Ухвала

іменем україни

18 листопада 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,

суддів: Дем'яносова М.В., Коротуна В.М.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юридичні партнери» до ОСОБА_3 про стягнення коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Юридичні партнери» (далі - ТОВ «ЮК «Юридичні партнери») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Позов обґрунтувало тим, що 10 червня 2013 року між ТОВ «ЮК «Юридичні партнери» та відповідачем було укладено договір про надання юридичних послуг (далі - договір), предметом якого є надання юридично-консультаційних послуг щодо представництва в суді в адміністративній справі про оскарження рішення комісії Київської обласної держаної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році.

06 грудня 2013 року Печерським районним судом м. Києва було винесено постанову про скасування відповідного рішення Київської обласної державної адміністрації.

Вважаючи зобов'язання за договором виконаним у повному обсязі, ТОВ «ЮК «Юридичні партнери» просило стягнути з відповідача грошову винагороду, передбачену п. 5.1.3 договору, в сумі 2 тис. грн. Крім того, у зв'язку з несплатою відповідачем зазначеної грошової винагороди у визначений договором строк ТОВ «ЮК «Юридичні партнери» просило стягнути у відповідача кошти (штраф у п'ятикратному розмірі від суми, визначеної у п. 5.1.3 договору) у сумі, що складає 15 тис. грн, яка передбачена в п. 9 договору.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 12 січня 2015, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року, позов ТОВ «ЮК «Юридичні партнери» задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь позивача суму коштів за договором про надання юридичних послуг від 10 червня 2013 року в розмірі 17 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами першої й апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України <nau://ukr/1618-15|st4>).

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Зокрема, ч. 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 10 червня 2013 року між сторонами було укладено договір.

Згідно з п. 1 договору відповідач доручив позивачеві надати юридично-консультативні послуги щодо представництва в суді в адміністративній справі про оскарження рішення комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році (витяг № 85 засідання комісії від 28 грудня 1999 року).

За п. 2 договору послуги згідно з п. 1 цього договору передбачено надавати шляхом представництва інтересів відповідача в суді та підготовки апеляційних, касаційних скарг чи інших процесуальних документів.

Виконанням позивачем своїх зобов'язань за п. 3.2 договору визначено вважати фактичне виконанням обов'язків за договором.

Відповідач, у свою чергу, зобов'язувався сплатити ТОВ «ЮК «Юридичні партнери» винагороду (гонорар) в розмірі та в строки, передбачені договором (п. 4.1 договору).

Пунктом 5.1 договору передбачено вартість послуг за договором, а саме: за підготовку документів до суду відповідач повинен сплатити на користь позивача кошти у розмірі 3 тис. грн (п. 5.1.1 договору); у випадку представництв інтересів відповідача працівниками позивача в суді та інших державних органів відповідач зобов'язувався сплатити 400 грн не пізніше 3 днів до вчинення представницької дії (п. 5.1.2 договору); у випадку вирішення справи на користь відповідача відповідач повинен сплатити на користь позивача грошову винагороду в розмірі 3 тис. грн з дня набрання рішенням суду законної сили (п. 5.1.3 договору).

Умовами договору, зокрема п. 9 визначено, що у разі несплати замовником коштів, передбачених п. 5.1.3 договору, він додатково сплачує штраф у п'ятикратному розмірі від суми, зазначеної в п. 5.1.3.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2013 року позов ОСОБА_3 до Київської обласної державної адміністрації, комісії Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, про визнання протиправним та скасування протоколу задоволено (31 грудня 2013 року постанова набрала чинності).

На виконання умов договору відповідач сплатив позивачу 1 тис. грн за надані послуги.

19 вересня 2014 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про необхідність доплати 2 тис. грн.

Відповідач, на вимогу позивача, у встановлений договором строк визначену суму не сплатив, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із вищезазначеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що зобов'язання за договором позивачем виконано у повному обсязі, а відповідачем порушено зобов'язання, визначені в укладеному між сторонами договорі, а саме: у порушення п. 5.1.3 договору не в повній мірі сплачено грошову винагороду в сумі 3 тис. грн (у зв'язку з вирішенням спору судом на користь відповідача та набранням відповідною постановою суду законної сили) замість 3 тис. грн сплачено 1 тис. грн.

Враховуючи п. 9, 5.1.3 договору, суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку, що п'ятикратний розмір штрафу у разі прострочення сплати грошової винагороди (гонорару) складає 15 тис грн.

Задовольняючи позов ТОВ «ЮК «Юридичні партнери» про стягнення коштів, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з доведеності позову та наявності правових підстав для стягнення коштів за умовами договору.

Ухвалюючи рішення в цій справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 212-214 ЦПК України, підстави для скасування рішення відсутні.

Вищенаведене дає підстави для висновку про те, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалені у справі судові рішення - залишенню без змін, з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

В.М. Коротун

А.В. Маляренко

О.В. Ступак