Справа № 638/9028/14-ц Провадження № 2/638/1326/15
18.03.2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Шишкін О.В.,
при секретарі Голуб Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство ВЕРУС в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство ВЕРУС у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 04.09.2006 року між сторонами укладено кредитний договір № DNH4KP76410389, відповідно до якого відповідач-2 отримав кредит у розмірі 2078,69 грн із сплатою відсотків у розмірі 25,08 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач -2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам (Розстрочка) складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача-2 у заяві.
Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитним договором, яка складається із заборгованості по кредиту та відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком.
Згідно п.п. 2, 4 Договору поруки від 01.09.2010 р. у випадку невиконання боржником зобов'язань за Кредитним договором, Поручитель та Боржник відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.
У відповідності до ст. ст 553, 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Вищевказані обставини підтверджуються Кредитним договором, розрахунком заборгованості, іншими документами вказаними в додатках до позовної заяви.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено обставини, як це викладено вище та дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог у звязку із наступним.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Суд доходить до висновку, що вказана пеня та штраф підлягають стягненню частково.
Так, відповідно до положень ст. 18 Закону України „Про захист прав споживачів" від 12.05.1991 р. № 1023-XII умови угоди є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором (п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону).
Договір кредитування фізичних осіб є за своїм характером споживчим, що підтверджується і тлумаченням Верховного Суду України, наведеному в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 р. „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про захист прав споживачів".
Пеня у даному зобов'язанні нарахована таким чином, що сума пені перевищує суму боргу за кредитом та відсотками, що є очевидним порушенням принципу добросовісності. Більше того, нарахування пені по цьому договору за період понад вісім років, означає стягнення більше восьмиста тридцяти відсотків від суми заборгованості, що є, на думку суду, необґрунтовано суворою цивільною санкцією.
Тому суд, користуючись правом, наданим йому відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшує розмір пені та штрафу, що підлягає стягненню, до 5408,73 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 32, 15, 88 107, 113 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 543, 553, 625,628, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство ВЕРУС в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство ВЕРУС у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ТОВ «Українське Фінансове Агенство ВЕРУС в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю Українське Фінансове Агенство ВЕРУС у Дзержинському районі м. Харкова на користь ПАТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № DNH4KP76410389 від 04.09.2006 року у розмірі 200 (двісті) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судові витрати у вигляді судового збору та витрат на оголошення про судове засідання у ЗМІ розміром 339 (триста тридцять девять) грн. 87 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Дзержинського районного суду м. Харкова протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Шишкін О.В.