1 грудня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний судХмельницької області у складі:
головуючої - судді Логінової С.М.,
при секретарі Гарячій Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" до ОСОБА_1про виплату страхового відшкодування у порядку регресу,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1виплату страхового відшкодування у порядку регресу, посилаючись на те, що між AT «СК «НОВА» та ОСОБА_1 було укладено поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6760156, за яким було застраховано відповідальність в частині заподіяння шкоди майну внаслідок експлуатації автомобіля НОМЕР_1.
19.06.2014 р. у м. Києві відбулась ДТП за участю транспортних засобів «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_2 та «Мазда», д.н.з. НОМЕР_3.
Згідно з п.п. ґ п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у Законі.
Письмове повідомлення про настання ДТП AT «СК «НОВА» не було отримано від відповідача, тобто ним було порушено вимоги Закону.
Додатково було повідомлено, що 02 січня 2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Нова» та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» було укладено договір про купівлю-продаж боргових зобов'язань. Згідно додаткової угоди до додатку № 1 до договору права щодо стягнення коштів по зазначеному випадку перейшли до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед».
У судове засідання представник позивача не прибув, направив заяву з проханням розглядати дану справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судовому засідання не прибув, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. ґ) п. 38.1.1 ст. 38.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Згідно із п. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Судом встановлено, що 19.06.2014 р. о 20 год. 10 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_4, рухаючись у м. Києві по вул. Саксаганського, 55, не дотримався безпечної дистанції до автомобіля НОМЕР_5, який рухався попереду, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до механічного пошкодження двох транспортних засобів, чим водій ОСОБА_1 порушив вимогу п. 13.1 ПДР України.
Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 липня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
На момент вчинення ДТП автомобіль НОМЕР_6 згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6760156 було застраховано у ПрАТ «СК «Нова».
02 січня 2014 року між ПАТ «Страхова компанія «Нова» та товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед» було укладено договір про куплю-продаж боргових зобов'язань. Згідно додаткової угоди до додатку № 1 до договору права щодо стягнення коштів по зазначеному випадку перейшли до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестмент Проперті Протектед».
Судом встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування.
Згідно правової позиції висловленої в постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року по справі № 6-284цс15 сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі повинно базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.
Відповідно до ст. 3607 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт неповідомлення ОСОБА_1 страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 213-215, 226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» постановою Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року по справі № 6-284цс15, суд
у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестмент Проперті Протектед" до ОСОБА_1про виплату страхового відшкодування у порядку регресу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.