Провадження № 2/344/1616/15
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 р. м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Гупан Х.М.

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів. В позові вказано, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 27.09.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якого відповідач сплачує аліменти в розмірі 300 грн. згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 18.01.2010 року. У зв`язку із зростанням економічної кризи в державі, змінилося матеріальне становище позивачки. Ріст цін провокує витрачати на утримання сина значні кошти. Позивачка зазначає, що затрачає на дитину понад 2000 грн. щомісячно. Сину необхідне відповідне харчування, одяг і взуття, оздоровчий відпочинок, а тому її доходів не вистачає, крім цього дитина часто хворіє. В даний час є часта потреба відвідування стоматолога, що також потребує значних витрат. Відповідач є молодою людиною, працездатний, всі свої доходи витрачає на свої потреби. Просить збільшити розмір сплачуваних аліментів до 1500 грн. щомісяця до досягнення сином повноліття

В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просили суд збільшити розмір аліментів стягуваних на утримання сина з 300 грн. до 1500 грн. Додатково пояснила, що дитина має хворі нирки і лікар рекомендує лікування в Трускавці. 271 грн. 50 коп. сплачує за садочок, вартість проїзду кожного дня до садка 3 грн. 50 коп. ОСОБА_5 на роботу не може, оскільки дитина хворіє.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала та заперечила проти позову, просила в задоволенні позову відмовити. Пояснила, що згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 18.01.2010 року відповідач зобов`язаний сплачувати на утримання сина аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму. Суд при вирішенні справи повинен враховувати і матеріальне становище та стан здоров`я відповідача. На даний час відповідач сам знаходиться в важкому моральному та матеріальному становищі, являється непрацездатною особою, стан його здоров`я потребує тривалого лікування. З 16.11.2014 року відповідач знаходився в службовому відрядженні в зоні проведення антитерористичної операції на території Луганської області, де в ніч з 31.12.2014 року на 01.01.2015 року під час бою отримав вогнепальне наскрізне кульове поранення правого стегна з багато уламковим переломом стегнової кістки зі зміщенням відломків. З приводу отриманого поранення відповідач тривалий час лікувався на території України в різних лікувальних закладах, а в даний час продовжує лікування за кордоном. На тривале лікування та реабілітаційний процес відповідачу потрібні значні кошти. Відповідач не має можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі, чим визначено рішенням Коломийського міськрайонного суду. Твердження позивачки про погіршення її матеріального становища та того, що щомісячно витрачає на дитину понад 2000 грн. нічим не підтверджено.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.02.2009 року сторони є батьками ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 27.09.2010 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 18.01.2010 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення повноліття.

Позивачка з сином проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 24.12.2014 року.

Згідно листа від 11.12.2014 року син сторін з 05.12.2011 року по 14.12.2011 року перебував на стаціонарному лікуванні в Коломийській дитячій лікарні з діагнозом: Гострий бронхіт. Аскаридоз. Гострий лівобічний середній отит; у 2012 році лікувався амбулаторно з приводу гострого риносинуситу, лакунарної ангіни, ринофариніту; з 10.03.2012 року по 16.03.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні в Коломийській інфекційній лікарні з діагнозом: КІР, середньої важкості; з 25.11.2012 року по 08.12.2012 року лікувався в ЛОР-відділенні ОДКЛ з приводу аденоїдів ІІІ ст. (операція Аденотомія); у 2013 році лікувався з приводу фолікулярного кон`юктивіту, гострого ринотрахеїту; з 04.2013 року виставлений діагноз: Гострий пієлонефрит, двобічний гідронефроз з приводу чого перебував на лікуванні в неврологічному відділенні ОДКЛ з 08.04.2013 року по 29.04.2013 року з діагнозом: Гострий пієлонефрит, активна фаза дизметаболічна нефропатія двобічний гідронефроз ІІ ст., взятий на ,,Д облік в КДЛ; з 15.04.2014 року по 22.04.2014 року лікувався в КДЛ з діагнозом: хронічний вторинний пієлонефрит стадія загострення, гідронефротична трансформація обох нирок; з 05.05.2014 року по 08.05.2014 року лікувався в ОДКЛ в хірургічному відділенні; 08.05.2014 року консультований урологом ОДКЛ, призначено амбулаторне лікування; з 11.2014 року призначено амбулаторне лікування з приводу ГРВІ.

Згідно копії трудової книжки відповідач з 10.02.2005 року не працює.

Відповідно до довідки КП ,,Дирекція замовника від 05.01.2015 року відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки від 16.09.2014 року №583 відповідач призваний на військову службу 30.08.2014 року та проходив її у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Відповідно до довідки №444 від жовтня 2014 року відповідач являвся військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України м. Харкова з жовтня 2014 року.

Відповідно до довідки №1224 від 19.12.2014 року відповідач з 16.11.2014 року знаходився у службовому відрядженні в зоні проведення антитерористичної операції.

01.01.2015 року під час обстрілу із стрілецької зброї відповідач одержав наскрізне вогнепальне поранення нижньої третини правого стегна, вогнепальний багато уламковий перелом нижньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням, що підтверджується довідкою про обставини травми від 10.03.2015 року №366.

Згідно перевідного епікризу медичної карти стаціонарного хворого №3 відповідач з 02.01.2015 року по 04.01.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні військової частини ПП НОМЕР_4 .

Згідно перевідного епікризу №206 відповідач з 04.01.2015 року по 09.01.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні ВМКЦ Північного регіону.

Згідно виписного епікризу №27290 відповідач з 09.01.2015 року по 06.02.2015 року знаходився на стаціонарному обстеженні та лікуванні в відділенні гнійної хірургії.

Згідно виписки №1325 із медичної карти стаціонарного хворого відповідач з 06.02.2015 року по 24.02.2015 року перебував травматологічному відділенні Центрального госпіталю.

Згідно виписки з історії хвороби стаціонарного хворого № медичної карти 526971 відповідач перебував на лікуванні Інституті травматології та ортопедії з 24.02.2015 року по 19.03.2015 року.

Згідно виписки з медичної карти №5911 відповідач з 20.03.2015 року по 06.04.2015 року перебував у травматологічному відділенні (реабілітація) Київської міської клінічної лікарні №6.

Згідно виписного епікризу від 17.04.2015 року відповідач знаходився на стаціонарному лікуванні в Шпитьківській лікарні з 06.04.2015 року по 17.04.2015 року.

Згідно роздруківок з інтернет-ресурсів відповідач проходить лікування та реабілітацію в Греції та знаходиться в списку поранених, що потребують допомоги.

Згідно витягу з газети ,,Галичина за 26.03.2015 року громадською благодійною організацією ,,Поранені SOS було відкрито рахунок для збору коштів на лікуванні відповідача.

Згідно консультативної довідки від 23.01.2015 року відповідач перебуває на диспансерному обліку з приводу туберкульозу легень в ОФПЦ.

З 19.06.2012 року по 01.08.2013 року відповідач мав третю групу інвалідності.

Вироком Коломийського міськрайонного суду від 24.06.2010 року встановлено, що 24.03.2010 року відповідач отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота та органів черевної порожнини з розривом селезінки, саднами в ділянці живота, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

За змістом ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 ,,Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до п.23 вказаної постанови, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

За приписами ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При вирішенні спору щодо розміру аліментів їх мінімальний розмір відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.159 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі.

Представник відповідача надала суду докази щодо важкового матеріального стану відповідача та стану його здоров`я.

Однак, із часу постановлення рішення про стягнення із відповідача аліментів 18.01.2010 року, змінився матеріальний стан позивачки як одержувача аліментів, збільшився вік дитини, у зв`язку із чим збільшилися й витрати на її утримання, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині. Збільшення витрат на дитину погіршують майновий стан позивачки, на утриманні якої перебуває дитина.

Таким чином, відповідач, як батько, повинен надавати матеріальну допомогу дитині у більшому розмірі. З урахуванням наведеного та реалізації якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає необхідним частково збільшити розмір стягуваних аліментів.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову в частині збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача, до 600 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України, враховуючи стан здоров`я відповідача та його матеріальне становище.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України ,,Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Згідно із ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
позов задовольнити частково;

збільшити розмір аліментів стягуваних за рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.01.2010 р. з 300 гривень до 600 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 щомісячно до досягнення повноліття ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

в іншій частині позову відмовити;

на підставі ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання цього рішення в частині стягнення одного щомісячного платежу аліментів;

стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 120 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя С.О. Бородовський