Справа № 691/1026/15-ц
Провадження № 2/691/461/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2015 року Городищенський районний суд

Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря Сидоренко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з ОСОБА_2 борг у сумі 41718,00 гривень та судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 06.09.2012 року він надав відповідачу в борг кошти у сумі 1800 доларів США, що на той час було еквівалентно 14600,00 гривень. ОСОБА_2 зобовязався повернути дану суму до 15.10.2012 року, про що свідчить його власноруч написана розписка. Відповідач борг не повернув, чим порушив взяті на себе зобовязання. На сьогодні сума боргу складає 38173, 40 гривень, відповідно до курсу НБУ 2126,3 грн. за 100 доларів США. Окрім того, вважає, що відповідач повинен сплатити йому три проценти річних від простроченої суми, що становить 3444,60 гривень. Враховуючи вище викладене, просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 борг у сумі 41718,00 гривень та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач позов визнав частково на суму 10880,00 гривень, зазначивши, що отримував позику у гривнях, а не в доларах та що частково борг погасив.

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов є не достатньо обґрунтований, а тому підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами 06.09.2012 року ОСОБА_2 отримав у позику від ОСОБА_1 кошти, які зобовязувався повернути до 15.10.2012 року. Позивач стверджує, що відповідач отримав кошти в сумі 1800 доларів США, що на той час була еквівалентна 14600,00 гривень, та що підтверджується відповідною розпискою відповідача, написаною ним власноруч, які до даного часу не повернув, тобто зобовязання свої не виконав.

Відповідач заперечує те, що він отримав у позивача кошти у доларах США, та зазначив, що позичав кошти у гривнях, а саме 14600,00 гривень, частину з яких повернув, а тому вважає, що на даний час заборгував ОСОБА_1 кошти у сумі 10880,00 гривень. Окрім того, відповідач пояснював, що розписку про отримання коштів у доларах писав дійсно він, але, по юридичні неграмотності, просто написав те, що йому продиктували.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язків, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у строк, визначений у зобовязанні, а якщо такий не визначений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно розписки ОСОБА_2 від 06.09.2012 року, він узяв в борг у ОСОБА_1 1800,00 доларів США, що еквівалентно сумі 14600,00 гривень, та зобовязався повернути отримані кошти до 15.10.2012 року.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду жодного доказу, який би свідчив про те, що він брав у борг кошти у гривнях, а не в доларах, та те, що частково погасив борг перед ОСОБА_1, а тому суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідача коштів основного боргу, що станом на момент платежу еквівалентно 38173,00 гривні, підлягає до задоволення.

Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач зазначив, що три відсотки річних від простроченої суми складає 3444,60 гривень, які і просить стягнути з відповідача.

Проте, при перевірці розрахунків, суд прийшов до висновку, що позивачем в обчисленні були допущені помилки. Виходячи з формули розрахунку трьох відсотків річних: 3% х суму бору х кількість прострочених днів/365 (кількість днів у році)/100, тобто, 3% х 38173,40 (сума заборгованості) х 1050 (дні прострочки з 16.10.2012 року по 31.08.2015 року включно) / 365 (кількість днів у році) /100 = 3294, 41 гривень, що і складає суму трьох відсотків річних.

Отже, сума, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 складає 41467 гривень 81 копійка, з яких: 38173 гривні 40 копійок основний борг та 3294 гривні 41 копійка три відсотки річних від простроченої суми.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, пропорційно до задоволених позовних вимог, документально підтверджені судові витрати у сумі 414,50 гривень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 192, 509, 526, 530, 533, 625, 1046, ч. 2 ст. 1047, ст. 1049, ЦК України ст. ст. 10, 11, 13, 57, 60, 88, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, борг в сумі 41467 (сорок одна тисяча чотириста шістдесят сім) гривень 81 копійка, з яких: 38173 (тридцять вісім тисяч сто сімдесят три) гривні 40 копійок основний борг та 3294 (три тисячі двісті девяносто чотири) гривні 41 копійка три відсотки річних від простроченої суми.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, судові витрати у сумі 414 (чотириста чотирнадцять) гривень 50 копійок.

В інших вимогах відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області, через Городищенський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк, з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 09.11.2015 року.

Суддя ОСОБА_3