У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Черненко В.А., Луспеника Д.Д., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про розірвання депозитних договорів за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою його представником ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив розірвати договори банківського вкладу від 12 березня 2014 року та від 13 червня 2014 року, стягнути на його користь з відповідача суми вкладів у розмірі 84 тис. доларів США та 777 тис. грн, 3% річних та інфляційні втрати, а також моральну шкоду у розмірі 20 тис. грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12 березня 2014 року між ним та публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВАБ») було укладено договір банківського вкладу «З любов'ю VAB! «Квартальний», за умовами якого він передав, а банк прийняв, 84 тис. доларів США на строк 13 місяців, тобто датою вимоги є 12 квітня 2015 року. Зазначав, що 13 червня 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності. Подвійний дохід», за умовами якого банк прийняв від нього на вкладний рахунок 777 тис. грн на строк 6 місяців з обов'язковою виплатою процентів, тобто датою вимоги є 13 грудня 2014 року. Вказував, що 2 грудня він звернувся до банку з заявою про розірвання вказаних договорів вкладу та вимогою повернути вклади, проценти у строк до 13 грудня 2014 року. Проте, станом на 16 грудня 2014 року кошти йому не повернуто.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року позов задоволено частково.

Розірвано договір банківського вкладу «З любов'ю VAB! «Квартальний» від 12 березня 2014 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «ВАБ».

Розірвано договір банківського вкладу «Марафон лояльності. Подвійний дохід» від 13 червня 2014 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «ВАБ».

Стягнуто з ПАТ «ВАБ» на користь ОСОБА_4 за договором банківського вкладу «З любов'ю VAB! «Квартальний» суму вкладу у розмірі 84 тис. доларів США та проценти за договором банківського вкладу «З любов'ю VAB! «Квартальний» у розмірі 3 944, 55 доларів США; за договором банківського вкладу «Марафон лояльності. Подвійний дохід» 777 тис. грн. та проценти за цим договором у розмірі 104 607 грн 62 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права.

Зокрема, апеляційний суд, встановивши, що з листопада 2014 року у ПАТ «ВАБ» введено тимчасову адміністрацію, дійшов вірного висновку про те, що у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, слід застосовувати норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальними та пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволені на підставі норм ЦК України.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану його представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 19 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

Д.Д.Луспеник

С.П. Штелик