У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 2 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько - ОСОБА_7, після чого відкрилась спадщина на його майно. Крім них спадкоємцем за законом є ОСОБА_5, яка була другою дружиною батька. У зв'язку з навчанням вони перебували в Сполучених Штатах Америки, однак приймали участь у лікуванні батька, коли він хворів, у його похованні та вже встановили йому пам'ятник. В установленому порядку і строки вони подали заяву про прийняття спадщини в Івано-Франківську державну нотаріальну контору. Проте їм не видано свідоцтво про право на спадщину, оскільки вони не надали оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відповідач після смерті батька самовільно заселилася у його квартиру, де вони колись проживали сім'єю і були прописані, забрала оригінали всіх документів.

Ураховуючи викладене, позивачі просили суд: визнати за ними право спільної часткової власності на спадкове майно, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1; провести поділ спадкового майна в натурі, шляхом припинення 1/3 частки відповідача у спадковому майні, у тому числі спірної квартири, та стягнути з депозитного рахунку суду грошову компенсацію в розмірі 1/3 частки спадкового майна.

31 березня 2014 року ОСОБА_4 подав заяву про залишення позову в частині поділу спадкового майна шляхом припинення 1/3 частки ОСОБА_5 у спадковому майні - без розгляду. Аналогічна заява надійшла від ОСОБА_6

31 березня 2014 року ОСОБА_4 подав заяву про збільшення позовних вимог та просив суд визнати за ним право власності на 2/3 частки спірної квартири.

Ухвалами Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2014 року вимоги позовної заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_6 щодо поділу спадкового майна, шляхом припинення 1/3 частки відповідачки у спадковому майні - залишено без розгляду.

6 жовтня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із додатковою позовною заявою, якою змінив свої позовні вимоги та просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_7., встановивши його в п'ять місяців з часу вступу рішення в законну силу.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 2 березня 2015 року, позов задоволено частково. Визначено ОСОБА_4 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_7., померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, - три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи уточнені позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосувавши положення ст. ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, урахувавши роз'яснення п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно виходив із того, що у позивача були поважні причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому суди врахували й конкретні обставини справи, а саме незначний проміжок пропущення строку, оскільки батько позивача, який навчається в США, помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а вже 2 грудня 2011 року позивач надав приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини, проте у зв'язку зі збиранням правовстановлюючих документів та встановленням місця відкриття спадщини приватному нотаріусу такі документи були направлені поштою 26 травня 2012 року, отримані ним 29 травня 2012 року (пропуск 2 дні) і перенаправлені до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, де були отримані 25 червня 2012 року.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 2 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта