Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/624/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Ревякіна О. В.
Доповідач Письменний О. А.
УХВАЛА

Іменем України

23.11.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дьомич Л.М., Дуковського О.Л.,

при секретарі - Маніцькій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- приватний нотаріус Компаніївського районного нотаріального округу, ОСОБА_5, про визнання заповіту недійсним,-

Встановила :

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4, яким просила визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_6 21.03.2013 року на користь ОСОБА_4 та посвідчений секретарем виконкому Губівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області, зареєстрований у Реєстрі за № 5.

В обґрунтування позову зазначає, що вона є дочкою ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Вказує, що 26.10.2011 року ОСОБА_6 склала заповіт,який був посвідчений секретарем виконкому Губівської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області та зареєстрований у Реєстрі за № 107.

Відповідно до заповіту від 26.10.2011 року, ОСОБА_6 заповіла земельну ділянку площею 21.44 га своїй дочці, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в АДРЕСА_1, а житловий будинок з усіма надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, своїй дочці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

Зазначає, що після смерті ОСОБА_6, нею у встановлений законом строк до нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини.

31.06.2014 року постановою приватного нотаріуса Компаніївського районного нотаріального округу Кіровоградської області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ОСОБА_6 все своє майно відповідно до заповіту посвідченого Губівською сільською радою Компаніївського району Кіровоградської області від 21.03.2013 року № 5 заповіла своїй дочці, ОСОБА_4

Оскільки, під час складення заповіту від 21.03.2013 року ОСОБА_6 хворіла на тяжку онкологічну хворобу, приймала сильнодіючі знеболюючі препарати, у зв'язку з чим не могла усвідомлювати значення своїх дій та їх наслідків, а також складення спірного заповіту не відповідало її волі, що є підставами для визнання вказаного заповіту недійсним.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3

Представник позивача подала апеляційну скаргу, якою просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3

Зазначає, що рішення суду першої інстанції було ухвалено на підставі акту посмертної комісійної судово-психіатричної експертизи №535 від 21.10.2014 року, який постановлено без врахування та оцінки показань свідків лікаря-невролога Компаніївської ЦРЛ ОСОБА_7 та фельдшера ФАП ОСОБА_8, у зв'язку з чим вказаний висновок є неповним та необгрутнованим.

Вказує, що нею заявлялося клопотання про призначення додаткової посмертної судової психіатричної експертизи, у задоволенні якого відмовлено ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2015 року у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним, оскільки ОСОБА_9 на час укладення заповіту не могла усвідомлювати своїх дії та їх наслідків.

Заслухавши доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у встановлених ст.303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_6 на момент складення заповіту розуміла значення своїх дій та могла керувати ними і підстави для визнання заповіту недійсним відсутні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Згідно частини 2,3 статті 203 ЦК України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Статтею 225 ЦК України передбачено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України, що узгоджується з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про практику Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання недійсними».

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_6 належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2, Компаніївського району, та земельна ділянка площею 21,44 га, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 19.04.2002 року.

26.10.2011 року ОСОБА_6 склала заповіт, відповідно до якого вказаний житловий будинок вона заповіла своїй дочці, ОСОБА_3, а земельну ділянку- іншій своїй дочці, ОСОБА_4 (а.с.10).

21.03.2013 р. ОСОБА_6 склала інший заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла своїй дочці, ОСОБА_4 (а.с.11).

Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Губівської сільської ради Компаніївського району Кірвоградської області Білою Л.І., власноручно підписаний заповідачем в с. Губівка Компаніївського району Кіровоградської області, особу заповідачки встановлено, дієздатність її перевірено, зареєстровано в реєстрі за № 5.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Ухвалою Компаніївського районного суду від 03.06.2014 року в даній справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено експертам КЗ «Кіровоградської обласної психіатричної лікарні», для з'ясування чи усвідомлювала ОСОБА_6 значення своїх дій та (або) чи могла керувати ними на час складання заповіту 21.03.2013 року.

Відповідно до акта судово-психіатричного експерта № 535 від 21 жовтня 2014 року, ОСОБА_6 за життя не страждала психічним захворюванням та на момент складання заповіту 21.03.2013 року ознак психічного захворювання не встановлено, могла усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними (а.с. 57-58).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 21.04.2015 року у даній справі призначено додаткову посмертну судову-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставлено таке питання: чи страждала ОСОБА_6 за життя будь-яким психічним захворюванням та чи могла на час складання заповіту 21.03.2013 року, за своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій і розумно керувати ними (а.с. 175).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 415 від 14.08.2015 року, ОСОБА_6 за життя не страждала психічним захворюванням та на момент складення заповіту 21.03.2013 року ознак психічного захворювання у неї не встановлено, вона могла усвідомлювати значення своїх дій та розумно керувати ними . (а.с. 211-213).

Доводи апеляційної скарги щодо нерозуміння ОСОБА_6 своїх дій та їх наслідків на час укладення спірного заповіту є безпідставними, оскільки вказане спростовуються вищезазначеним висновком судово-психіатричного експерта № 415 від 14.08.2015 року, у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання вказаного заповіту недійсним

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому вона не підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 20.01.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: