АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9120/15 Справа № 183/6731/14 Головуючий у 1 й інстанції - Городецький Д. І. Доповідач - Глущенко Н.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

25 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна О.М., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Хлус Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства

«Інтерпайп Новомосковський трубний завод»

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я під час виконання трудових обов'язків, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.09.2015 року скасувати та постановити нове рішення про відмову позивачці в її позовних вимогах.

Як на підстави апеляційної скарги відповідач посилається на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права / а. с. 106-110 /.

Зазначеним рішенням суду від 04.09.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Суд стягнув з ПАТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» на користь ОСОБА_2 175000 грн. у відшкодування моральної шкоди та на користь держави судовий збір у розмірі 1750 грн. / а. с. 89-93 /.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 знаходилася у трудових відносинах з ВАТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» (правонаступником якого є ПАТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод»), де працювала в шкідливих умовах праці з 04.08.1983 року по 05.02.2009 року (більше 25 років), зокрема на посаді машиніста крана металургійного виробництва Новомосковського трубного заводу / а. с. 7 /.

Позивачка ОСОБА_2 була звільнена з роботи 05.02.2009 року за ч.2 ст. 40 КЗпПУ - за станом здоров'я / а. с. 7 /.

Працюючи в ПАТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод», при виконанні трудових обов'язків, позивачка отримала професійне захворювання: вібраційна хвороба другого ступеню від дії загальної вібрації з церебрально-периферичною ангіодистонією, синдромом вегетативно-сенсорної поліневропатії з прогресуючою дистрофією у вигляді плечолопаткового періартрозу ПФС 1-2 ст., двобічного гонартрозу і періартрозу ПФ 2 ст., деформуючого артрозу ліктьових і дрібних суглобів кистей та стоп ПФС 1 ст., вираженими функціональними порушеннями нервової системи (синдром неврастенії), нейросенсорна приглухуватість 9з легким зниженням слуху), що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26.04.2013 року / а. с. 8-10 /, виписними епікризами, виписками із медичних карт та історій хвороб щодо незадовільного стану здоров'я ОСОБА_2. / а. с. 11- 25 /.

Висновком МСЕК від 10.03.2009 року позивачці первинно, у зв'язку з професійним захворюванням, було встановлено 3 групу інвалідності та 40% втрати професійної працездатності, але в послідуючий час позивачка неодноразово проходила переогляди, де ці факти підтверджувалися, а згідно висновків МСЕК від 23.08.2012 року та від 13.05,2014 року повторно встановлено третю групу інвалідності та 50% (45% - вібраційна хвороба, 5% - туговухість) втрати професійної працездатності з переоглядом 15.05.2016 року/ а. с. 38-42 /.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачка, працюючи в шкідливих умовах праці, отримала професійне захворювання, стала інвалідом та втратила професійну працездатність і їй була спричинена моральна шкода, оскільки вона: втратила можливість працювати за станом здоров'я і утримувати родину, постійно відчуває фізичний біль та душевні страждання; змушена постійно лікуватись, - все це привело до порушення звичайних життєві зв'язків та потребує від неї додаткових зусиль для влаштування подальшого життя.

Спричинена позивачці моральна шкода, як вважає суд першої інстанції, відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і ст. 237-1 КЗпП України та рішення Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року, - повинна бути відшкодована відповідачем.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду - змінити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції правильно встановив вище зазначені обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у відповідності зі ст.ст.23,1167,1168 ЦК України і ст. 237-1 КЗпП України та рішення Конституційного суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачці моральну шкоду, яка завдана їй в результаті отриманого професійного захворювання під час роботи в шкідливих умовах праці, тобто під час роботи в ПАТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод».

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи сторін та давши їм належну правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону в частині задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що факт виникнення хронічного професійно захворювання у позивачки під час роботи на його підприємстві не доведений і може бути встановлений лише незалежною судовою експертизою, в проведенні якої суд першої інстанції відмовив, - не можуть бути прийняті до уваги, так як вони суперечать матеріалам справи та діючому матеріальному і процесуальному праву, оскільки факт безперервної роботи позивачки (понад 25 років) в шкідливих умовах ПАТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод», як і наявність професійного захворювання, підтверджується вище зазначеними письмовими доказами / а. с. 7-25 /.

Згідно ст. 212 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Спричинення позивачці моральної шкоди, в результаті отриманого професійного захворювання, знайшло підтвердження під час розгляду справи по суті.

Щодо рішення суду в частині визначеного судом першої інстанції розміру моральної шкоди - 175000 грн., то колегія суддів вважає, що цей розмір моральної шкоди є безпідставно завищений, а тому, виходячи з дійсних обставин справи та наслідків, які наступили, розміру втрати позивачкою професійної працездатності та групи інвалідності встановленої позивачці, обставин, що призвели до професійного захворювання, а також того, що позивачка отримує страхові виплати у зв'язку з отриманим професійним захворюванням та втратою професійної працездатності, в тому числі і на лікування, - колегія суддів находить можливим зменшити розмір стягненої моральної шкоди з 175000 грн. до 5000 грн.

Інші доводи відповідача, приведені в його апеляційній скарзі, є безпідставними і такими, що не спростовують висновки суду першої інстанції, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, в частині відшкодування моральної шкоди, судом апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду від 04.09.2015 року - зміні в частині визначеного розміру моральної шкоди. .

Керуючись ст.ст. 303,307,308,309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» - задовольнити частково.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2015 року, в частині визначеного розміру моральної шкоди, - змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Інтерпайп Новомосковський трубний завод» на користь ОСОБА_2 5000 грн. (п'ять тисяч гривень) у відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я під час виконання трудових обов'язків.

В іншій частині рішення суду від 04.09.2015 року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: