Справа № 487/6947/15-ц
Провадження № 2/487/2721/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О. Г.,

при секретарі Кожині В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 миколаївська державна нотаріальна контора, про виділ частки та визнання права власності на спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

31.08.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою до ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 миколаївська державна нотаріальна контора, про виділ частки та визнання права власності на спадщину. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, якому на праві спільної сумісної власності (договір міни № 6392 від 29.08.2003 р.) належала квартира АДРЕСА_1. Другим співвласником даної квартири є ОСОБА_4 (на даний час ОСОБА_2) ОСОБА_5. 05.12.2014 року ОСОБА_4 помер. В цей же день позивачка звернулася до Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Проте, державним нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадщини, так як власність у ОСОБА_4 знаходиться в спільній сумісній власності, а видача свідоцтва можлива після виділу частки померлого із спільної сумісної власності. Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

До судового засідання позивач не зявилась, суду надала заяву, в якій просить суд справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач до судового засідання не зявилась, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, з заявленими вимогами згодна, не заперечує проти задоволення позову.

Представник Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори до судового засідання не зявився, суду надав заяву, в якій просить суд справу розглянути без представника нотаріальної контори на підставі наявних матеріалів і прийняти рішення на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 07.03.2003 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ФП № 070481, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції 07.03.2003 року.

05.12.2014 року помер чоловік позивачки ОСОБА_4, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 09.12.2014 року зроблено актовий запис № 5079 та видано свідоцтво про смерть серії І-ФП № 211647. Після його смерті відкрилась спадщина на ? вищевказаної квартири.

05.12.2014 року ОСОБА_1 звернулася до Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори для оформлення спадщини. Проте, державним нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадщини, так як власність у ОСОБА_4 знаходиться в спільній сумісній власності, а видача свідоцтва можлива тільки після виділу частки померлого із спільної сумісної власності.

Згідно витягу з реєстру права власності на нерухоме майно серії ВВА №094090 від 19.09.2003 року, виданого ОСОБА_3 міжміським бюро технічної інвентаризації, квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Також той факт, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6 та померлому ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності підтверджується договором міни, посвідченим приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу 29 серпня 2003 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 6392. В зазначеному договорі міни не визначені частки квартири між співвласниками.

Статтею 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Таке майно може належати особам на праві як спільної часткової так і на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 368 ЦК України встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 370 та ст. 372 ЦК України встановлено, що співвласники спільної власності, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на виділення частки із майна, що є у спільній сумісній власності або на її поділ.

Відповідно до ч.2 ст.370 та ч.2 ст.372 ЦК України з урахуванням положень п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при відкритті після нього спадщини. За відсутності доказів про те, що участь когось із учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, частки визначаються рівними. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом померлого ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_1 (позивач) та його донька ОСОБА_2 (відповідач).

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Тобто, на ? частку вищевказаної квартири можуть претендувати дружина померлого ОСОБА_1 та його донька ОСОБА_2 Проте в спадковій справі відсутня будь-яка інформація стосовно того, що ОСОБА_2 претендує на частку у спадщині після смерті ОСОБА_4. Також в своїй заяві вона зазначає, що з позовними вимогами ОСОБА_1 згодна, та не заперечує проти їх задоволення. Тому суд робить висновок, що на ? частку квартири АДРЕСА_1 претендує тільки дружина померлого ОСОБА_1.

За наведеного вище, враховуючи, що частки осіб, які є власниками квартири на праві спільної сумісної власності є рівними і кожний співвласник має право власності по 1/2 частки квартири. Враховуючи те, що ОСОБА_4 помер, його право власності припиняється в звязку із смертю, а позивачка на підставі ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем померлого першої черги за законом, 1/2 частка належить позивачу.

Враховуючи зазначене та встановленні у судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що за ОСОБА_1 підлягає визнанню право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 після померлого ОСОБА_4

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 208-218 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересована особа ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, про виділ частки та визнання права власності на спадщину задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_4 на праві власності належала ? частка квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на ? частку квартири по вул. Дачній, 30 після смерті чоловіка ОСОБА_4, померлого 05.12.2014р.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його оголошення. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку та строки, передбачені ст. ст. 294 - 296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська