Справа № 303/2366/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 жовтня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого - Бисага Т.Ю.,

суддів - Фазикош Г.В., Власова С.О.,

при секретарі - Рогач О.Я.

за участю - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10 березня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання, зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про встановлення права на спадкування майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання.

Позов мотивує тим, що вона є донькою ОСОБА_7. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Після смерті батька, вона звернулася до Мукачівської районної державної контори для прийняття спадщини. Однак, згідно відповіді державного нотаріуса Плеша A.M. №583/02-14 від 07.11.2012 року, для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом за померлим ОСОБА_7 необхідно надати нотаріусу докази фактичного проживання померлого разом з його матір'ю ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року за адресою: АДРЕСА_1. ЇЇ покійний батько проживав за даною адресою з травня 1978 року (відразу після смерті його батька) на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Хоча місце реєстрації покійного ОСОБА_7 залишилося й надалі за адресою по АДРЕСА_2 про те батько не хотів перереєстровувати реєстрацію в органах ВГІРФО, оскільки помилково вважав, що втратить майнові права на дану квартиру. ОСОБА_7 не тільки проживав спільно зі своєю матір'ю ОСОБА_9, але і вів там домашнє господарство, а саме: вирощував сільськогосподарську продукцію, розводив кіз та іншу свійську худобу, розміщував там свої станки, здійснював постійний ремонт будівлі та сплачував за комунальні послуги. У зв'язку з цим, вона змушена звернутися до суду із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1.

Про дану обставину існує спір, оскільки з таким фактом не згідна рідна сестра покійного батька - ОСОБА_4. Вона вважає, що вона також має право на спадкове майно покійної ОСОБА_10, хоча жодної заяви до нотаріальної контори не подавала, спільно зі своєю покійною мамою не проживала, у фактичне володіння спадковим майном ніколи не вступала. Проте, у зв'язку з тим, що дана особа оспорює такий факт, така обставина підлягає встановленню в порядку позовного провадження. Її батько, ОСОБА_7 проживав разом з матір'ю ОСОБА_9 з травня 1978 року, а після її смерті й надалі продовжував там проживати до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Дана обставина підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

В своїй заяві позивач просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 з травня 1978 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

15 травня 2014 року представник позивача ОСОБА_15 подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме просив суд встановити факт прийняття ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року спадщини за ОСОБА_16, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а також визнати за ОСОБА_5, право на спадкування ? частини будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_7, яку він успадкував від ОСОБА_9.

27 листопада 2014 року представник позивача ОСОБА_15 подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, а саме просив суд встановити факт вступу ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_1, у фактичне володіння та управління будинком за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_9, яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про встановлення права на спадкування майна.

Свій позов ОСОБА_6 мотивує тим, що вона є потенційним спадкоємцем певної частки спірної частини спадкового майна, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1. Дана обставина випливає з того, що її покійний чоловік ОСОБА_17 - рідний внук спадкодавці ОСОБА_9. Подаючи даний позов до суду, заявляє свою самостійну вимогу на право на спадщину певної частки спірної частини спадкового майна, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 оскільки первинний позивач у справі ОСОБА_1, може реалізувати свої спадкові права в судовому порядку, як рідна внучка спадкодавці ОСОБА_9, оскільки, її померлий батько ОСОБА_7 не заявив до нотаріальної контори про своє рішення прийняти зазначену спірну спадщину у встановленому законом порядку, не прийняв її у свій час. Отже, ОСОБА_5 є таким же потенційним спадкоємцем даного майна, як і її покійний чоловік, інші спадкоємці за законом. В той же час, у своєму позові до суду ОСОБА_5 заперечує факт існування права спадкування даного спадкового майна, що є предметом спору, будь-якими іншими особами, окрім неї, і намагається встановити факт прийняття ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадщини за ОСОБА_9, яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, одноосібно.

26.12.2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_5, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини.

Свій зустрічний позов ОСОБА_4 мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її мама ОСОБА_9. Після її смерті відкрилася спадщина, а саме на 1/2 спільної часткової власності - нерухомого майна, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 Співласником іншої 1/2 частки даної спільної часткової власності на нерухоме майно, був на той час ОСОБА_18, син спадкодавця ОСОБА_9, її рідний брат. У свій час ОСОБА_18 отримав зазначену частку у дар згідно Договору дарування, посвідченого Мукачівською державною нотаріальною конторою 03.07.1979 року за реєстровим №7546. Це ціле домоволодіння (1/2 частка якого успадковується) складається з одноповерхового житлового будинку. Вона як спадкоємець, першої черги за законом, народилася та проживала в даному будинку за адресою: АДРЕСА_1 з дня її народження, що посвідчується будинковою книгою (колишня адреса - АДРЕСА_1) та на момент відкриття даної спадщини у 1996 році. Вона зареєструвала шлюб з своїм чоловіком ОСОБА_19 у 1977 році, в якому народилась їх донька ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Після розірвання шлюбу вона залишилась одинокою матір'ю. Після розірвання шлюбу, вона змушена була продовжувати проживати із своєю мамою - ОСОБА_9 у її будинку за адресою АДРЕСА_1 аж до її смерті. Одночасно, вона в силу своїх можливостей, намагалась проводити до можливості проживання будинок, отриманий у дар після викупу від іншої власниці. Вона змушена була продовжити фактично проживати разом із своєю мамою та продовжувала опікуватися нею, яка в свою чергу, допомагала їй доглядати за малолітньою дитиною. Її мама важко хворіла останні роки свого життя та перенесла важку хірургічну операцію у 1984 році. У віці 89 років, у 1992 році, її мама мала глибоке загострення хвороби і знаходилась навіть певний час у стані клінічної смерті. У зв'язку з цим, вона постійно знаходилася поруч з нею, готувала їжу, забезпечувала та вела спільне господарство по дому, здійснювала від її імені сплату комунальних послуг, інше. Отримавши у дарунок 1/2 частину домоволодіння за адресою м.Мукачево, вул. Червоноармійська, 39 від свого хресного ОСОБА_21 у 1969 році де фактично не проживала, оскільки там продовжував проживати дарувальник ОСОБА_21 та інша особа ОСОБА_22, дружина дарувальника ОСОБА_21 і власниця 1/2 частини даного житлового будинку. У 1972 році, їй запропонувала ОСОБА_22 викупити від неї 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_3, що нею і було зроблено. У зв'язку з цим, вона змушена була змінити місце реєстрації проживання за даною адресою тобто АДРЕСА_3 для оформлення реєстрації речових прав на дане нерухоме майно, але продовжувала проживати за попередньою адресою АДРЕСА_1. Її брат ОСОБА_7 як спадкоємець першої черги, проживав разом із своєю сім'єю окремо з 1963 року за адресою - АДРЕСА_2. Помер ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Заяву до нотаріуса на прийняття спадщин за законом на спадкове майно в частині 1/2 частки за адресою АДРЕСА_1 він не подавав, та своїх спадкових прав на частину даного спадкового майна в іншому, встановленому законом порядку не реєстрував. Таким чином, вона вважає, що вона є спадкоємцем першої черги, належно прийняла спадщину своєї матері разом з рідним братом ОСОБА_18 та вступила разом з ним у володіння (управління) зазначеним спадковим майном.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 10 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено повністю.

Встановлено факт вступу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у фактичне володіння та управління будинком за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнано за ОСОБА_5 право на спадкування ? частини будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_7, яку він успадкував від ОСОБА_9.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання факту своєчасного прийняття нею спадщини з ІНФОРМАЦІЯ_4 року по теперішній час, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року після смерті спадкодавця ОСОБА_9, а саме належної їй ? частки спільної власності - нерухомого майна, розміщеного за адресою АДРЕСА_1 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 сплачений судовий збір в розмірі 245 гривень та 5400 гривень сплачені витрати на правову допомогу.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, - у відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.11.1963 року батьками ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_2,є ОСОБА_7 та ОСОБА_24

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища НОМЕР_3 від 22.02.2011 року встановлено, що дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_23.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11.11.1996 року ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Згідно заповіту від 11.05.1994 року, посвідченого нотаріусом Мукачівської державної нотаріальної контори Герцускі, ОСОБА_9 заповіла все своє майно, де б воно не було із чого б не складалося і взагалі те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право ОСОБА_7

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №24018831 від 02.10.2009 року встановлено, що домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_18 ? частка та ОСОБА_9 ? частка.

Відповідно до Рішення Мукачівської міської ради від 31.05.2013 року «Про перейменування ви провулків та вулиць міста вул. Червоноармійську в м. Мукачево перейменовано на Університетську.

При вирішенні справи суд неналежно розтлумачив позовні вимоги первісного відповідача ОСОБА_4, яка заявляла до суду прохання визнати за нею право на спадкування спадкового майна, розміщеного за місцем відкриття спадщини, не уточнюючи чіткої її частини.

Суд відмовив ОСОБА_4 у зв'язку з поданням нею зустрічного позову, залучити до участі у справі на її боці третю сторону - спадкоємця першої черги, ОСОБА_18, який на її переконання є єдиною особою, яка фактично вступила у володіння спадковим майном, що відкрилося після смерті ОСОБА_9, оскільки проживав разом із спадкоємцем однією сім'єю, вів спільно з нею господарство і на той час володів приватними правам на ? цього житлового будинку, був зареєстрований у ньому.

Заперечення представника ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_18 20 років проживає в РФ , претензій до майна не має, жодними доказами не підтверджене.

Суд неналежно дав оцінку вимогам позивача, який наводить як достатню правову підставу для обґрунтування своєї позиції те, що відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, та наводить позицію відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про спадкування, то яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року голосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Враховуючи усталені правові позиції, за яких діями, які б свідчили про намір спадкоємця прийняти спадщину, можуть бути вилучення окремих речей із спадкового майна в своє володіння, користування, ремонт будинку, сплата за нього страхових внесків. Фактичний вступ в управління чи володіння частиною спадкового майна розглядається як усієї спадщини, в чому б вона не полягала і де б вона не була.

Припущення Позивача суд прийняв, як належні докази, чим порушив принцип змагальності для сторін у судовому спорі, не прийнявши до уваги докази Відповідача третьої особи, яка заявляє вимоги на предмет спору ОСОБА_6

Суд першої інстанції не дав оцінки доказам, наявним у матеріалах справи, про те, що ОСОБА_7 проживав і був зареєстрований за іншою адресою: м. Мукачево, вул. Індустріальна, 35/70. За цією ж адресою проведені похоронні обряди, у зв'язку з його смертю.

Не прийняті також до уваги наведені докази того, що ОСОБА_4, як дочка померлої ОСОБА_7 ОСОБА_10, спадкодавця 1/2 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 проживала разом із своєю матір'ю при її житті, доглядала за нею, здійснювала безпосередній патронаж при хворобі своєї мами до її смерті.

А тому колегія судів, приходить до висновку про те, що на даний час наявні процесуальні порушення, які не можуть бути усунуті судом апеляційної інстанції, унеможливлюють прийняття рішення по суті вимог, як первісного, так і зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 10 березня 2015 року - скасувати,ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні первісного позову ОСОБА_5 - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його постановлення і може бути оскаржено на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: