Справа № 621/844/15-ц
Провадження № 2/621/582/15
РІШЕННЯ

іменем України

12.06.2015 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Бережної Н.М.,

за участю секретаря - Кошевої А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, який ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 16.04.2015 року було залишено без руху.

24.04.2015 року ОСОБА_1, на виконання вимог Ухвали від 16.04.2015 року, подала уточнену позовну заяву, в якій просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на земельну ділянку, площею 3,6158 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області та яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, який видано 26.03.2003 року, на підставі розпорядження Зміївської райдержадміністрації № 114 від 26.02.2003 року.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік - ОСОБА_2, після смерті якого залишилася спадщина, яка складалася із земельної ділянки, розміром 3,6158 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка розташована на території Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, який видано 26.03.2003 року на ім'я ОСОБА_2 на підставі розпорядження Зміївської райдержадміністрації № 114 від 26.02.2003 року. ОСОБА_2 на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з липня 1986 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року. За вказаною адресою та по теперішній час в будинку також проживали ОСОБА_1 та її син від першого шлюбу ОСОБА_3 із своєю сім'єю. Заповіту на випадок своєї смерті ОСОБА_2 не залишив, інших спадкоємців, окрім позивача, немає. Таким чином, ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину фактично, оскільки на день смерті чоловіка була зареєстрована та проживала разом із ним за однією адресою. Позивач звернулася до нотаріальної контори, однак, вона не може в передбаченому законом порядку оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі в зв'язку з тим, що оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку втрачено, і на даний час позивачу вдалося лише отримати копію цього документу у відділі Держземагенства у Зміївському районі Харківської області.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду із вказаним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, свої інтереси довірила представляти адвокату Сергієнко С.М., яка також у судове засідання не з'явилася, однак, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 наполягала в повному обсязі.

Представник Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з'явився, до суду надійшов лист Скрипаївського сільського голови Лисак Т.М. про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, заперечень проти позову ОСОБА_1 не надано, що свідчить про визнання відповідачем позовних вимог.

У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу, серія НОМЕР_2, 14.06.1986 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 3 /а.с. 8/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 - помер - копія Свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_3, актовий запис № 5 /а.с. 7/.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії Державного акту на право приватної власності на землю, серія НОМЕР_1, копій листів відділу Держземагенства у Зміївському районі Харківської області від 10.02.2014 року вих. № 01-15.1/432 та від 23.02.2015 року вих. № 01-15.1/572, ОСОБА_9 на праві приватної власності належала земельна ділянка, площею 3,6158 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області /а.с. 9, 11, 12/.

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вказану вище земельну ділянку.

Як встановлено довідкою Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області від 02.12.2014 року № 385/02-22 ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований з липня 1986 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою Харківська обл., АДРЕСА_1. Разом із померлим на день смерті останнього проживали та були зареєстровані його дружина - ОСОБА_1, а також її син від першого шлюбу - ОСОБА_3 та його сім'я /а.с. 10/.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Проаналізувавши вище викладене суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - ОСОБА_2 Той факт, що позивач не подавала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини підтверджується листом Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 12.05.2015 року вих. № 660/01-16 та копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.04.2015 року вих. № 566/02-31 /а.с. 22/.

Так, встановлено, що 23.10.2012 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових прав. ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіту не залишив, інших спадкоємців, окрім ОСОБА_1 немає, дружина прийняла спадщину фактично, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. 23.10.2012 року ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на спадщину на грошові вклади померлого. Видати Свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку нотаріус можливості не має, оскільки ОСОБА_1 не надано оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, на підставі якого ОСОБА_2 належало спадкове майно - земельна ділянка, площею 3,6158 га.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, враховуючи, що померлий ОСОБА_2 був власником земельної ділянки площею 3,6158 га - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області, позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину фактично, проживаючи та будучи зареєстрованою за однією адресою із ОСОБА_2 на день смерті останнього, інші спадкоємці відсутні, а також приймаючи до уваги той факт, що іншим шляхом позивач оформити своє право на спадщину можливості не має, так як відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1225, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, право власності на земельну ділянку, площею 3,6158 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Скрипаївської сільської ради Зміївського району Харківської області та яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, який видано 26 березня 2003 року, на підставі розпорядження Зміївської райдержадміністрації № 114 від 26 лютого 2003 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: