АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/4381/15 Головуючий 1 інст. Скородєлова В.В.
Справа № 628/899/15-ц Доповідач Карімова Л.В.
Категорія: визнання права власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 27 квітня 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИЛА:

19 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду

в порядку вимог ст.ст. 208, 328, 392 ЦК України з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль НОМЕР_1, 1987 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, червоного кольору, який зареєстрований на імя ОСОБА_4

В обґрунтування позову посилався на те, що 05 травня 2009 року він придбав вищевказаний автомобіль у ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу, за яким він передав відповідачу 20 000 грн., про що надав відповідну розписку ( яку вважає письмовим договором купівлі-продажу), а ОСОБА_4 зобовязався подалі оформити документи для здійснення цього правочину.

Передача автомобіля у власність йому, ОСОБА_3, здійснена на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 05 травня 2009 року, за якою йому надано право повного розпорядження автомобілем.

Оскільки до цього часу ОСОБА_5 не виконав свого зобов'язання, а він,

Позивач тривалий час перебував за межами міста Куп'янська, державна реєстрація цього автомобіля може бути здійснена на підставі рішення суду.

Відповідач ОСОБА_4 визнав позов за заявленими підставами.

Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 27 квітня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволенні його позову.

Зазначає, що районним судом не враховано, що він отримав спірний договір у ОСОБА_4 не за довіреністю, а за оплатним договором купівлі - продажу автомобіля, тому судом безпідставно не застосовані до виниклих правовідносин вимоги п.3 ч.1 ст. 208, 328, 392 ЦК України.

Перевіривши відповідно до вимог ст.. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що передача автомобіля НОМЕР_1 за довіреністю та розпискою ОСОБА_3 про передачу грошей ОСОБА_4, не є відповідно до вимог чинного законодавства договором купівлі-продажу автомобіля, який і на час ухвалення рішення зареєстрований на імя ОСОБА_4

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Як свідчать останні спірний транспортний засіб автомобіль марки ROVER 2600, державний номер 98036ХК, 1987 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, зареєстрований на імя ОСОБА_5 в центрі надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Куп'янського, Шевченківського та Дворічанського районів, підпорядкованого УДАЇ ГУМВС Українии в Харківській області.

05.05.2009 нотаріально посвідченою довіреністю серії ВМЕ №043538 ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_3 укладати від його імені правочини, повязані з розпорядженням та експлуатацією (продавати, обміняти, передавати до оренди, укладати договори позички, страхування тощо) належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ХАС № 566506, виданого Купянським МРЕВ Харківської області 27.05.2003 р. автомобіля марки ROVER 2600, державний номер 98036ХК, 1987 року випуску, номер кузова НОМЕР_3. Для цього повіреному надано право користуватися та керувати вказаним автомобілем, представляти інтереси ОСОБА_4 в органах нотаріату, органах ДАЇ, інших підприємствах, установах та організаціях з усіх бех винятку питань, повязаних із вчиненням правочинів щодо розпорядження, користування, експлуатації та відчуження спірного транспортного засобу з правом передоручення.

Однак цю довіреність не можна вважати договором купівлі-продажу

Торгівля транспортними засобами здійснюється відповідно до Правил роздрібної торгівлі транспортними засобами і номерними агрегатами, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції від 31.07.2002 №228, які були чинними на момент видачі довіреності.

Видачу генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно ст.. 34 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-Х11 автомобілі підлягають державній реєстрації. Державну реєстрацію здійснюють органи Державної автоінспекції в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» за якою передбачена письмова форма договору купівлі продажу автомобілів.

Згідно п.4 зазначеної постанови перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі органу ДАЇ.

Зазначені вимоги закону сторонами у справі не виконані.

У звязку з зазначеним судом першої інстанції обґрунтовано зроблений висновок про те, що оформлення між сторонами довіреності та надання ОСОБА_3 розписки щодо передання ОСОБА_4 коштів за автомобіль, не є договором купівлі-продажу цього транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги на порушення судом вимог ст.392 ЦК України є безпідставними, оскільки зазначена норма права застосовується до правовідносин, спрямованих на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення посягань на належне власнику майно.

ОСОБА_3 не є власником спірного транспортного засобу, тому його позов не може ґрунтуватися на вимогах ст. 392 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення якого ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 .ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Купянського міськрайонного суду Харківської області від 27 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: