АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5874/15 Головуючий 1-інстанції - Лігус С.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.,

- МІНЕНКОВОЇ Н.О.,

секретаря - Пруднікової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 02 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», ОСОБА_4, про визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова з позовом, в якому просила визнати припиненим з 17.02.2010 року договір поруки № 445А-60-2 від 29.02.2008 року, укладений між нею та ПАТ «Брокбізнесбанк».

В обґрунтування позову посилалась на те, що зазначений договір був укладений на забезпечення договору кредиту № 445А-60 від 29.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Брокбізнесбанк». З договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова викладена у пункті 3.1 договору поруки про дію договору поруки до повного його виконання не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Але договір поруки не містить вказівку на кількість років, місяців,тижнів, днів або годин, як визначення строку після закінчення якого припиняється порука. Зазначала, що нарахування пені, яке здійснено за прострочення основного зобов'язання починаючи з 16.01.2013 року та штрафу починаючи з 16.08.2009 року, а також пені за прострочку сплати процентів починаючи з 16.08.2009 року вказує, що строк виконання зобов'язання настав ще 15.08.2009 року. Таким чином, починаючи з 16.08.2009 року у кредитора виникло право не тільки на нарахування неустойки, але і на пред'явлення до поручителя вимог відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 554 ЦК України.

Станом на 17.02.2010 року, тобто після спливу шести місяців з моменту настання строку виконання зобов'язання по кредитному договору № 445А-60 від 29.02.2008 року, кредитором позову до поручителя пред'явлено не було. Оскільки сторони відповідно до положень ст. 598 ЦК України визначили у п. 3.2. договору поруки таку самостійну підставу для припинення договору, як не пред'явлення кредитором протягом шести місяців з дня настання строку зобов'язання позову до поручителя, то з огляду на настання цієї обставини, порука, яка була надана за договором поруки № 445А-60-2 від 29.02.2008 року, є припиненою з 17.02.2010 року. Крім того, порука за договором № 445А-60-2 від 29.02.2008 року, є припиненою, також, в силу ч. 4 ст. 559 ЦК України, з огляду на те, що кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 02 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання договору поруки припиненим відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обгрунтування скарги посилається на неправильне застосування і порушення норм матеріального і процесуального права, які полягають у незастосуванні закону, який підлягав застосуванню.

Вказує, що позов був заявлений нею з двох підстав, одна з яких обґрунтовувалась саме положеннями ч.1 ст. 598 ЦК України, проте рішення суду не містить ознак розгляду та вирішення цієї підстави у той час, як стосується припинення договору поруки з підстав передбачених договором.

Зазначає, що до п. 3.2. договору поруки не можуть бути застосовані загальні положення ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки сторони передбачили таку підставу для припинення договору, як закінчення шестимісячного строку з моменту порушення будь-якого зобов'язання, а не основного, як це передбачено ч. 4 ст. 559 ЦК України. Про те, що пункт 3.2. договору поруки містить саме додаткові підстави для припинення договору, які не є тотожними частині 4 ст. 559 ЦК України, переконливо свідчить і той факт, що на відміну від них, сторони у п.3.2. договору поруки визначили, що кредитор повинен пред'явити лише позов до поручителя.

Посилається також на неналежне повідомлення відповідача - ОСОБА_4, навіть про проведення судового засідання 02.02.2015 року, в якому було постановлене рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді; пояснення представників відповідачів; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія доходить висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтями 10,60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 29.02.2008 року між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ПАТ «Брокбізнесбанк» був укладений договір поруки № 445А-60-2. Зазначений договір був укладений на забезпечення договору кредиту № 445А-60 від 29.02.2008 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Брокбізнесбанк», про надання банком кредиту в сумі 29823 доларів США зі сплатою 12,5 % річних на строк до 28 лютого 2015 року.

Цим договором були також визначені інші права та обовязки, а також відповідальність сторін.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що вимоги до поручителя Банк може пред"явити протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов"язання. Такий строк відповідно до умов кредитного договору визначений до 28 лютого 2015 року.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі ВССУ) № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" зі змінами внесеними п. 1 Постанови ВССУ № 7 від 07.02.2014 року "Про внесення змін і доповнень до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Положеннями статті 598 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Представник ПАТ " Брокбізнесбанк" пояснив , що кредитор скористався визначеним ч.2 ст. 1050 ЦК України правом вимоги дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів: змінив строк виконання основного зобов"язання , направивши у липні 2014 року відповідну вимогу, встановивши строк її виконання 30 днів з часу отримання, а після закінчення цього строку і до сплину шести місяців звернувся з позовом про солідарне стягнення заборгованості з позичальника і поручителя.

Представник ОСОБА_4 знаходження такої справи в провадження суду не заперечує.

Твердження позивача про те, що шестимісячний строк для пред"явлення позову до неї має обчислюватися з часу порушенння позичальником будь-якого зобов"язання за кредитним договором не грунтується на умовах договору поруки, є тлумаченням цих умов на власний розсуд і не є підставою для визнання вказаного договору припиненим.

За таких обставин підстави для скасування рішення суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 02 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

Головуючий Т.П.Зазулинська

Судді С.С. Кругова

Н.О. Міненкова