Справа № 591/3053/15-ц
Провадження № 2/591/1323/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2015 року м.Суми

Зарічний райсуд м. Суми в складі:

головуючого судді Мальованої-Когер В.В.

при секретарі Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи : управління державної міграційної служби України в Сумській області, служба у справах дітей Сумської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що вона є власником будинку № 1 по вул..Гайдара в м.Сумах.В зазначеному будинку зареєстровані : ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, які були зареєстровані з дозволу колишнього власника , її батька ОСОБА_6

Всі обовязки щодо утримання будинку виконує вона , вносить плату за комунальні послуги.

У звязку з реєстрацією сторонніх осіб вона не може отримати субсидію на житло від держави, тому просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /ОСОБА_2/ ОСОБА_7 такими , що втратили право користування житловим приміщенням та виселити їх із займаного житла.

В судовому засіданні представник позивача уточнив вимоги, та зазначив, що просить постановити судове рішення, яким визнати відповідачів та малолітнього ОСОБА_8 (ІНФОРМАЦІЯ_1) втративши ми право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: м.Суми, вул. Гайдара, 1.

Відповідачі та їх представник проти вимог заперечують, вважають вимоги позивача безпідставними, оскільки обґрунтування вимог позивача саме з підстав, що врегульовані нормами житлового законодавства , які передбачені ст. 64 ЖК України не можуть поширюватися на ті правовідносини, що склалися між позивачем та відповідачами. Також, відповідачі зазначили, що вони тривалий час проживають у спірному приміщенні, яке вони обладнали окремим входом до подвіря домоволодіння, провели ремонтні роботи у літній кухні (де проживають), сплачують комунальні послуги, будь-яких перешкод у користуванні домоволодінням позивачці не чинять. Іншого житла вони не мають, та в разі визнання їх втратившими право користування виділеним їм попереднім власником приміщенням для проживання та виселення, вони разом з малолітньою дитиною стануть безпритульними.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, в тому числі спеціаліста, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , подарував їй будинок № 1 по вул..Гайдара в м.Сумах /а.с. 55-56/.

Згідно копії довідки про склад сімї у вищевказаному домоволодінні станом на березень 2015року зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3В./а.с.5/, станом на 02.11.2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 (а.с.113).

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок по вул..Гайдара,1 в м.Сумах має загальну площу 63,7 кв.м., житлову 49,3 кв.м. /а.с.7-9/.

Відповідно до договору дарування (а.с.55-56) від 06.01.1993 року домоволодіння знаходитися на земельній ділянці 468 кв.м., на якій мається одноповерховий житловий будинок, вищезазначеної площі, з надвірними будівлями : літня кухня «Б», погріб п/г, сарай «Д», вбиральня «К», душ «З», гараж «К», погріб п/гІ, сарай «В», сарай «Е», Сарай «И», огорожа № 1-3, туалет «Г».

Як встановлено в судовому засіданні, колишній власник домоволодіння - ОСОБА_6 за життя вселив та надав дозвіл на проживання у ньому ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Також дана обставина підтверджується судовим рішенням (а.с.96-99), а саме, що ОСОБА_9 та ОСОБА_2 разом із донькою (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_3 проживали у домоволодінні та вели спільне господарство з 1980 року.

Правовідносини, що виникли між сторонами є житловими та цивільними і врегульовані ст. 405 ЦК України. З огляду на діюче законодавство, власник спірного майна мав право визначити конкретне приміщення, яке можуть займати субєкти даного права. Сторони не заперечують факту того, що після смерті ОСОБА_6 відповідачі продовжували проживати у вказаному домоволодінні, сплачували вартість наданих комунальних послуг тощо (а.с.40-43). З наданих відповідачами фотосвітлин (а.с.36-38) вбачається, що приміщення літня кухня, де мешкають відповідачі, відокремлено від основного домоволодіння окремим входом, відмежоване забором від основної частини домоволодіння, що належить ОСОБА_1

Посилання позивача та застосування норм ст. 64,66,67,68 ЖК України до правовідносин, що склалися між сторонами, на думку суду є помилковими, оскільки правове положення членів сім'ї власника будинку визначене ст. 156 ЖК України й на них не поширена дія ст. 64 ЖК України, тому члени сім'ї власника будинку не можуть користуватися тими ж правами, які надаються членам сім'ї наймача. Відповідно до положень ст. 405 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Отже з цих правових підстав, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60,88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції .

СУДДЯ В.В.Мальована-Когер