БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/981/15-ц
Провадження № 6/497/81/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2015 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Семанівої Ю.В.,

за участю секретаря Суйчимезової Х.В.

боржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Кредитної спілки «Придунавя» (надалі КС «Придунавя») про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі за їх позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, -

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2009 року Болградським районним судом Одеської області постановлено рішення, яким задоволено позовні вимоги КС «Придунавя» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішення набрало законної сили 3 лютого 2009 року, оскаржено сторонами не було.

29 квітня 2015 року від стягувача до суду надійшла заява про видачу дублікату виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі.

В обґрунтування заяви заявник вказує на те, що ними було отримано виконавчий лист, 12.11.2011 року названий виконавчий лист був направлений до Відділу державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області для виконання. На свою заяву від 25.07.2014 року щодо надання інформації про перебування виконавчого документу на виконанні, було отримано 29.08.2014 року відповідь за вих. №6730/93-32, в якій зазначалося, що виконавчий лист у відношенні ОСОБА_1, 01.03.2012 року був направлений КС «Придунавя» на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, як стверджує заявник, на теперішній час вищезазначений виконавчий лист до Кредитної спілки «Придунавя» - не надходив.

Представник заявника подав до суду заяву, в якій просив судове засідання провести за його відсутності та зазначив, що заяву підтримує в повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, повідомлявся згідно вимог чинного законодавства (а.с. 12, 13, 14). ОСОБА_1 подала до суду заяву з проханням провести судове засідання у її відсутності, проти задоволення вказаної заяви заперечувала, просила відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі з підстав того, що заборгованості за вказаним кредитним договором не має, борг виплатила в повному обсязі (а.с.18). До заяви ОСОБА_1 додала документи, що підтверджують сплату заборгованості за кредитним договором в повному обсязі (а.с.19-21).

Заінтересована особа Відділ державної виконавчої служби Болградського районного управління юстиції Одеської області надав до суду заяву, про проведення судового засідання у відсутність його представника (а.с.15).

Згідно ч. 2 ст.370 ЦПК України заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Вивчивши подану заяву, та документи додані до неї, заслухавши пояснення представника заявника, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви за наступних причин.

Частиною 2 ст. 368 ЦПК України визначено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Згідно ч.1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача видати його дублікат. Із змісту цієї ж статті вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватися у випадку втрати його оригіналу та в межах строку пред'явлення до виконання.

Згідно до ст.371 ЦПК України - стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

З поданої позивачем заяви не вбачається, які обставини викликали необхідність видачі дублікату виконавчого листа. Фактично заява містить лише вимогу про видачу дублікату без буд-якого обґрунтування, лише з посиланням на те, що виконавчий документ відсутній на виконанні, та не повертався до КС «Придунавя», не надано доказів про втрату виконавчого листа, а саме докази, які б підтвердили фактичне надіслання виконавчого листа стягувачу.

Та обставина, що оригінал виконавчого листа не знаходиться на виконанні у Відділі державної виконавчої служби, та не повертався до стягувача, не може розцінюватись як доказ його втрати, оскільки згідно положень Закону «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, тобто предявлення виконавчого листа до виконання є правом стягувача, яким останній розпоряджається на власний розсуд.

Крім того, статтею 21 ч.1 п.1, ч.2 п.1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час набрання рішенням законної сили) визначено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

З заяви вбачається, що рішення суду в даній справі набрало законної сили 3 лютого 2009 року, однак лише 12.11.2011 року зазначений виконавчий лист був направлений до Відділу ДВС для виконання та 25.07.2014 року стягувач звернувся до ДВС з запитом щодо стану виконання рішення за названим листом. Проте, суд вважає, що, стягувач мав би зробити це набагато раніше. Тобто протягом двох років та восьми місяців стягувач не цікавився ходом виконання названого виконавчого листа, навіть не впевнений, чи було взагалі відкрито виконавче провадження за цим листом, оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження до своєї заяви не додає, а з запитом звертається до ДВС і ставить питання «чи перебуває на виконанні», а не ставить питання в редакції «чи виконано стягнення за названим виконавчим документом». Дані обставини свідчать про те, що заявник взагалі не певний, що даний виконавчий документ предявлявся до виконання.

З доданих до заяви документів не вбачається, чи звертався стягувач з заявою про ознайомлення з виконавчим провадженням, чи подав скарги на дії державного виконавця в звязку з не здійсненням належним чином виконавчих дій, не перевіряв інформації, яким чином даний виконавчий документ було повернуто на його адресу.

Тобто, факту втрати названого виконавчого документу не було встановлено. Окрім того, у заяві не надано жодної оцінки тому, що за твердженнями боржника, а також, з урахуванням наданих боржником документів, на підтвердження сплати заборгованості, ОСОБА_1 взагалі сплатила заборгованість за кредитним договором в повному обсязі.

Заявляючи клопотання про поновлення строків на предявлення виконавчого документу до виконання, не зазначено, що саме перешкоджало заявнику подати вказане клопотання набагато раніше, а не після спливу тривалого часу, після закінчення встановленого законом строку для предявлення виконавчого документу до виконання.

На підставі викладеного не можна визнати поважними, навіть не вказані заявником, який є юридичною особою, причини пропуску строку на предявлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, як не вказано і на те, що вказані обставини виникли обєктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

З огляду на це, суд розглядаючи заяву про видачу дублікату виконавчого листа виходить лише з тих доказів, що надані заявником, які не свідчать про втрату виконавчого листа.

Під час судового розгляду не встановлено підстав для видачі дублікату виконавчого листа, та поновлення пропущеного строку для пред'явлення до виконання виконавчого документу, тому суд приходить до висновку про необґрунтованість поданої заяви та відмовляє в її задоволенні.

При цьому, слід зазначити, що стягувач, за наявності у нього належних та достовірних даних про втрату виконавчого листа не позбавлений можливості повторно звернутись до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Керуючись ст.60, 368, 370, 371 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Кредитної спілки «Придунавя» про видачу дублікату виконавчого листа, поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання по справі за їх позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Семаніва