№ 336/9026/15-ц
пр. № 6/336/366/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Жупанової І.Б., при секретарі Брагіній І.В., з участю державного виконавця Харченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про обмеження права виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобовязання, покладені на них судовими рішеннями,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківський ВДВС Запорізького МУЮ звернувся до суду з вищезазначеним поданням, в якому зазначено, що на виконанні Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ знаходиться виконавче провадження № 48780043/14 стосовно примусового виконання виконавчого листа № 202/22488/13-ц, виданого 09.04.2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 653899,58 грн.

09.09.2015 року до відділу надійшла заява представника стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» про відкриття виконавчого провадження за вищезазначеним виконавчим документом, оскільки відповідно до заяви боржник проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (гурт.).

11.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа та надано боржнику строк для самостійного виконання до 17.09.2015 року, які направлені на адресу фактичного проживання та за адресою, вказаною у виконавчому документі.

В результаті вжитих державним виконавцем заходів примусового виконання виконавчого провадження встановлено, що відповідно електронної відповіді ДПС та ПФ України розрахункові рахунки та джерела отримання доходів відсутні, пенсію боржник не отримує, повідомлення сектору АДР УДМС відомості про реєстрацію по Запорізькій області відсутні, під час виходу державного виконавця за адресою: м. Запоріжжя, вул. Панфьорова, буд. 146-а, з метою перевірки майнового стану боржника за даною адресою боржник не мешкає, про що складено акт державного виконавця від 04.11.2015 року, згідно бази даних АІС Автомобіль за боржником транспортні засоби не зареєстровані, у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні. Вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника, на яке можливо звернути стягнення виявились безрезультатними, звернути стягнення на доходи боржника на підставі ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» неможливо, так як відсутні відомості щодо джерел отримання доходів боржника, утримання боргу не проводиться.

Боржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, що мешкає (перебуває) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Панфьорова, буд. 146-а та м. Дніпропетровськ, вул. Миру, 17/10, рішення суду самостійно не виконує.

У зв'язку з наявністю в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, що є підставою для тимчасового обмеження її у праві виїзду за кордон, державний виконавець звернувся до суду із поданням, погодженим з начальником Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ, в якому просить прийняти рішення щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

В судовому засіданні державний виконавець Харченко О.Г. підтримала дане подання, просить суд обмежити боржника у праві виїзду за кордон до виконання ним зобовязань за судовим рішенням.

Вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за поданням державного виконавця врегульовано ст. 377-1 ЦПК України, відповідно до якої питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, а також п. 18 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно ч.2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Згідно з п. 18 ч.3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Інші підстави звернення державного виконавця з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України під час примусового виконання рішення суду законом не передбачені.

Звертаючись же із поданням до суду ДВС зазначено, що підставою такого звернення є наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням.

Однак законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Державним виконавцем констатовано лише факт наявності у боржника заборгованості. У матеріалах справи відсутні докази того, що він вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Сам факт наявності заборгованості не може свідчити про ухилення в світлі вищезазначених розяснень Верховного Суду України.

За наявності викладеного, не доведено ухилення боржника від сплати боргу, тому подання є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 208, 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України Про виконавче провадження , суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя