Справа №308/8063/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2015 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., при секретарі Рабош А.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород подання головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла божника,-

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду з поданням звернувся головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_1, яким просить винести ухвалу на примусове входження у квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог у поданні зазначається, що на виконанні у міському відділі державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 11-373/15 з виконання виконавчого листа № 308/8063/14 від 17.12.2014 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди ПАТ «ЖПП» у користуванні житловою кімнатою №109 в будинку №15/1 по вул. Гвардійській в м. Ужгороді, шляхом виселення (звільнення) разом із майном.

Враховуючи викладене, для забезпечення повного і своєчасного виконання виконавчого провадження № 11-373/15 з виконання виконавчого листа № 308/8063/14 від 17.12.2014 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди ПАТ «ЖПП» у користуванні житловою кімнатою №109 в будинку №15/1 по вул. Гвардійській в м. Ужгороді, шляхом виселення (звільнення) разом із майном.

Відповідно до ч.2 ст.376 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця. У судове засідання державний виконавець не з'явився.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до наступного висновку, що подання не обґрунтоване, держвиконавець до суду не з`явився, не надав суду виконавчого провадження, за таких обставин суд вирішує справу на підставі матеріалів подання.

Згідно матеріалів подання, встановлено, що на виконанні у міському відділі державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 11-373/15 з виконання виконавчого листа № 308/8063/14 від 17.12.2014 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом про: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди ПАТ «ЖПП» у користуванні житловою кімнатою №109 в будинку №15/1 по вул. Гвардійській в м. Ужгороді, шляхом виселення (звільнення) разом із майном.

року в порядку ст. ст. 17, 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 308/8063/14 від 17.12.2014 року, виданого Ужгородським міськрайонним судом згідно якої надано боржникам строк для самостійного виконання до 07.02.2015 року. Боржником станом на 02.04.2015 року рішення суду не виконано.

року при виході за адресою, фактичного місця проживання боржників: м. Ужгород, вул. Гвардійська, 15/1/109 для примусового виконання рішення суду, здійснити входження у буд. № 15/1 кв. № 109 по вул. Гвардійській в м. Ужгороді не вдалося, оскільки боржники - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 своїми діями умисно перешкоджали входженню у вищевказану квартиру, замкнувши двері де повинні були бути проведені виконавчі дії, а саме виселення ОСОБА_2 та Калинич А.1., що підтверджується актом державного виконавця від 02.04.2015 року.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Тобто обмеження права на недоторканість житла чи іншого володіння особи можливе виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

Ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року декларує: «Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції». В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов'язання не тільки якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про розшук боржника або дитини чи про постановляння вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи.

Цією ж статтею встановлено, що при виконанні судових рішень державний виконавець має право безперешкодно входити на земельні ділянки, в жилі та інші приміщення боржників - фізичних осіб, проводити в цих приміщеннях огляд, за необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати ці приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належні боржникові майно, яке там знаходиться та на яке за законом можливо звернути стягнення. Згідно передбачених норм вбачається, що суд розглядає питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника на підставі наявного права державного виконавця безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними.

За змістом наведених правових норм примусове проникнення до житла - це крайній захід, якому повинні передувати всі інші передбачені законодавством дії щодо виконання рішення суду.

Суду не надано переконливих доказів на підтвердження того, що боржник відмовляється добровільно виконати рішення суду. З матеріалів справи не вбачається, що державним виконавцем виконані всі можливі заходи. Не підтверджені належними доказами також і доводи подання щодо перешкоди боржника у вході до квартири. До того ж відсутні дані про те, що боржник свідомо перешкоджає представниками ДВС у примусовому виконанні рішення суду.

Крім того, в матеріалах подання відсутні будь-які відомості щодо власників будинку, акту житлово-комунальної організації на підтвердження проживання боржника та інших осіб за адресою, зазначеною державним виконавцем, а також неповідомлення інших осіб, права, свободи та інтереси яких можуть бути порушені в результаті примусового входження до їх житла.

Враховуючи наведене, а також те, що чинним законодавством України (ст. 376 ЦПК України) передбачено вичерпний перелік випадків, надання дозволу про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, а саме лише, коли у житлі чи іншому володінні боржника - фізичної особи або іншої особи, знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення подання державного виконавця про примусове входження в у кімнату №109, будинку №15/1 по вул. Гвардійській в м. Ужгороді, відсутні, окрім іншого, ще і будуть порушені гарантовані Конституцією України права власників вказаного домоволодіння щодо недоторканості житла.

Крім того, статтею 376 ЦПК України передбачено вичерпний перелік випадків, надання дозволу про примусове проникнення до житла, а не входження до житла, про що просить державний виконавець у поданні.

Керуючись ст. 30 Конституції України, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ст.ст. 10, 60, 210, 212, 376 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця МВ ДВС Ужгородського МРУЮ ОСОБА_1 про примусове входження до житла божника.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4