Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2025/15-ц
Провадження № 2/376/1061/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Ярошенко С.М.,

при секретарі Шумак Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У вересні 2015 року Публічне Акціонерне Товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом.

В позовній заяві позивач вказує, що 29.05.2013 року між сторонами укладено кредитний договір № 385ВІ2 про надання кредиту, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 5000 грн. з терміном погашення до 28.05.2014 року, зі сплатою 29 % річних від суми заборгованості. Позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути зазначені кошти Банку, у передбачені Кредитним договором строки, сплатити плату за користування кредитними коштами та виконати всі інші зобовязання, визначені договором.

Відповідач порушив умови укладеного договору.

Станом на 28.04.2015 року сума заборгованості по кредиту становить 6654,33 грн. з яких: 2916,65 грн. заборгованість за кредитом, 1322,46 грн. заборгованість за відсотками, 900,35 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 193,91 пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 1087,40 розмір інфляційних витрат за кредитом, 233,55 розмір інфляційних витрат за відсотками.

З урахуванням наведеного, просить стягнути з відповідача 6654,33 грн. заборгованості за кредитним договором, судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, просить суд розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення, відповідно до яких просив суд відмовити у задоволенні позову, застосувавши строки позовної давності.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом установлено, що 29.05.2013 року між сторонами укладено кредитний договір № 385ВІ2 про надання кредиту, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 5000 грн. з терміном погашення до 28.05.2014 року, зі сплатою 29 % річних від суми заборгованості. Позичальник зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути зазначені кошти Банку, у передбачені Кредитним договором строки, сплатити плату за користування кредитними коштами та виконати всі інші зобовязання, визначені договором.

Відповідач порушив умови укладеного договору.

Станом на 28.04.2015 року сума заборгованості по кредиту становить 6654,33 грн. з яких: 2916,65 грн. заборгованість за кредитом, 1322,46 грн. заборгованість за відсотками, 900,35 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 193,91 пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 1087,40 розмір інфляційних витрат за кредитом, 233,55 розмір інфляційних витрат за відсотками.

Як встановлено судом, відповідач перестав виконувати щомісячні зобов'язання за договором з листопада 2013 року, однак позивач звернувся до суду з позовом у вересні 2015 року.

Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність (строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу), є одним з загальних правил щодо пред'явлення позову.

Відповідно до ст.ст. 257, 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна позовна давність в один рік.

Згідно з ч. ч. 1,5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Судом встановлено, що про порушення свого права та про особу, яка його порушила, позивач довідався у листопаді 2013 року, однак з позовом про стягнення заборгованості за кредитом звернувся лише 18.09.2015 року, тобто, після спливу спеціальної позовної давності до вимог про стягнення неустойки за період з 27.04. по 18.09.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 266, ч. 4 ст. 267 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо); сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У відповідності до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, та сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача 6375,40 грн. заборгованості за кредитним договором № 385ВІ2 від 29.05.2013 року, з яких: 2916,65 грн. заборгованість за кредитом, 1322,46 грн. заборгованість за відсотками, 656,01 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 18.09.2014 р. по 27.04.2015 р., 159,33 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків за період з 18.09.2014 р. по 27.04.2015 р., 1087,40 розмір інфляційних витрат за кредитом, 233,55 розмір інфляційних витрат за відсотками та 1218 грн. судових витрат.

Керуючись ст. 256,257,258,261,266,267,526,530,611,625,1050,1054 ЦК України,

ст.10,60,88,131,212-215,218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» 6375,40 грн. заборгованості за кредитним договором № 385ВІ2 від 29.05.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» 1218 грн. судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

:Суддя:ОСОБА_2