704/306/15-ц

10.06.2015 року м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі суду:

головуючої-судді: Воронкової І.Г.

при секретарі судового засідання: Джуській Л.О.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свій позов тим, що 26.08.2012 року уклав із відповідачем договір позики, згідно за яким передав грошові кошти в сумі 61000 грн., які відповідач зобов'язався повернути до 26.10.2012 року. Станом на 26.10.2012 року відповідач повернув позивачу грошові кошти в сумі 10 000 гривень, а решта 51000 грн. залишилася не повернутою. Незважаючи на закінчення зазначених у договорі строків відповідач борг не повернув, а тому позивач просить стягнути з ОСОБА_5 борг за договором позики в сумі 51 000 грн. та 3% річних від простроченої заборгованості в сумі 3 814 грн., інфляційні нарахування в сумі 15 065 грн., а всього на загальну суму 69879 грн. 08.04.2015 року ОСОБА_4 подав до суду заяву про уточнення позовних вимог та просив позов задовольнити.

В судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали, пояснивши, що 26.08.2012 року позивач перекредитував до 26.10.2012 року відповідачу борг в сумі 61000 грн., який останній мав сплатити йому за рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 04.04.2011 року за умови, що позивач закриє виконавче провадження з приводу примусового виконання вищевказаного рішення суду. Відповідач написав відповідну розписку, а позивач відповідно закрив виконавче провадження про стягнення на його користь з відповідача боргу за рішенням суду. Позивач та його представник, збільшивши позовні вимоги, просили стягнути з відповідача борг за договором позики з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в сумі 88 524,424 грн.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, відповідач пояснив, що дійсно особисто написав розписку позивачу на суму 61000 грн. за умови, що позивач закриє виконавче провадження з приводу примусового виконання рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 04.04.2011 року про стягнення з нього на користь позивача боргу, розраховував взяти кредит в банку, щоб повернути гроші на виконання вказаного рішення суду. Борг в сумі 61000 грн. він віддав позивачу повністю, по його розрахунках, він повернув навіть більше - близько 80000 грн., але документів на підтвердження повернення грошей у нього збереглось лише на суму 11000 грн. Так як борг віддав позивачу повністю, просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з розписки від 26.08.2012 року відповідач взяв в борг у позивача гроші в сумі 61000 грн., які зобов'язався повернути в строк до 26.10.2012 року (а.с. 5).

Згідно розписки від 28.11.2013 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 гроші в сумі 10 000 грн. в рахунок боргу (а.с. 36).

Згідно копії розписки від 25.06.2014 року ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 гроші в сумі 1 000 грн. в рахунок боргу (а.с. 37).

Сторони визнали, що вказані гроші в сумі 11000 грн. були повернуті відповідачем позивачу в рахунок погашення боргу згідно укладеного договору позики від 26.08.2012 року.

Рішенням Тальнівського районного суду від 04.04.2011 року з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_4 борг за договором позики в сумі 64013,88 грн. (а.с. 38), 26.04.2011 року відкрито виконавче провадження з приводу примусового виконання даного рішення суду (а.с. 59).

ОСОБА_5 частково в сумі 3096,38 грн. сплатив борг за даним рішенням суду (а.с. 60-67).

Згідно заяви на ім'я начальника ДВС Тальнівського РУЮ ОСОБА_4 просив повернути йому виконавчий лист № 2-264 від 04.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_5 на його користь боргу в сумі 64013,88 грн та закрити виконавче провадження (а.с. 52).

Згідно постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.08.2012 року виконавчий лист № 2-264 від 04.04.2011 року повернуто стягувачеві (а.с. 51).

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством, зокрема з договорів та інших правочинів, в тому числі з договору позики.

З положень ч. 1 ст. 1046, ст. 1047 ЦК України вбачається, що за договором позики (який укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян) одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Положення ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачають обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що сторонами 26.08.2012 року укладено договір позики на суму 61000 грн. на строк два місяці. Відповідачем ОСОБА_5 дана розписка була написана добровільно, яка, за своєю суттю є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Гроші в сумі 11000 грн. частково були повернуті відповідачем позивачу. Дані обставини визнані сторонами, підтверджуються відповідними доказами, узгоджуються з іншими матеріалами справи, тому суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми. Разом з тим, суд встановив, що позивачем неправильно розраховано суму боргу з урахуванням індексу інфляції, тому в цій частині вимоги підлягають виправленню відповідно до норм діючого законодавства (індекс інфляції за 2013 рік становить 100,5, за 2014 рік - 124,9, за січень 2015 року - 103,1, за лютий 2015 року - 105,3, за березень 2015 року - 110,8, за квітень 2015 року - 114,0, а всього за вказаний період - 158,6, тому 50000 грн. х 158,6 = 79300 грн.), і позов підлягає частковому задоволенню на суму 82300 грн, що складається з суми боргу 50000 грн., індексу інфляції - 29300 грн. та трьох процентів річних - 3000 грн.).

В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню судові витрати по справі за сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позову в сумі 823 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 526, 530, 625, 1046-1052 ЦК України, ст.ст. 1, 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики від 26.08.2012 року з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних в сумі 82300 (вісімдесят дві тисячі триста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі за сплату судового збору в сумі 823 (вісімсот двадцять три) гривні.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Тальнівський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 15.06.2015 року.

Суддя: І.Г. Воронкова