н/п 2/490/3533/2015 Справа № 490/6277/15-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш ЕННЯ
Іменем У к р а ї н и
10 грудня 2015 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді - Гуденко О.А. ,
при секретарі Гудковій Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінаси та кредит про захист прав споживачів та стягнення коштів, -
В С Т А Н О В И В :
30 червня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк Фінаси та кредит про порушення прав споживачів та повернення коштів вкладу та процентів.
Позивач просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 6707,99 дол. США суми вкладу та 363,35 дол. США нарахованих відсотків.
Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду заперечення, посилаючись на те, що Постановою Правління НБУ від 17.09.2015 року № 612 ПАТ «Банк Фінаси та кредит було віднесено до категорії неплатоспроможних та рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 171 від 17.09.2015 року в ПАТ «Банк Фінаси та кредит запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня по 17 грудня 2015 року. Посилаючись на вимоги п. п. 1,2, 3 ч. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно яких під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на майно банку, нарахування неустойки, а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку, нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Крім того, з 04 листопада 2015 року банк розпочинає виплати коштів вкладниками за договорами, строк дії яких закінчився до 01.11.2015 року, і позивач внесений до списків першої черги на отримання коштів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
22 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Фінаси та кредит був укладений договір-заява №326933/7421/5-15 про банківський строковий вкладу (депозит) Класік на 5 міс. в іноземній валюті, за яким він передав відповідачу грошові кошти в іноземній валюті на відповідний вклад у сумі 6707,99 доларів США, на строк з 22.01.2015 р. по 22 червня 2015 р., у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за відповідною електронною адресою.
22 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до банку з заявою про видачу суми вкладу та нарахованих відсотків за зазначеним договором банківського вкладу .
До теперішнього часу вказана сума вкладу позивачеві не виплачена.
Згідно зі ст. 16 ЦК України та ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права та інтересу, подавши про це позов, підставами якого є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (п. 5 ч. 1 ст. 119 цього ж Кодексу).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
На підставі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.
В ч. 1 ст. 631 ЦК України вказано, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.
17 вересня 2015 року Постановою Правління НБУ № 612 ПАТ «Банк Фінаси та кредит було віднесено до категорії неплатоспроможних.
17 вересня 2015 року прийнято рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Фінаси та кредит , згідно з яким з 18 вересня 2015 року по 17 грудня 2015 року в Банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.
Таким чином, дійсно зазначене рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 171 від 17.09. 2015 року було прийнято вже після припинення строку дії депозитного договору.
Однак, процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.
Пунктом 16 ст. 2 вказаного Закону визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. А відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.
При цьому, за змістом ч. 5 ст. 36 зазначеного Закону, під час дії тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно в межах процедури ліквідації банку.
Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.
Крім того, пунктом 4 Перехідних положень Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку» від 16 липня 2015 року, який набрав чинності 12 серпня 2015 року, встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.
Цим же законом ч. 2 ст. 26 та ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» викладено в новій редакції: «Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.
Під час тимчасової адміністрації вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами за договорами, строк дії яких закінчився станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, та за договорами банківського рахунку з урахуванням вимог, визначених частиною четвертою цієї статті.
Фонд має право не включати до розрахунку гарантованої суми відшкодування коштів за договорами банківського рахунка до отримання в повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною).
Виплата гарантованої суми відшкодування за договорами банківського рахунка здійснюється тільки після отримання Фондом у повному обсязі інформації про операції, здійснені платіжною системою (внутрішньодержавною та міжнародною) ».
Ст. 27 : «Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).
Уповноважена особа Фонду протягом 15 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку формує: 1) перелік рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) перелік рахунків вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 цього Закону; 3) переліки рахунків, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку відсотки за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», або мають інші фінансові привілеї від банку та осіб, які використовують вклад як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, що не виконане; 4) перелік рахунків вкладників, що перебувають під арештом за рішенням суду; 5) перелік рахунків вкладників, вклади яких мають ознаки, визначені статтею 38 цього Закону.
Кошти за такими вкладами виплачуються Фондом після проведення аналізу ознак, визначених статтею 38 цього Закону, у тому числі шляхом надіслання запитів клієнтам банку, у порядку та строки, встановлені Фондом, а також підтвердження відсутності таких ознак.
Виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду. Фонд не пізніше ніж через 20 робочих днів з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку розміщує оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам на офіційному веб-сайті Фонду.
Фонд також оприлюднює оголошення про початок відшкодування коштів вкладникам у газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України».
За такого, відповідач ПАТ «Банк Фінаси та кредит не має змоги виплатити одноразово позивачеві і іншому порядку, ніж передбачено ст. 36 зазначеного Закону, грошові кошти у сумі 7071,34 дол. США за договором банківського вкладу №326933/7421/5-15 від 22.01.2015 року, оскільки обов'язок повернення банківських вкладів лежить на зазначеному вище Фонді за встановленою процедурою.
На підставі вищевикладеного, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. 526, 530, 536, 543, 611 ЦК України, ст. 10, 60, 212 - 215 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Фінаси та кредит про захист прав споживачів та стягнення коштів відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів після проголошення рішення.

Суддя О.А. Гуденко