РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/3592/14-ц

№ пр. 2/521/647/15

20 листопада 2015 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Борисової Ю.Є., Дукіної Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Одеської міської ради про поділ домоволодіння, визначення порядку володіння та користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння, та після уточнень позовних вимог 12.08.2015 року остаточно просила: виділити їй в натурі із домоволодіння № 114 по вул. Патріотичній в м. Одесі житловий будинок із надвірними спорудами із компенсацією у звязку з відступленням від розміру ідеальної частки співвласника, визначити порядок користування земельною ділянкою № 114 по вул. Патріотичній в м. Одесі, усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення розподільчої огорожі та зобовязати відповідача не чинити перешкоди у користуванні спільною земельною ділянкою.

Позов обґрунтований такими обставинами. ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності від 10.03.2003 року належить ? частина домоволодіння під № 114 по вул. Патріотичній в м. Одесі. Інша частина домоволодіння належить відповідачу ОСОБА_2 У фактичному користуванні позивача знаходиться будинок під літерою «Б», а у фактичному користуванні ОСОБА_2 будинок під літерою «А». Земельна ділянка, на якій розташоване спірне домоволодіння є комунальною власністю, та її розпорядником є Одеська міська рада. Як зазначає позивач, відповідач ОСОБА_2 створює перешкоди у користуванні домоволодінням, зокрема, в користуванні господарськими побудовами, вільному доступі до них та в обслуговуванні будинку. ОСОБА_2 захопила найбільшу частину земельної ділянки, на свій розсуд встановила розподільчу огорожу, позбавивши позивача права користування земельною ділянкою та нормального доступу для обслуговування будинку і господарських побудов. Добровільно поділити домоволодіння з організацією окремих виходів ОСОБА_2 не бажає, тому ОСОБА_3 вимушена звернутися до суду з відповідним позовом, щоб припинити існування спільної часткової власності із ОСОБА_2

12.02.2014 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_1 та Одеської міської ради про визнання свідоцтва про право власності недійсним. 19 травня 2014 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Одеської міської ради про поділ домоволодіння, визначення порядку володіння та користування земельною ділянкою було обєднано із цивільною справою за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Одеської міської ради про визнання свідоцтва про право власності недійсним. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_2 та позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та Одеської міської ради про визнання свідоцтва про право власності недійсним залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представники заперечували проти задоволення позову. Відповідачем були надані письмові заперечення, в яких зазначено, що спірне домоволодіння первісно належало батьку ОСОБА_2 Так як ОСОБА_1 не мала власного житла, ОСОБА_2 їй подарувала із спірного домоволодіння літню кухню, сарай і вбиральню. Між сторонами склався відповідний порядок користування земельною ділянкою, з яким ОСОБА_1 до 2014 року погоджувалась. В ході розгляду справи було проведено судову будівельно-технічну експертизу, у висновку якої експертом було запропоновано два варіанта поділу майна та порядку користування земельною ділянкою. Відповідач ОСОБА_2 не погодилась із запропонованим експертом першим варіантом, разом із цим не заперечувала проти другого варіанту поділу майна та порядку користування земельною ділянкою.

Представник Одеської міської ради жодного разу в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у відсутність представника третьої особи до суду не подав.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши відеозапис, висновок судової будівельно-технічної експертизи, письмові докази вважає, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2, на підставі договору дарування від 20 листопада 1995 року на праві власності належав житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в м. Одесі, вул. Патріотична, під № 106.

10 грудня 1996 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_2 подарувала, а ОСОБА_1 прийняла в дар 13/25 часток жилого будинку № 114 по вул. Патріотичній в м. Одесі.

Право власності ОСОБА_1 на 13/25 часток вказаного домоволодіння було зареєстровано ОМБТІ 05 лютого 1997 року та записано в реєстраційній книзі під № 18295, ст. 27, кн.. 4доп.

Відповідно до довідки ОМБТІ та РОН Виконкому ОМР від 22 листопада 2002 року у фактичному користуванні ОСОБА_1 знаходиться: в літер «А»: 1-2 житлове площею 9.4 кв. м., житлове літ. «Б»: 2-1 коридор площею 5,0 кв. м.; 2-2 жиле площею 11.5 кв. м.; 2-3 жиле площею 20.0 кв. м.; 2-4 жиле площею 11.2 кв. м.; 2-5 кухня площею 11.3 кв. м.; 2-6 санвузол площею 1.6 кв. м.; погріб літ. «б», а також навіс літ «И»; вбиральня літ. «Д», сарай літ. «З» та літ. «Л», що складає ? частку домоволодіння. У фактичному користуванні ОСОБА_2 знаходиться : в літ. «А»: 1-3 жиле площею 9.0 кв. м.; 1-7 жиле площею 16.8 кв. м.; добудова літ. «а»; добудова літ. «а1»; добудова літ. «а3»; літня кухня літ. «Е», що складає ? частку домоволодіння. До розрахунку ідеальних часток не увійшов самовільно побудований ОСОБА_2 сарай літ. «М».

20 грудня 2002 року розпорядженням Іллічівської районної адміністрації Виконавчого комітету Одеської міської ради було затверджено розрахунок ідеальних часток між співвласниками у домоволодінні 114 по вул. Патріотичній.

10 березня 2003 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на ? частину домоволодіння під № 114 по вул. Патріотичній в м. Одесі, яке в цілому складається із двох жилих будинків літ. «А», «Б», загальною площею 132 кв. м., жилою площею 77,9 кв. м., літньої кухні літ «Е», сараїв літ. «З», «Л», вбиральні літ. «Д», навісу літ «И».

Право власності за ОСОБА_1 на ? частину вказаного домоволодіння було зареєстровано ОМБТІ та РОН 16 квітня 2003 року, реєстрова книга за № 4доп ст. 27- р№ 18295.

В обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на перешкоди, які їй чинять ОСОБА_2 та особи, які з нею мешкають, в здійсненні права володіння та користування належним їй на праві спільної сумісної власності майном та земельною ділянкою, на якій це майно розташоване. Так, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 захопила частину городу, який був у спільному користуванні сторін, самовільно знесла сітчану огорожу та встановила огорожу із шиферу біля будинку, який знаходиться в користуванні ОСОБА_1, не надає доступ ОСОБА_1 до стіни та вікна будинку з боку двора, чинить перешкоди в користуванні територією загального користування.

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними сестрами по матері. Приблизно із 2009-2010 років між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 із її співмешканцем ОСОБА_4 склались вкрай несприятливі відносини, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2012 року, яким встановлено, що співмешканець ОСОБА_2 спричиняв дії щодо пошкодження майна ОСОБА_1

Порушення права спільної часткової власності ОСОБА_1 з боку ОСОБА_2 та її співмешканця підтверджуються також дослідженими судом копіями заяв ОСОБА_1 на імя начальника РЕМ, до Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Як вбачається із листа начальника Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 18 січня 2011 року, із ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду та винесено протокол офіційного попередження щодо недопущення насилля у сімї.

28 березня 2011 року ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 186 КпАП України, що підтверджується копією постанови у справі про адміністративне правопорушення № 96-А від 28 березня 2011 року.

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження і в показаннях свідків, які були допитані в ході судового розгляду справи.

Так, свідок ОСОБА_5 показала, що ОСОБА_2 самовільно знесла сітчану огорожу, яка була встановлена на спірній земельній ділянці ще матірю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Замість існуючої огорожі, ОСОБА_2 встановила загородження із шифера, майже впритул до стіни із вікном будинку, в якому проживає позивач ОСОБА_1 Крім того, свідок зазначила, що ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 в користуванні погребом.

Свідок ОСОБА_6 підтвердив, що ОСОБА_2 порушила існуючий порядок користування земельною ділянкою та домоволодінням, встановивши самовільно, без згоди ОСОБА_1 шиферну огорожу, здійснює перешкоди в користуванні ОСОБА_1 городом. Крім того, свідок показав, що бачив тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_1, які були нанесені їй відповідачем ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_2 та її співмешканець ОСОБА_4 перешкоджають ОСОБА_1 в користуванні погребом, ллють воду під будинок, в якому мешкає ОСОБА_1, взимку, після очищення земельної ділянки від снігу складають його під стіну будинку, в якому мешкає позивач, що руйнує стіни будинку. Крім того, вказаний свідок підтвердила, що ОСОБА_2 самовільно в 2010 році знесла сітчану огорожу, та встановила під будинком, в якому мешкає позивач, огорожу із шифера, чим порушила порядок користування домоволодінням, який існував раніше.

Свідок ОСОБА_8 також показала, що ОСОБА_2 самовільно, без згоди ОСОБА_1, знесла сітчану огорожу, та встановила шиферну огорожу, чим порушила порядок користування домоволодінням, який існував раніше.

Свідок ОСОБА_9 підтвердила факт постійного конфлікту між сторонами, зазначивши, що ОСОБА_2 відрізала телефонний дріт ОСОБА_1, не пускала свідка, яка є подругою ОСОБА_1 на земельну ділянку, на якій розташований будинок, в якому проживає ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_10 підтвердила той факт, що між сторонами існує конфлікт з приводу користування спірним майном, а також підтвердила, що раніше огорожа на земельній ділянці була розташована посередині городу.

Вказані обставини перешкоджання з боку ОСОБА_2 в здійсненні ОСОБА_1 права володіння та користування спірним домоволодінням та земельною ділянкою, на якій воно розташовано, знайшли своє підтвердження і під час демонстрації та дослідження відеозапису, наданого ОСОБА_1 на підтвердження своїх доводів. Із дослідженого відеозапису вбачається, що огорожа із шифера дійсно возводилась ОСОБА_2 під вікном будинку, в якому мешкає ОСОБА_1, а ОСОБА_2 постійно створює перешкоди ОСОБА_1 в доступі до воріт та калитки, шляхом встановлення лавки.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, які виникли між сторонами, суд вважає, що спірні правовідносини виникли в звязку із здійсненням права спільної часткової власності, користування земельною ділянкою та захистом права власності, та регулюються Главами 26, 29 ЦК України та ст. 120 ЗК України.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

Таким чином, виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин виділ може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки будинку відповідно до часток співвласників.

Висновком № 072/2014 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 11.03.2015 року запропоновано два можливих варіанти поділу будівель та споруджень, розташованих по вул. Патріотичній, 114 в м. Одесі.

По першому варіанту співвласнику ОСОБА_1 запропоновано виділити житловий будинок із надвірними спорудами загальною інвентаризаційною вартістю 130874 грн, що відповідає 49/100 часткам, що на 1/100 (3471 грн.) частку менше ідеально належної, а співвласнику ОСОБА_2 запропоновано виділити житловий будинок із надвірними спорудами загальною інвентаризаційною вартістю 137816 грн, що відповідає 51/100 часткам, що на 1/100 (3471 грн.) частку більше ідеально належної.

При цьому ж запропонованому експертом варіанті ОСОБА_2 запропоновано виділити земельну ділянку площею 413,4 кв. м., що відповідає площі 51/100 частки, а ОСОБА_1 запропоновано виділити земельну ділянку площею 397,2 кв. м., що відповідає площі 49/100 частки.

При другому варіанті співвласнику ОСОБА_1 запропоновано виділити житловий будинок із надвірними спорудами загальною інвентаризаційною вартістю 127255 грн, що відповідає 47/100 часткам, що на 3/100 (7090 грн.) частку менше ідеально належної, а співвласнику ОСОБА_2 запропоновано виділити житловий будинок із надвірними спорудами загальною інвентаризаційною вартістю 141435 грн, що відповідає 53/100 часткам, що на 3/100 (7090 грн.) частку більше ідеально належної.

При цьому ж запропонованому експертом варіанті ОСОБА_2 запропоновано виділити земельну ділянку площею 622,8 кв. м., що відповідає площі 53/100 частки, а ОСОБА_1 запропоновано виділити земельну ділянку площею 187,80 кв. м., що відповідає площі 47/100 частки.

По обом запропонованим варіантам користування земельною ділянкою експертом пропонується організувати територію загального користування для доступу власників до часток, запропонованих до виділу площею 50,4 кв. м.

Виходячи із принципу виділу частки спільного часткового майна пропорційно ідеальним часткам співвласників, задовольняючи позов ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України, суд виходить із можливості виділу частки ОСОБА_1 зі спільної часткової власності згідно з першим варіантом судової будівельно-технічної експертизи від 11 березня 2015 року № 072/2014, оскільки, на думку суду, запропонований варіант найбільше відповідає інтересам співвласників та належним їм ідеальним часткам (51/100 і 49/100, замість 47/100 і 53/100). З тих самих підстав та з урахуванням варіанта виділу частки будинку суд відповідно до ч. 4 ст. ст. 120 ЗК України встановлює й порядок користування земельною ділянкою.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у прав власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_2 на копію пояснень до висновку № 8628 судової будівельно-технічної експертизи від 22.02.2013 року, проведеної в межах цивільної справи №2/1519/7163/11, відповідно до яких, на думку експерта запропоновані ним два варіанта користування спірною земельною ділянкою відповідно до часток співвласників 51/100 та 49/100 технічно можливі за умови мирової угоди між сторонами. По-перше, питання щодо укладення мирової угоди є виключно компетенцією суду, а ніяк не експерта, який повинен дати висновок з питань, які стосуються сфери його спеціальних знань. По-друге, питання щодо укладення мирової угоди неодноразово ставилось і судом, і позивачем ОСОБА_1, однак відповідач ОСОБА_2 на укладення мирової угоди із позивачем не погодилась.

Крім того, висновок судової будівельно-технічної експертизи від 11 березня 2015 року №072/2014 є повним та ясним, обґрунтованим та таким, що не суперечить іншим матеріалам справи, а тому у суду не виникає сумніву щодо його правильності.

Так як в результаті виділу ОСОБА_1 передається частина жилого будинку із надвірними спорудами, яка зменшує її частку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 компенсацію за зменшення частки ОСОБА_1 та зазначити, що частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінились у праві власності на домоволодіння, і складають: 49/100 частки у ОСОБА_1 та 51/100 у ОСОБА_2 .

Крім того, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення розподільчої огорожі та зобовязання відповідача не чинити перешкоди у користуванні спільною земельною ділянкою також є законними та обгрунтованими, та такими, що знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Так, в матеріалах справи містяться квитанції про сплату ОСОБА_1 судового збору №80030200 в розмірі 1490,15 грн, № 80033381 в розмірі 243,60 грн., № 80029943 в розмірі 121,80 грн., копія квитанції від 20 червня 2014 року за проведення судової будівельно-технічної експертиза в розмірі 4000 грн.

ОСОБА_1 також надано копію квитанції від 3 липня 2014 року про оплату 1800 грн. за проведення геодезичної зйомки, однак суд зауважує на тому, що вказані витрати позивача не є судовими витратами в розумінні ст. 79 ЦПК України та стягненню не підлягають.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 319, 356, 358, 364, 391 ЦК України, ст. 120 ЗК України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи Одеської міської ради про поділ домоволодіння, визначення порядку володіння та користування земельною ділянкою задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 в натурі із домоволодіння під № 114 по вулиці Патріотичній в місті Одесі у приватну власність: Житловий будинок літ «Б», загальною площею 60,6 кв. м., житловою площею 42,7 кв. м.; погріб з горловиною літ. «б»; уборну літ. «Д»; сарай літ. «З»; навіс літ «И»; сарай літ. «Л»; частину мощіння ІІ; мощіння ІV; частину огородження № 4; частину огородження № 5; огородження № 9.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 3471 грн. у звязку із відступленням від розміру ідеальної частки співвласника домоволодіння під № 114 по вул. Патріотичній в м. Одесі.

Визначити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Патріотична, 114, згідно меж земельних ділянок, описаних, відповідно до першого запропонованого експертом варіанту та графічного зображення № 5 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 072/2014 від 11.03.2015 року, а саме: виділити ОСОБА_1 у користування земельну ділянку площею 397,2 кв. м.; виділити ОСОБА_2 у користування земельну ділянку площею 413,4 кв. м.; виділити у спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 50,4 кв. м.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Патріотична, 114, шляхом знесення розподільчого шиферного огородження та зобовязання ОСОБА_2 не перешкоджати у встановленні ОСОБА_1 ю Іллівною огорожі на земельній ділянці площею 397,2 кв. м., описаної відповідно до першого запропонованого експертом варіанту та графічного зображення № 5 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 072/2014 від 11.03.2015 року.

Зобов' язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні спільною земельною ділянкою площею 50,4 кв. м., яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Патріотична, 114 та описана відповідно до першого запропонованого експертом варіанту та графічного зображення № 5 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 072/2014 від 11.03.2015 року.

Стягнути з комашко ОСОБА_11 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 5855 (пять тисяч вісімсот пятдесят пять ) грн. 45 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Ю.В. Тополева