НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4874/14
№ 2/183/297/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Березюк В.В.,

секретаря Тен І.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника відповідачів - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новомосковська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, яким просила усунути відповідачів від права на спадкування за законом після смерті своєї бабусі ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Заповіту померла за життя не склала.

Спадкоємцями ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, окрім позивачки, є онуки померлої - ОСОБА_3, ОСОБА_4, які з позивачкою і померлою ОСОБА_6 разом не проживали, а проживали та були зареєстровані за іншою адресою, а саме, ОСОБА_3 по АДРЕСА_2, а ОСОБА_4 по АДРЕСА_3.

Позивач зазначає, що враховуючи похилий вік, в якому померла ОСОБА_6 - 83 роки, вона постійно потребувала постійного піклування, догляду та матеріальної допомоги. Позивачка готувала їй їжу, прала одяг, возила на прогулянки тощо.

ОСОБА_1 неодноразово просила відповідачів врахувати стан здоров'я бабусі та приймати участь у догляді, зважаючи на те, що разом з відповідачами було б легше доглядати за тяжко хворою матір'ю.

Враховуючи, те що позивачка також літня людина, відповідачі ухилялися від надання допомоги спадкодавцю, позивачка була вимушена запозичувати грошові кошти на ліки та достатнє харчування для матерії; заощаджувати для себе на харчуванні,одязі; працювати неповний робочий день. Протягом усього часу до самої смерті бабусі відповідачі ухилялися від її навідувань, через що спадкодавець зазнавав душевних страждань у зв'язку з поведінкою відповідачів, постійно покладав надію, що відповідачі змінять своє ставлення до неї. Позивачка вважає, що відповідачі мали можливість, але свідомо ухилялися від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, мотивуючи їх обставинами, викладеними у позовній заяві, ОСОБА_1 просила суд усунути її племінників - ОСОБА_3, ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, зазначивши при цьому, що вона зі своєю матір'ю проживала разом, доглядала її, купувала їм продукти харчування, лікувала її, вивозила на прогулянки, а після смерті поховала за особисті кошти, в той час, як її племінники проживали окремо, належного догляду бабусі не приділяли. Вона особисто ніколи їх про допомогу не просила, однак вважає, що вони зобов'язані були її надавати. Представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 свідомо ухилялись від надання допомоги, оскільки ОСОБА_1 неодноразово повідомляла їх про тяжкий стан бабусі, однак ОСОБА_3, ОСОБА_4 свідомо не надавали ані матеріальної, ані моральної допомоги. Просили задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачі та їх представник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, мотивуючи свою позицію тим, що ОСОБА_3 навчався у м. Харкові. До своєї бабусі він з братом приїжджали часто. ОСОБА_4 зазначив, що позивачка насправді з бабусею не проживала, поховання бабусі було за рахунок їхнього батька. Після смерті ОСОБА_6 в спірному будинку почав проживати син позивачки, у зв'язку, з чим на їх думку і виник зазначений позов.

Суд, вислухавши сторін та їх представників, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, про що свідчить свідоцтво про її смерть (а.с.5), після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_6 заповіту не склала, а тому спадкування в даному випадку здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги є доньки спадкодавця - ОСОБА_1 та ОСОБА_10 (дівоче прізвище ОСОБА_1), та онуки - ОСОБА_3, ОСОБА_4 за правом представлення після смерті матері - ОСОБА_10 (відповідно до ст. 1266 ЦК України онуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини), які в установлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини (а.с.21, 22).

Втім, у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 було відмовлено, оскільки заявником не надано документів, що підтверджують право власності ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1.

За правилами ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають право на спадкування за законом повнолітні діти, а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. А згідно ч.5 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Таким чином, суду надано право усунути особу від права на спадкування за законом лише за зазначених у цій нормі умов.

Згідно із п.6 Постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи спір про усунення від права на спадкування слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього, свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов'язку та свідомого невиконання цього обов'язку. Ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, якої він потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи таку справу згідно з вимогами ст. 214 ЦПК, повинен на підставі наданих сторонами доказів установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судом встановлено, що позивач є донькою померлої ОСОБА_6, яка була похилого віку - на день смерті їй було 83 років (а.с.5).

Інших доказів, які б свідчили про безпорадний стан ОСОБА_6, суду не надано.

Зокрема, свідок ОСОБА_8, повідомив, що позивач це сестра його померлої сусідки, в якої двоє синів: відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_6 йому добре знайома. Вона приходила майже щодня до батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Вони були в хороших відносинах.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_6 колишня її сусідка, також знала матір ОСОБА_3 та ОСОБА_4 До 1980 року проживала АДРЕСА_1. Позивачка до смерті доглядала свою матір ОСОБА_6 Після смерті її матері ОСОБА_7 на протязі трьох років проживає в спірному будинку. При цьому, дозволу на проживання у ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 не питала, договору оренди житлового будинку не укладала, бо ці питання вирішувала безпосередньо з позивачем.

Доказів того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мали можливість надавати підтримку та допомогу спадкодавцю, але навмисно не надавали, суду не надані.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зазначила, що повідомляла відповідачів про необхідність надання бабусі матеріальної допомоги, оскільки вона була похилого віку і потребувала медичної допомоги, купівлі ліків, однак повідомлення про певні обставини не може бути розцінено судом, як прохання про надання конкретного виду допомоги. Біль того, вона сама зазначила про те, що про допомогу ніколи не просила.

Інших переконливих доказів того, що ОСОБА_1 зверталась до відповідачів з проханням про надання їй будь-якої допомоги, і відповідачі навмисно уникали обов'язку надавати підтримку та допомогу спадкодавцю на її вимогу, суду не надано, а тому суд вважає, що позивач в порушення положень ст. 60 ЦПК України не надав доказів на підтвердження факту ухилення відповідачами від надання допомоги спадкодавцю ОСОБА_6, яка через похилий вік була у безпорадному стані і потребувала від відповідачів такої допомоги. Тобто, факт навмисного ухилення відповідачів від догляду за бабусею є недоведеним.

Крім того, як повідомив в судовому засіданні свідок ОСОБА_9, позивачка її племінниця, а померла ОСОБА_6 її рідна сестра. Вони були однією родиною, відносини між учасниками родини були добрі. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відносилися до бабусі - ОСОБА_6 добре, з повагою, з пошаною. Вони приходили в гості. ОСОБА_6 ніколи не скаржилась на онуків, бо їх дуже любила.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини.

Однак, позивачкою ОСОБА_1 не доведено в судовому засіданні її звернення до відповідачів у цей період з проханням про надання конкретної допомоги бабусі, наявності у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальної та фізичної можливості надавати їй допомогу з урахуванням її постійного проживання за іншою адресою, а також не надано суду доказів в підтвердження необхідності допомоги спадкодавцю від відповідачів за умови надання її за висновком суду донькою ОСОБА_1, а також умисного ухилення відповідачів від надання такої допомоги, ураховуючи, що за змістом ч. 5 ст. 1224 ЦК України лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину, а самі по собі пояснення допитаних в судовому засіданні свідків про надання цієї допомоги лише позивачкою ОСОБА_1, не можуть бути підставою для усунення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від права на спадкування після смерті бабусі за правом представлення.

Надання позивачем ОСОБА_1 доказів щодо забезпечення медичною та матеріальною допомогою померлої ОСОБА_1, хоч і може позитивно характеризувати ОСОБА_1 з точки зору моралі, але не свідчить про навмисне ухилення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від обов'язку щодо утримання бабусі, переконливих доказів про те, що спадкодавець або ж ОСОБА_1 звертались до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за допомогою, але ж останні, маючи таку можливість, їм відмовили - до суду не надано.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд не знаходить законних підстав для усунення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від права на спадкування після смерті їх бабусі за правом представлення після смерті їх матері, і суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1224 ЦК України, ст . 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд в десятиденний термін після його проголошення. Особи, що не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя В.В.Березюк