Справа № 202/8922/15-ц
Провадження №4-с/0202/64/2015
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2015 року Індустріальний районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Слюсар Л.П.

за участю секретаря Фісун К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, заінтересовані особи: Індустріальний відділ Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними,-

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Індустріального відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2

Обґрунтовуючи свою скаргу заявник посилався на те, що постановою Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ ВП № 49089965 від 26.10.2015 року Моторному (транспортному) страховому бюро України відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом №202/32263/13-ц виданим Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська 28.07.2015 року стосовно стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ заборгованості в сумі 14 799 грн. 88 коп.

Зазначив, що копія вказаної постанови надійшла до МТСБУ 12.11.2015 року.

За інформацією зазначеною в постанові, що оскаржується, МТСБУ відмовлено у відкритті виконавчого провадження у звязку з відсутністю у виконавчому документі інформації про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника.

Скаржник вказав, що не погоджується із вказаною постановою державного виконавця, так як вказана інформація відноситься до категорії конфіденційної, а МТСБУ не володіє інформацією про індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, тому її не було надано в додатках до позовної заяви.

Тому, просив: визнати дії старшого державного виконавця Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови ВП № 49089965 від 26.10.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними; скасувати постанову Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ ВП № 49089965 від 26.10.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження; зобовязати старшого державного виконавця Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження за виконавчим листом №202/32263/13-ц.

Скаржник в судове засідання не зявився, згідно заяви від 14.12.2015 року просив розглянути скаргу без участі представника та задовольнити вимоги викладені в скарзі.

Державний виконавець Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 в судове засідання не заявилась, згідно заяви від 14.12.2015 року просила розглядати скаргу без її участі та надала письмові заперечення на скаргу посилаючись на положення ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", як на підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська 28.07.2015 року було видано виконавчий лист № 202/32263/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати у розмірі 13 570 грн. 48 коп., суму сплаченого судового збору у розмірі 1 229 грн. 40 коп., а всього 14 799 грн. 88 коп.

Стягувачем 15.10.2015 року було подано до Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ заяву про примусове стягнення боргу за виконавчим провадженням.

Постановою старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 від 26 жовтня 2015 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати у розмірі 13 570 грн. 48 коп., суму сплаченого судового збору у розмірі 1 229 грн. 40 коп., а всього 14 799 грн. 88 коп., з підстав невідповідності виконавчого документа вимогам п.3 ч.1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у виконавчому документі не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника.

Задовольняючи скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України суд керується ст. ст.18, 26 Закону України «Про виконавче провадження» та виходить з того, що відмова у відкритті виконавчого провадження з підстав відсутності у виконавчому документі відомостей щодо індивідуального ідентифікаційного номеру боржника є неправомірною.

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» з зазначеними змінами у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище,власне ім'я та по батькові)(для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника(для фізичних осіб-платників податків)або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб-громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера,офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані,якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ,які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню,зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб),місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Отже, основним у цій нормі права є те, що такі дані зазначаються у виданому судом виконавчому документі, за наявності їх у суду, а тому посилання на відсутність ідентифікаційного номера боржника, суперечить вимогам ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, у разі відсутності в матеріалах справи даних про ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності чи індивідуальний ідентифікаційний код для фізичних осіб і зазначення про це у виданому судом виконавчому документі у державного виконавця відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого документа.

У п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Отже, у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у рішенні суду, виконавчому документі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) боржника, а відсутність індивідуального ідентифікаційного номеру боржника у виконавчому документі не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом Українив у постанові від 25 червня 2014 року у справі №6-62цс14, яка, згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України, є обов'язковою при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Посилання державного виконавця у своєму запереченні на положення ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", як на підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" не можна визнати обґрунтованим, і таке посилання є формальним, оскільки виконавчий лист містить основні його реквізити, передбачені ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження".

За таких обставин, суд вважає, що посилання представника заявника викладені у скарзі є обґрунтовані і підтверджуються письмовими матеріалами справи, перевіривши їх і давши їм правову оцінку суд, вважає за необхідне задовольнити скаргу у повному обємі.

Керуючись ст.386, 387,388 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, заінтересовані особи: Індустріальний відділ Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця неправомірними задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 ВП № 49089965 від 26 жовтня 2015 року визнати неправомірною та скасувати.

Зобовязати старшого державного виконавця Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 202/32263/3-ц від 28 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України понесені витрати у розмірі 13 570 грн. 48 коп., суму сплаченого судового збору у розмірі 1 229 грн. 40 коп., а всього 14 799 грн. 88 коп.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом пяти днів з дня її винесення апеляційної скарги.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з днів отримання копії ухвали.

Суддя Л.П. Слюсар