Справа № 363/1042/15-ц Головуючий у І інстанції Войнаренко Л. Ф.
Провадження № 22-ц/780/5405/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 07.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

07 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Сержанюка А.С.,

При секретарі Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3. звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу. Позовні вимоги обґрунтував тим, що на підставі договору позики, укладеного між ним та ОСОБА_2 від 13 вересня 2012 року з останньої було стягнуто грошовий борг у розмірі 69 576 грн. за рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 листопада 2013 року. На підставі виданого виконавчого листа, відкрито виконавче провадження, однак з відповідачки стягнуто суму лише в розмірі 1 309 грн. 77 коп. В зв"язку з неналежним виконання своїх зобов"язань ОСОБА_2 позивач просив стягнути з ОСОБА_2 інфляційні витрати в розмірі 20 275 грн. 22 коп., відсотки в сумі 11 946 грн. 67 коп., 3% річних в сумі 2 901 грн. 33 коп. та судові витрати в сумі 351 грн. 23 коп.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просила, скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 липня 2015 року, ухвалити по справі нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що при розгляді справи, судом не повно з»ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 липня 2015 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 липня 2013 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та стягнуто борг за договором позики від 13 вересня 2012 року у загальному розмірі 69 576 грн. 50 коп., а в задоволені зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 жовтня 2013 року рішення суду першої інстанції залишено без змін і воно набрало законної сили.

Постановою державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ Київської області від 27 листопада 2013 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №363/262/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 69 576 грн. 50 коп.

З довідки в.о. начальника ВДВС Вишгородського РУЮ Київської області № 2537 від 27 лютого 2015 року про розмір стягнутих коштів, виданої позивачу, вбачається, що ОСОБА_2 в період з 01 квітня 2014 року по 28 лютого 2015 року сплатила кошти в рахунок погашення заборгованості згідно виконавчого листа 363/262/13-ц загальною сумою 1 309 грн. 77 коп., а залишок боргу станом на 01 лютого 2015 року складає 68 266 грн. 73 коп.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В ст. 526 ЦК України вказано, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановленні договором або законом.

За правилами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до довідки що міститься в матеріалах справи від 09 лютого 2015 року № 15.2 -20/163ПІ, виданої Директором департаменту поширення інформації та комунікацій Державної служби статистики України, індекс інфляції за період з листопада 2013 року по січень 2015 року становить 129, 7%., тому, суд першої інстанції на законних підставах стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 інфляційні витрати в сумі 20 275 грн. 22 коп.

Також, Вишгородський районний суд Київської області на законних підставах стягнув з ОСОБА_2 на користь позивача 3% від простроченої суми боргу в розмірі 2 901 грн. 33 коп., проценти від суми боргу за користування позикою, з урахуванням середньої облікової ставки НБУ за період, що розглядається, яка становить 12,4%, в сумі 11 946 грн. 67 коп., та 351 грн. 23 коп. судового збору, так як вказані вимоги ОСОБА_4 ґрунтуються на вимогах закону.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно відхилити, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 липня 2015 року залишити без змін

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 20 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: