Справа № 2-П-13/2012
Провадження № 6/316/221/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2015 р.

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Курач І.В.,

при секретарі: Черкашиній О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар Запорізької області подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1, про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов`язань, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець ВДВС Енергодарського МУЮ ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх аліментних зобов`язань за виконавчим листом № 2-П-13/2012, який виданий 05.06.2013 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязаний платити аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісяця починаючи з 21.07.2011 року до виповнення повноліття дитини.

В поданні зазначено, що у відділі державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області на примусовому виконанні знаходиться вищезазначене виконавче провадження.

Боржник аліменти не сплачує, рішення суду не виконує. Будь яку допомогу матеріального характеру боржник своїй дитині не надає. До відділу боржник не з'являється, вимоги державного виконавця ігнорує.

Посилаючись на Закон України «Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України», Закон України «Про виконавче провадження», просить з метою повного та своєчасного забезпечення виконання рішення суду та запобігання в подальшому ухилення від виконання зобовязань обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання своїх аліментних зобов`язань за виконавчим листом №2-П-13/2012.

Вислухавши в судовому засіданні думку державного виконавця, дослідив матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судом України і є обов`язковими до виконання на усій території України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Частиною першою Указу Президента України «Про додаткові заходи і підвищення ефективності виконання рішень судів» від 24 березня 2008 року №261 визначається за необхідне вжиття додаткових заходів, спрямованих на посилення забезпечення захисту конституційних прав людини щодо виконання рішень суду.

Положенням ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобов`язань.

Відповідно до положень п.18 ч.3 ст. 11 Закону України державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм законів випливає, що підставою для обмеження особи у праві виїзду за кордон є сукупність обовязкових умов:

- наявність статусу боржника у виконавчому провадженні;

- наявність у особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї рішенням суду або органу (посадової особи);

- ухилення від виконання таких зобов'язань.

Так, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 дійсно є боржником у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа № 2-П-13/2012, який виданий 05.06.2013 року Мелітопольським міськрайсудом Запорізької області відповідно до якого ОСОБА_2 зобовязаний платити аліменти ОСОБА_3 на утримання дитини сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісяця з 21.07.2011 року до виповнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки-розрахунку наданої державним виконавцем, станом на 01.08.2015 року боржник ОСОБА_2 має непогашену заборгованість зі сплати аліментів по зазначеному виконавчому листу.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні, може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Державним виконавцем в поданні зазначено, що боржник здійснював платежі по частковій сплаті аліментів, тому суд не може розцінювати дії відповідача, як такі що направлені на ухилення від сплати аліментів. Крім того, матеріали справи не містять жодного доказу про ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязань по сплаті аліментів по зазначеному виконавчому листу.

Таким чином в матеріалах подання відсутні будь-які дані, які б підтверджували факт ухилення боржника від виконання зазначених зобов'язань, наявність боргу ще не свідчить про свідоме ухилення боржника від сплати заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області про обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області ОСОБА_1, про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов`язань відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 5 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя І. В. Курач