Справа № 630/283/15-ц
Провадження № 2/630/233/15
08 червня 2015 року м. Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Малихіна О.О.
за участю секретаря Косенко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -
В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказував, що 25 грудня 2011 року відповідач ОСОБА_2 отримав від нього в борг 1000 доларів США, які зобов'язався повернути через 6 місяців, а саме до 25 травня 2012 року, про що було складено письмову розписку. Але відповідач своїх зобов'язань не виконав та у визначену дату суму боргу не повернув. Тому відповідач має сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних з простроченої суми боргу та процентів за користування позикою.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. В доповнення до обставин, викладених у позові ОСОБА_1 пояснив, що востаннє зустрічався з відповідачем рік тому, пропонував йому повернути гроші за рахунок продажу житлового будинку, але той не погодився та вкотре пообіцяв повернути гроші у найближчий час.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки в судове засідання відповідач не сповістив, тому суд виходить з того, що його неявка відбулась за неповажних причин. Заяв про перенос розгляду справи відповідач до суду не подавав. Суд, зі згоди позивача, розглядає справу за відсутністю відповідача в заочному судовому засіданні.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмової формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Як вбачається із матеріалів справи, 25 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та особисто ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав у позику відповідачеві грошову суму у розмірі 1000 доларів США, яку останній зобов'язався повернути в строк до 25 травня 2012 року, про що свідчить оригінал розписки, поданої позивачем.
Той факт, що між сторонами був укладений договір позики підтверджується розпискою від 25 грудня 2011 року, написаною власноручно відповідачем та засвідченою його підписом. За таких умов, сторони визначили зобов'язання, яке підлягає виконанню та строк його виконання, 25 травня 2012 року.
Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом.
У відповідності з правовою позицією Верховного Суду України по справі № 6-63 цс13 (постанова від 18 березня 2013 року), яка відповідно частини 1 статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Згідно ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цім Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які приймають участь у справі. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, він, на підставі ст. 625 ЦК України, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визна-чається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Облікова ставка НБУ впродовж розрахункового періоду змінювалась наступним чином:
з 23 березня 2012 року складала 7,5%;
з 10 червня 2013 року складала 7%;
з 13 серпня 2013 року складала 6,5%;
з 15 квітня 2014 року складала 9,5%;
з 17 липня 2014 року складала 12,5%;
з 13 листопада 2014 року складала 14%.
Отже, за період заявлений позивачем проценти від суми позики складають 4461,84 грн., а саме:
Також, суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. на користь держави, оскільки позивач звільнений від сплати цих витрат.
Керуючись ст.ст. 526, 530, 533, 625, 1046, 1047-1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 80, 88, 146, 213, 215, 224, 225 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Люботинського міського суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

На заочне рішення відповідачем протягом 10 днів, з моменту отримання копії рішення, до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд.

Суддя О. О. Малихін