АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 761/8313/15 Головуючий у 1-ій інстанції - Гуменюк А.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого - Музичко С.Г.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.

при секретарі - П'ятничук В.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерній Банк» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Всеукраїцський акціонерній Банк» про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду посилаючись на порушенням судом норм процессуального та матеріального права.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовні вимоги без задоволення, суд першої інстанції, виходив з того, що зобов`язання, які залишилися не виконаними мають виконуватися у порядку, визначеному Законом України «По систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у межах сум відшкодування, що гарантуються Фондом. Районний суд також вважав необґрунтованим позов в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки умовами договору не передбачено відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 ЦК України). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі спливом строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором.

Як слідує із матеріалів справи, кошти за Договором банківського вкладу «Подарунок «Постійний» № 61 0172/2013 від 04.07.2013 року, розмірі 10098,97 грн., позивач отримав 25.02.2015 року.

04 січня 2014 року, по закінченню строку Договору банківського вкладу, сума вкладу Позивача у розмірі 10 000,00 грн. була повернута на його поточний рахунок «Для виплат», де нарахування процентів за умовами Договору відбувалось за ставкою 0,1%.

24 листопада 2014 року Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №128 вирішено призначити з 24.11.2014 року тимчасову адміністрацію ПАТ «ВіЕйБі Банк».

За рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 63 від 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Всеукраїцський акціонерній Банк».

За вказаних обставин, суд першої інстанції правильно виходив з того, що після початку процедури ліквідації банку до спірних правовідносин підлягають застосуванню спеціальні норми, а саме положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Статтею 1 цього Закону визначено, що ним встановлені правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами фізичних осіб, а його метою є захист прав і законних інтересів вкладників банку.

Відповідно до ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону, законодавчі та інші нормативно-правові акти прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Ззідно зі ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «По систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюються задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами. Пунктом 1 частини 6 ст. 36 цього ж Закону передбачено, що обмеження, встановлені пунктом 1 частини 5 цієї статті, не поширюються на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Статтею 27 цього ж Закону встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, а статтею 52 Закону визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплату витрат та здійснення платежів.

Зважаючи на те, що умовами договору банківського вкладу та закону не передбачено відшкодування моральної, висновок суду щодо відмови у стягненні з відповідача моральної шкоди є вірним.

Отже, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно встановив обставини справи на основі об'єктивної оцінки доказів, наданих сторонами та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий

Судді