АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/8399/15 Головуючий у 1 інстанції -Ярошенко С.В.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Кирилюк Г.М., Барановської Л.В.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м.Києва від 21 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київпастранс» про визнання незаконним та скасування наказу про утримання суми із заробітної плати,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015року ОСОБА_1 звернувся до Комунального підприємства «Київпастранс» і просив винести рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ №28 від 16.01.2015 року про утримання із заробітної плати 5.457 грн.70 коп., що, згідно указаного наказу складає середній заробіток позивача, як частина вартості відновлювального ремонту автобуса, під час керування яким, позивач вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Позивач не вбачає своєї вини у заподіянні шкоди підприємству, а тому просив задовольнити позов.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21 травня 2015 року позов задоволено /а.с.41-43/.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у позові /а.с.46-50/.

Скаржник послався на те, що вартість ремонту автобуса визначена неправильно, оскільки не співпадають пошкодження, що зазначені в кошторисах вартості ремонту та у постанові суду про притягнення його до адмінвідповідальності. В суді апеляційної інстанції позивач, не заперечуючи, що автобус отримав пошкодження, зазначив між тим, що підприємство взагалі не понесло будь-яких витрат на його ремонт.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши апеляційну скаргу у межах заявлених доводів, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення Деснянського районного суду м.Києва від 21 травня 2015 року залишити без змін з таких підстав.

Як слідує з матеріалів справи і таке встановлено судом, 26.12.2014 року позивач ОСОБА_1, виконуючи трудові обов»язки водія КП«Київпастранс», та, керуючи автобусом «ЛАЗ» державний номер НОМЕР_1 на перехресті вулиць ГероївСталінграду та Малиновського у м.Києві, допустив дорожньо-транспортну пригоду, в ході якої указаний автобус отримав механічні пошкодження. Зокрема, були пошкоджені лобове скло, лівий склоочисник, утворилась тріщина на передньому лівому куті облицювання. Наявність указаних пошкоджень підтверджується Актом пошкоджень автомобіля за №1906 від 26.12.2014 року, складеного спеціалістами КП «Київпастранс», з яким ознайомлений під підпис позивач і який дав письмове пояснення, що указані пошкодження утворені в результаті дорожньо-транспортної пригоди за його участі. Заперечень у Акті щодо зазначених пошкоджень позивач не висловив /а.с.26/.

Указані обставини сторонами не заперечуються.

Згідно постанови Оболонського районного суду м.Києва від 13.02.2015 року позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєне ДТП у вигляді штрафу у сумі 36 грн. /а.с.4/.

Відповідно до кошторису затвердженого Директором АП КП «Київпастранс», складеного на підставі Акту пошкоджень автомобіля за №1906 від 26.12.2014 року, вартість відновлювального ремонту автобуса у загальній сумі становить 12.653 грн.36 грн./а.с.27/.

В результаті заподіяної підприємству матеріальної шкоди комісією по трудовій та транспортній дисципліни від 16.01.2015 року ухвалено оголосити догану позивачу ОСОБА_1 та утримати з нього на користь підприємства матеріальні збитки в розмірі середньомісячного його заробітку.

Наказом №28 від 16.01.2015 року за підписом директора АП №6 позивачу ОСОБА_1 оголошено догану та утримано матеріальні збитки у розмірі середньомісячного заробітку у сумі 5.457 грн.70 коп. на відновлювальний ремонт автобуса /а.с.6/.

Розмір середньомісячного заробітку позивача у сумі 5.457 грн.70 коп., останнім не заперечується.

Згідно ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов»язків.

А відповідно до ст.132 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов»язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Згідно роз»яснень викладених у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29.12.1992 року слідує, що відповідно до ст.130 КЗпП відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що роботодавець вправі притягти працівникам до матеріальної відповідальності, коли мають місце юридичні умови, вичерпний перелік яких міститься у ст.130 КЗпП, а саме: порушення працівником трудових обов»язків, наявність прямої дійсної шкоди, причинно-наслідковий зв»язок між порушенням і шкодою, а також вина працівника. Якщо бракує хоча б однієї з перелічених умов, то це унеможливлює притягнення працівника до матеріальної відповідальності.

Оскільки, як встановлено судом, мають місце всі вище зазначені умови настання матеріальної відповідальності працівника, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на позивача роботодавцем правомірно накладено матеріальну відповідальність у розмірі його середнього заробітку у сумі 5. 457 грн.70 коп.

Доводи позивача в тій частині, що пошкоджений автобус на цей час перебуває у робочому стані, а підприємство не понесло витрат на його ремонт - не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки, як встановлено судом, пошкодження автобуса мало місце, проти чого, як слідує із матеріалів справи, не заперечував і сам позивач, а той факт, що автобус перебуває в робочому стані і підприємство не понесло на його ремонт будь-яких витрат не узгоджуються з обставинами справи, встановленими судом.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судом першої інстанції постановлене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Деснянського районного суду м.Києва від 21 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді