Справа №303/2320/15-ц
Номер рядка стат. звіту - 52
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

03 червня 2015 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді Камінського С.Е.,

при секретарі Федорці В.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України про зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Мукачівського міськрайонного суду із позовною заявою до Державного агентства лісових ресурсів України, відповідно до якої просив суд: 1) заборонити голові ліквідаційної комісії ДП «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств» Плиска-Галатиба М.Д. та Державному агентству лісових ресурсів вчиняти дії, пов'язані з внесенням змін до трудової книжки чи виданням наказів, пов'язаних із звільненням з посади; 2) зупинити дію пункту 3 наказу Голови Державного агентства лісових ресурсів № 61-к від 16 лютого 2015 року 3) зобов'язати Державне агентство лісових ресурсів України на виконання пункту 5 наказу № 61-к від 16 лютого 2015 року укласти з ОСОБА_1 контракт (трудовий договір), видати відповідний наказ та встановити час допущення його до виконання обов'язків генерального директора державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств» з часу фактичного укладення контракту (трудового договору).

Позов мотивує тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.01.2014 року у справі №0707/4348/2012, яке вступило в законну силу, його - ОСОБА_1, поновлено на посаді генерального директора агропромислового підприємства «Закарпатагроліс». На виконання даного рішення суду, наказом Голови Державного агентства лісових ресурсів України №61-к від 16.02.2015 року ОСОБА_1 поновлено на посаді директора з 29.03.2012 року, тобто з часу незаконного звільнення. Пунктом 3 зазначеного наказу зобов'язано голову ліквідаційної комісії ДП «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств» внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 Позивач вважає зазначений пункт передчасним, оскільки це суперечить вимогам Статуту підприємства, відповідно до якого ОСОБА_1 призначає на посаду лише Голова Державного агентства лісових ресурсів, який є його роботодавцем і повинен укладати трудовий договір та вносити відповідні зміни до трудової книжки. Виходячи з особливостей контракту, як форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з врахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору. Оскільки, позивач призначається на посаду на державне підприємство, то така посада передбачає укладення контракту на підставі і порядку, затвердженому постановою КМУ від 19.03.1993 року № 203 відповідним Положенням, який передбачає порядок укладення контракту з керівником підприємства. Відповідно до п.8 Положення, контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про призначення керівника на посаду (наймання на роботу) з дня, встановленого за угодою сторін у контракті. Тобто спочатку має бути укладено контракт, а потім наказ керівника, а не навпаки. До сьогоднішнього дня контракт з ним не укладений, а тому п.4 наказу Державного агентства лісових ресурсів України №61-к від 16.02.2015 року про допущення останнього до виконання обов'язків керівника підприємства фактично не виконується.

В ході розгляду справи позивач у відповідності до ст.31 ЦПК України, зменшив заявлені позовні вимоги, а саме просив суд зобов'язати Державне агентство лісових ресурсів України на виконання пункту 5 наказу № 61-к від 16 лютого 2015 року укласти з ОСОБА_1 контракт (трудовий договір), видати відповідний наказ та встановити час допущення його до виконання обов'язків генерального директора державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств» з часу фактичного укладення контракту (трудового договору).

Позивач ОСОБА_1 просив суд заявлені ним зменшені позовні вимоги задоволити.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримав позицію ОСОБА_1 Вважає, що заявлені вимоги є такими, що підлягають задоволенню, адже керівник державного підприємства повинен працювати на підставі контракту.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в суді, представник відповідача в судове засідання не з'явився повторно, про причину неявки суд не повідомив.

Зі згоди позивача, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача, з додержанням вимог ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, враховуючи наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються відповідними нормами Конституції та Кодексу законів про працю України.

Відповідно до приписів, викладених у ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

У відповідності статті 5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України: вільний вибір виду діяльності; правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

У відповідності до вимог ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з норми закону, викладені у ч.3 ст.21 КЗпП України, особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

В судовому засіданні належними доказами встановлено наступне.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.01.2014 року у справі № 0707/4348/2012, яке набуло законної сили 19 березня 2015 року ОСОБА_1 поновлено на посаді генерального директора агропромислового підприємства «Закарпатагроліс».

На виконання даного рішення суду, наказом Голови Державного агентства лісових ресурсів України № 61-к від 16.02.2015 року ОСОБА_1 поновлено на посаді директора Державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств» з 29.03.2012 року, тобто з часу незаконного звільнення.

Відповідно до п.8 Положення про порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.03.1993 року № 203, контракт є пiдставою для видання наказу (розпорядження) про призначення керiвника на посаду (наймання на роботу) з дня, встановленого за угодою сторiн у контрактi.

Однак, на даний час контракт між Державним агентством лісових ресурсів України та ОСОБА_1 не укладено, що порушує його право на працю.

Відповідно вимог ст.88 ЦПК України, враховуючи те, що позивач у відповідності до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, його необхідно стягнути з відповідача у користь держави.

Керуючись ст.43 Конституції України, ст.ст.21, 232, 233 КЗпП України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-218 ЦПК України, суд

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України про зобов'язання до вчинення дій з врахування зменшених позовних вимог задоволити.

Зобов'язати Державне агентство лісових ресурсів України на виконання пункту 5 наказу № 61-к від 16 лютого 2015 року укласти з ОСОБА_1 контракт (трудовий договір), видати відповідний наказ та встановити час допущення його до виконання обов'язків генерального директора державного підприємства «Закарпатське обласне управління лісогосподарських агропромислових підприємств» з часу фактичного укладення контракту (трудового договору).

Стягнути з Державного агентства лісових ресурсів України (01601, м.Київ, вул. Ш.Руставелі, 9-А) в користь держави судові витрати (судовий збір) в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Стягнути з Державного агентства лісових ресурсів України (01601, м.Київ, вул. Ш.Руставелі, 9-А) в користь ОСОБА_1, мешканця АДРЕСА_1 судові витрати (сплачений судовий збір) в розмірі 121 (сто двадцять одна) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий С.Е. Камінський