"20" листопада 2015 р. Справа № 363/3639/14-ц
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву представника відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення цього ж суду від 3 грудня 2014 року в цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановив:

03 грудня 2014 року в цій справі ухвалено заочне рішення, яким позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено, з ОСОБА_4 на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором від 04 липня 2012 року в розмірі 47 282 грн. 68 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 472 грн. 73 коп., а всього 47 755 грн. 51 коп.

В поданій заяві відповідачка порушує питання про скасування згаданого рішення і необхідність призначення справи до судового розгляду, оскільки вона не змогла взяти участь в розгляді справи з поважних причин, оскільки судових повісток не отримувала.

Заяву обґрунтовано також тим, що сума заборгованості відповідачем значно завищена, штраф за неналежне виконання умов кредитного договору позивачем нараховано безпідставно.

Сторони в судове засідання не прибули, про розгляд справи повідомлялися в передбаченому законом порядку, що згідно ч. 1 ст. 231 ЦПК України розгляду заяви не перешкоджає.

Водночас представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Подав свої ґрунтовні заперечення проти заяви відповідачки про перегляд заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суд дійшов наступного.

При подачі заяви про перегляд заочного рішення відповідач згідно вимог ст. 229 ЦПК України повинен послатися на докази, якими обґрунтовуються його заперечення проти вимог позивача.

Згідно вимог статей 10 і 60 ЦПК України обовязок подання доказів і доведення обставин, на які сторона посилається як на підтвердження своїх заперечень, покладається на відповідну сторону.

При цьому докази про ці обставини згідно вимог статей 58 і 59 ЦПК України мають бути належними і допустимими.

Зокрема позивач, додатково, в обґрунтування позовних вимог, подав детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором від 04 липня 2015 року та виписку по особовому рахунку відповідачки в період з 04 липня 2012 року по 24 вересня 2015 року. відомості, що містяться в цих документах, в повній мірі відповідають умовам кредитного договору, Умовам та правилам надання банківських послуг та встановленому судом розміру заборгованості відповідачки.

У той же час відповідачкою суду не надано належних і допустимих доказів на спростування поданих стороною позивача розрахунків заборгованості за кредитним договором.

Доводи викладені відповідачем є безпідставними і на відповідних доказах не ґрунтуються, на правильність зясування обставин справи і суть спірних правовідносин та прийняте на їх основі рішення по справі не впливають.

Разом з тим докази, які б суд мав дослідити в судовому засіданні і це могло б призвести до ухвалення іншого рішення, відповідачем суду не подано.

За таких обставин у задоволенні поданої заяви слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки підстав для перегляду заочного рішення не вбачається.

На підставі викладеного і керуючись ст. 231 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня постановлення цієї ухвали шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя