АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8719/15 Справа № 199/3129/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Сенчишин Ф. М. Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Каратаєвої Л.О.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_4 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про стягнення відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої пошкодженням майна позивача внаслідок неякісного ремонту транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачі звернулися з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та просили відшкодувати майнову та моральну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля «Mitsubishi Lanser», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок неякісного його ремонту, який був проведений на СТО відповідача.

В обґрунтування позивних вимог позивачі посилалися на те, що 30.04.2014 року на СТО відповідача проводився ремонт паливної системи зазначеного автомобіля, а 02.05.2014 року під час руху спалахнула пожежа в моторному відсіку автомобіля і автомобіль було пошкоджено. Вважають, що між ремонтом паливної системи автомобіля та його займанням є причинно-наслідковий зв'язок, тому просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_5 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 74932,50 грн., яка визначена висновком товарознавчого дослідження, на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн., а також витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 700 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2015 року, де ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що власником автомобіля «Mitsubishi Lanser», реєстраційний номер НОМЕР_1, є позивачка ОСОБА_5 (а.с. 20, 25).

ОСОБА_5 08.07.2012 року видала довіреність на користування вказаним автомобілем позивачу ОСОБА_4 (а.с. 21).

Згідно акту про пожежу від 02.05.2014 року та висновку за результатами перевірки матеріалу ЖЄО вбачається, що 02 травня 2014 року орієнтовно о 15 год. 35 хв. в м. Дніпропетровську біля будинку № 2 по вул. Глінки вказаний легковий автомобіль зайнявся і внаслідок пожежі було знищено моторний відсік та лобове скло автомобіля. (а.с. 27, 28).

За висновком судової пожежо-технічної експертизи № 70/30-40 від 30 липня 2015 року, осередок виникнення зазначеної пожежі знаходився в правій частині моторного відсіку автомобіля, а саме з правої сторони від двигуна, ближче до салону автомобіля. Причиною виникнення пожежі є виникнення аварійних режимів роботи в осередку виникнення пожежі (в моторному відсіку, з правої сторони від двигуна, ближче до салону автомобіля) та подальше займання палива автомобіля внаслідок розгерметизації паливної системи.

Згідно висновку дослідження автотоварознавця від 23 березня 2015 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Mitsubishi Lanser», реєстраційний номер НОМЕР_1, пошкодженого внаслідок пожежі, становить 74932,50 грн. (а.с. 33-50).

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову позові, оскільки позивач не довів, що внаслідок ремонту автомобіля відповідачем сталася пожежа.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду в оскаржуваній частині з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 38 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Згідно з ч.1 ст.40 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у ст.41 цього Кодексу.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені зокрема довіреністю фізичної особи.

ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою та просив задовольнити позовні вимоги.

Між тим в матеріалах справи відсутні докази щодо повноваження ОСОБА_4 представляти інтереси ОСОБА_5 в суді та оскаржувати рішення суду.

В апеляційному суді ОСОБА_4 підтвердив, що такими повноваженнями ОСОБА_5 його не наділяла, довіреність не видавала.

Отже, рішення суду в частині відмови у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження автомобіля, власником автомобіля не оскаржено, тому апеляційним судом не переглядається рішення суду першої інстанції в цій частині.

Посилання апелянта на те, що внаслідок пошкодження автомобіля в результаті неякісного ремонту, проведеного відповідачем, йому заподіяна моральна шкода, не може бути підставою, в даному випадку, для скасування рішення суду в частині відмови у відшкодування моральної шкоди, оскільки ці позовні вимоги є похідними від вимог про відшкодування матеріальної шкоди, в задоволенні яких суд першої інстанції відмовив, і рішення суду в цій частині не оскаржено власником автомобіля.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вони стосуються незгоди з рішенням суду в частині, яка не переглядається апеляційним судом.

Згідно з ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2015 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: