Справа № 307/2042/14-ц
Провадження № 2/307/58/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого комітету Вільховецько-Лазівської сільської ради, де третя особа Тячівське районне підприємство технічної інвентаризації про скасування рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1Ю ,притягнута до участі в справі в якості позивача після смерті позивача ОСОБА_3, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, виконавчого комітету Вільховецько-Лазівської сільської ради, де третя особа Тячівське районне підприємство технічної інвентаризації про скасування рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування, свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що у 1946 році її мама ОСОБА_3 одружилася з ОСОБА_4, від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 У 1957 році шлюб між ними з ОСОБА_4 було розірвано і з того часу мама сама виховувала двох дітей. У 1975 році рішенням № 1 від 20.01.1975 року загальних зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Зоря комунізму» ОСОБА_3 виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку, після чого у тому ж 1975 році виготовила проект забудови земельної ділянки в с. Вільхівці-Лази № 298, теперішня вулиця Загатуська,14. Після отримання дозволу Тячівської районної архітектури у 1975 році та виготовивши будівельний паспорт на забудову земельної ділянки індивідувального забудовника, господарським способом, за допомогою родичів розпочала будівництво нового будинку та літньої кухні із цегли на старому місці. У 1977 році будинок та літня кухня були побудовані. Спочатку ОСОБА_3 та її син ОСОБА_7 поселились у новозбудованій літній кухні, а згодом у 1979 році, коли будинок був поштукатурений із середини та іззовні перейшли жити в будинок.Згодом син ОСОБА_7 одружився на першій жінці ОСОБА_8, із якою він проживав у даному будинку та після двох років подружнього життя вони розлучилися. У 1984 році син ОСОБА_7 одружився із відповідачкою ОСОБА_2, з якою прожив до 2010 року у її будинку, а 31.07.2010 року син ОСОБА_7 помер. 07.09.2010 року ОСОБА_3 склала заповіт на все своє майно на користь позивачки-дочки ОСОБА_1. Після смерті сина ОСОБА_7 дізнавшись про зроблений заповіт його дружина ОСОБА_2 почала з ОСОБА_3 постійні сварки і змусила її перейти проживати із побудованого будинку у літню кухню. Навесні 2014 року ОСОБА_2 на грунті неприязних відносин спричинила ОСОБА_3, літній жінці у 86 років, тілесні ушкодження. За даним фактом органом досудового розслідування Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області відкрито кримінальне провадження за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 от. 125 КК України, рішення у справі ще не прийнято. У 2012 році ОСОБА_3 стало відомо, що ОСОБА_2 незаконно, без її дозволу і відома виготовила Свідоцтво про право власності на побудований нею і належний їй житловий будинок за адресою: с. Вільхівці-Лази, вул. Загатуська, № 14, що був побудований нею із цегли ще у 1977 році та намагається приватизувати належну їй земельну ділянку під цим будинком та прилеглою до нього територією, якою вона користувалася із 1946 року, зальною площею близько 1,5 га. На підставі замовлення ОСОБА_2, у період відсутності вдома ОСОБА_3, представником Тячівського РПТІ було проведено інвентаризацію належного їй житлового будинку та виготовлено технічний паспорт на житловий будинок за адресою с. Вільхівці-Лази, вул. Загатуська, але її будинок вже зазначено під номером 14 », який насправді є № 14. На підставі виготовленого технічного паспорту та заяви ОСОБА_2 виконавчим комітетом Вільхівці-Лазівської сільської ради видано Свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 07.02.2012 року серії САС № 991134 на домоволодіння за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Вільхівці-Лази,вул. Загатуська, № 14 «а», згідно якого власником вказаного домоволодіння в цілому є ОСОБА_2, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру речових прав і в такий спосіб житловому будинку за №14 присвоєно же № 14а і замість попереднього власника ОСОБА_3, власником стала ОСОБА_2 Одним із основних документів, який надав можливість незаконно оформити ОСОБА_2 право власності на належний їй будинок послужила неправдива довідка № 3882 від 15.12.2012 року виконавчого комітету Вільхівці-Лазівської сільської ради, у звязку з чим і є відкрито кримінальне провадження Тячівським РВ УМВС, у якій вказано, що ОСОБА_2 проживає за адресою:Вільхівці-Пази, вул. Загатуська, 14 «а» і згідно записів у погосподарській книзі виконкому № 14 стор. є власником дворогосподарства, а також вказано, що житловий будинок побудований в 1985 році, що не відповідає дійсності з наступних підстав, а саме: вказаний спірний будинок побудований у 1977 році, ще до подружнього життя ОСОБА_2 з її сином ОСОБА_6, що можуть підтвердити мешканці села Вільхівці- Лази та особи які безпосередньо будували вказаний житловий будинок. ОСОБА_2 навіть не являється і ніколи не являлася власником матеріалів, які були використані в процесі будівництва. Про будівництво житлового будинку у 1985 році відсутній будь-який дозвільний чи інший документ на імя ОСОБА_2, який би був належним доказом цього факту. Формально відкривалось дворогосподарство під № 14 а на імя її сина ОСОБА_6 і навіть якби не формально, а реально було у наявності зареєстроване майно, то набути право на майно за померлим її сином ОСОБА_2 могла тільки у порядку хіба що спадкування. На момент смерті її сина ОСОБА_6, тобто на 31.07.2010 р. житловий будинок під №14 по вул. Загатуська був збудований повністю, але не сином, а нею, а також була збудована літня кухня, які тепер є під окремими номерами 14 та 14а. Навіть як би і за її сином значився зареєстрованим житловий будинок № 14а, то такий житловий будинок, що належав померлому повинен би включатися до складу спадкового майна і розподілятися між колом його спадкоємців, де вона повинна мати обовязкову частку.. Заповіту на випадок своєї смерті її син ОСОБА_6 не залишав та відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, яких у нього не було, той з подружжя, який його пережив та батьки, з яких залишилась лише вона у пенсійному віці. Виходячи з цього, ОСОБА_2М має право на спадкування майна після смерті сина, як спадкоємець за законом першої черги. Такого права вона незаконно позбавлена відповідачами ОСОБА_9 сільською радою та ОСОБА_2 Крім того, у відповідності до п.6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності нерухоме майно, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 07.02.2002 року за № 7/5, встановлено, що оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам. Особисто ОСОБА_3 земельна ділянка під будівництво житлового будинку виділялась, на що вона має підтверджуючі документи, а відповідачці ніколи. Оскільки будівництво (перебудова, реконструкція) житлового будинку по вул. Загатуська № 14а у с.Вільхівці- Лази відповідачкою ОСОБА_2 одноосібно ніколи не здійснювалося, державний акт на право приватної власності на землю чи рішення сільської ради про відведення присадибної земельної ділянки по вул. Загатуська № 14 а відповідачці ОСОБА_2 у встановленому законодавством порядку не видавалися та акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку по вул. Загатуська №14а у с.Вільхівці-Лази відсутній, рішення № 172 від 23.12.2011 року виконавчого комітету Вільхівці-Лазівської сільської ради «Про оформлення права власності на нерухоме майно» було прийнято відповідачем - виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування, всупереч вимогам закону і підлягає скасуванню. А відтак і видане на підставі цього рішення Свідоцтво про право власності на нерухоме майно підлягає визнанню недійсним у судовому порядку. ОСОБА_2 оформила право власності на житловий будинок під №14а по вул. . Загатуська, який насправді є будинком №14 по вулиці Загатуська в с.Вільхівці-Лази лише на підставі поданої нею письмової заяви та технічного паспорту. При цьому документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчують відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам у неї у наявності ніколи не було. Матеріали, які стали підставою для оформлення права власності на спірний житловий будинок за ОСОБА_2, не вказують, що саме вона була забудовником даного будинку. З матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001295 від 24.07.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у яких вона є потерпілою, копії яких отримані нею у відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 56 ст. 221 КПК України, випливає, що довідка № 3882 від 15.12.2011 року Вільхівці-Лазівської сільської ради була видана секретарем Вільхівці-Лазівської сільської ради ОСОБА_10 лише на усне прохання гр. ОСОБА_2, мешк. с. Вільхівці-Лази, вул. Загатуська, 14 «а» та сторінки 67 погосподарської книги № 21 на 2011 -2015 роки. На питання, хто вносив відомості у дану погосподарську книгу та на підставі яких даних секретар Вільхівці-Лазівської сільської ради ОСОБА_10 показала, що у дану погосподарську книгу відомості вносила вона на основі відомостей погосподарської книги №14 за 2006 - 2010 роки, а відомості до погосподарської книги №14 за 2006-2010 роки скоріше всього вносила попередній секретар Шобей Любов Дмитрівна. Також встановлено, що відомості до погосподарської книги №14 за 2006-2010 роки вносились із книги за 2001-2005 роки, до якої в свою чергу відомості вносились із книги за 1996-2000 роки, у якій є відомості про відкриття дворогосподарства під № 14, а по вулиці Загатуська села Вільхівці-Лази на підставі рішення виконкому від 18.04.1997 року № 11 «Про відкриття дворогосподарства ОСОБА_6Ю.», тобто виконком Вільхівці- Лазівської сільської ради без відома ОСОБА_3 розділив її дворогосподарство № 14 на два дворогосподарства, тобто під № 14, яке належить їй та № 14«а», яке нібито відкрито на її сина ОСОБА_6 і аж ніяк не на ОСОБА_2 При допиті свідка ОСОБА_11 від 26.03.2014 року, у процесі розслідування кримінального провадження, з приводу видачі рішення виконкому від 18.04.1997 року №11 «Про відкриття дворогосподарства на ОСОБА_6 » під №14а встановлено, що відкривалось таке із частини дворогосподарства за №14, належного його матері ОСОБА_3 Вважає, що відкривалось таке дворогосподарство на підставі заяви ОСОБА_6 з метою надання йому земельної ділянки у власність, площею 0,26 га і було прийнято таке рішення лише тому, що на той час земельну ділянку можливо було передавати у власність тільки голові дворогосподарства, але жодним чином дане рішення не давало йому право на будь-які об'єкти нерухомості на території дворогосподарства належного ОСОБА_3 і підстав внесення у погосподарські обліки відомостей про об'єкти нерухомості та про їх площі у дворогосподарстві під № 14а не було. На запитання коли і ким був побудований будинок в с. В.Лази, вул. Загатуська, 14, у якому на даний час проживає ОСОБА_2 ОСОБА_11 показала, що згідно погосподарських обліків видно, що житловий будинок ОСОБА_3 побудований у 1977 році, загальною площею 90 м. кв. Також зазначила, що на той час відомості про літні кухні сараї до погосподарських обліків не вносились, оскільки ще з Радянських часів була встановлена норма житлової площі не більше 100 м. кв. Через цю норму підвальні приміщення до площі будинків також не враховувались. Таким чином, правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно за ОСОБА_2, а саме рішення № 172 від 23.12.2011 року виконавчого комітету Вільхівці-Лазівської сільської ради «Про оформлення права власності», свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.02.2012 року серії САС № 991134 на домоволодіння за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Вільхівці-Лази, вул. Загатуська, №14а, згідно якого власником вказаного домоволодіння в цілому є ОСОБА_2, реєстраційне посвідчення на це майно видані незаконно, з порушенням законодавства, через що ОСОБА_3 позбавлено права приватної власності на належне їй нерухоме майно, що постійно рахувалося за дворогосподарством №14 по вулиці Загатуська в с. Вільхівці-Лази, Тячівського району. Тому просить суд визнати незаконним і скасувати рішення № 172 від 23.12.2011 року виконавчого комітету Вільхівці-Лазівської сільської ради «Про оформлення права власності на нерухоме майно» та скасувати видане на підставі цього рішення Свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 07.02.2012 року серії САС № 991134 на домоволодіння за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с.Вільхівці-Лази, вул.Загатуська,№ 14а, видане виконавчим комітетом Вільхівці-Лазівської сільської ради та визнати за нею ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, право приватної власності на житловий будинок №14 на дві житлові кімнати, з надвірними спорудами по вулиці Загатуська в с.Вільхівці-Лази, загальною площею 130,5 м.кв., житловою площею 45,0, який раніше був зареєстрований під №14а за ОСОБА_12.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_13 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 та її представники ОСОБА_14 в судовому засіданні проти позову заперечили стверджуючи, що будинок №14 по вул.. Загатуська в с. Вільхівці-Лази збудований та належить ОСОБА_3, а будинок №14а по вул.. Загатуська в с. Вільхівці-Лази, новий будинок, збудований у 1975-1977 р.р. та належав ОСОБА_6, чоловікові відповідачки ОСОБА_2 На підтвердження своїх тверджень звертають увагу суду, що в будівельному паспорті на будинок ОСОБА_3 відсутній дозвіл на реконструкцію старого будинку під №14, що право власності на житловий будинок не може бути підтверджено записом по господарській книзі, а також те, що рішенням виконавчого комітету надано дозвіл ОСОБА_6 на відкриття нового дворогосподарства по вул..Загатуська, 14. Тому просять в позові відмовити..

Представник відповідача виконавчого комітету Вільховецько-Лазівської сільської ради ОСОБА_10 в судове засідання не зявився причини неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

Представник третьої особи Тячівське РПТІ в судове засідання не зявився причини неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_13 , відповідача ОСОБА_2 та її представники ОСОБА_14, свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_8, ОСОБА_18, ОСОБА_15, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_11, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_7, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету ОСОБА_9 сільської ради №172 від 23 грудня 2011 року « Про оформлення права власності на нерухоме майно» оформлено право власності на нерухоме майно, житловий будинок з надвірними спорудами, який знаходиться в с. Вільхівці-Лази, вул.. Загатуська №14/а за ОСОБА_2 в цілому.

На підставі вказаного рішення виконавчого комітету видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 07.02.2012 року, яким стверджено, що власником домоволодіння в с. Вільхівці-Лази, вул.. Загатуська, №14а є ОСОБА_2

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набути правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом..

Згідно ч.1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

В судовому засіданні показами свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_8, ОСОБА_18, ОСОБА_15, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_11 ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_7, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26І ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_7, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26І стверджено, що будинок по вул. Загатуська, якому відповідно до оскаржуваних рішення виконавчого комітету та свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно присвоєно номер 14а,було збудовано на протязі 1975-1977р.р. ОСОБА_2 .М.Ю ., до його одруження з ОСОБА_2, і в цьому будівництві приймала участь його мама ОСОБА_3,

Також судом встановлено, що біля будинку було збудовано надвірну споруду (літню кухню), цей факт підтверджено сторонами.

З досліджених судом господарських книг з 1996 року по 2015 рік вбачається дворогосподарста с. Вільхівці Лази по вул. Загатуська під № 14а до 2001 року не було, було лише дворогосподарсво під 14, де зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Як встановлено судом рішенням виконавчого комітету Вільховецько-Лазівської сільської ради №11 від 18.04.1997 року ОСОБА_6Ю було надано дозвіл на відкриття дворогоспоадарсва, на підставі якого з 2001 року по господарських книгах зареєстровано дворгоподарство під №14а за ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Однак, ні самим рішенням виконавчого комітету Вільховецько-Лазівської сільської ради №11 від 18.04.1997 року, а ні описом, по господарській книзі, конструктивних елементів ні будинку, ні надвірних споруд ( літньої кухні) не підтверджено виділення з дворгоподарства № 14 по вул. Загатуська дворогосподаства №14а.,

Разом з цим судом встановлено, що технічний паспорт на будинок виготовлений відповідачкою ОСОБА_2 на будинок 14 а по вул.. Загатуська є тотожнім саме будинку, а не прибудові, №14 по тій же вулиці

Доказів того, що по вул. Загатуській є два одинакові будинки і по плану, і по опису конструктивних елементів суду не надано.

Тому, суд вважає, що оскаржуваним рішенням виконком Вільховецької сілької ради оформив право власності за ОСОБА_2Ф на спадковий будинок №14 по вул.,Загатуська в с. Вільхівці-Лази, що був у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_6Ю, а тому це рішення підлягає визнанню не дійсним та скасуванню.

Оскільки Свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 07.02.2012 року серія САС № 99 1134 на домоволодіння за адресою : Закарпатська область, Тячівський район, с. Вільхівці-Лази, вул.. Загатуська, №14а. є похідним від вище вказаного скасованого рішення то його також слід скасувати.

Як вище уже зазначено будинок с. Вільхівці Лази по вул. Загатуська під № 14 збудовано ОСОБА_3 та ОСОБА_6 і зареєстровано за ними в Вільховецько-Лазівській сільській раді, що стверджено записами по господарських книгах цієї ради.

Крім цього, довідкою №2367 від 18.11.2014 року Виконавчого комітету Вільховецько-Лазівської сільської ради стверджено, що будинок с. Вільхівці Лази по вул. Загатуська під № 14, згідно господарських книг з 1977 року є у власності ОСОБА_3

Згідно до правової позиції, викладеної у ОСОБА_27 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування", вбачається, що у відповідності до ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2014 року N 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (Постанова від 13 червня 2012 р. N 6-54цс12).

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Так, 5 серпня 1992 року вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення" (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (ОСОБА_27, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року")

Як встановлено судом спадковий будинок побудований ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в 1975-19177 р.р. і право власності на нього в той час підтверджує: особливі рахунки в господарських книгах, довідки сільської ради про належність будинків конкретним власникам, про сплату податків на будівлю та обовязкової їх страховки , що стверджується аб. 5 п.1.2. « Рекомендаций по вопросам удостовирения договоров об отчуждении жилого дома ( части дома ) либо квартири в доме жилищно- строительного коллектива индивидуальних застройщиков» від 22.12.1986 року, де зазанчено, що «в сельской месности подтверджением приднадлежности дома могут служить соответствующие справки исполкомов поселков селького Совета.

Аналогічні приписи наявні в абз. 4 п.62 « Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР». від 31 жовтня 1975 року та п. 45 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських селищних , сільських Рад народних депутатів» від 19 січня 1976 року.

Таким чином, виходячи з вище наведених норм Законів, суд вважає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на час своєї смерті були власниками будинку №14 по вул.. Загатуська в с. Відьхівці ОСОБА_11..

Згідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла , інших осіб.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

ОСОБА_3 померла 08.01.2015 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серія І-ФМ №1283228 від 13.01.2015 року.

За життя ОСОБА_2М склала заповіт, який посвідчено державним нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за №3-2821.

Згідно вказаного заповіту ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_1, яка прийняла спадщину, що стверджується заявою про прийняття спадщини за заповітом від 22.01.2015 року.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 довела своє право на спадкове майно ОСОБА_3, а саме на ? частину житлового будинку №14 по вул.. Загатуська в с. Вільхівці-Лази.

Вимога позивача ОСОБА_1 щодо спадкування частини житлового будинку № 14 по вул.. Загатуська в с. Вільхівці-Лази, що належала ОСОБА_6 суду не заявлена.

Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, визнати незаконним та скасувати рішення №172 від 23.12.2011 року виконавчого комітету Вільхівці-Лазівської сільської ради «Про оформлення права власності на нерухоме майно» та скасувати видане на підставі цього рішення Свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 07.022012 року серія САС № 99 1134 на домоволодіння за адресою : Закарпатська область, Тячівський район, с. Вільхівці-Лази, вул.. Загатуська, №14а. та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за ОСОБА_3 право приватної власності на ? частини житлового будинку №14 по вул.. Загатуська в с. Вільхівці-Лази.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 169, 209-215, ч.1 ст. 393, ч.ч. 1, 2 ст. 328 ЦПК України, ч.1 ст. 393, ч.ч. 1, 2 ст. 328, ст.ст. 1216, 1223 ЦК України, ч. 1 ст. 58 Конституції України, суд,

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_8 ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення №172 від 23.12.2011 року виконавчого комітету Вільхівці-Лазівської сільської ради «Про оформлення права власності на нерухоме майно» та скасувати видане на підставі цього рішення Свідоцтво на право власності на нерухоме майно від 07.022012 року серія САС № 99 1134 на домоволодіння за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, с. Вільхівці-Лази, вул.. Загатуська, № 14 а.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за ОСОБА_3 право приватної власності на ? частини житлового будинку №14 по вул.. Загатуська в с. Вільхівці-Лази.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.В. Чопик