АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючий суддя Оніщук М.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Троц В.О.,

за участю:

апелянта ОСОБА_3,

представника скаржника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року по справі за скаргою ОСОБА_5, заінтересовані особи: старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Тупілко Г.Ю., ОСОБА_3, Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про визнання рішення державного виконавця з приводу визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів незаконним,

В С Т А Н О В И ЛА:

У вересні 2014 року ОСОБА_5 подав скаргупро визнання рішення державного виконавця з приводу визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів незаконним.

В обгрунтування скарги зазначав, що на виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві перебував виконавчий лист №2-1750/8 про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6При ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження в травні 2011 року представник скаржника виявив в матеріалах розрахунок заборгованості по аліментах від 08.11.2011 на суму 33 357,54 грн. Вважає, що при вчиненні вказаного розрахунку державним виконавцем було допущено значні порушення, зокрема, не зазначено суми заробітку боржника з посиланням на документи або довідки про заробітну плату, також відсутні дані щодо того, звідки взагалі бралися суми, з яких вираховувалися процентна частина в якості аліментів.Надані позивачем 25.05.2011 документи стосовно отримуваного ним заробітку під час складення розрахунку не бралися до уваги, незважаючи на їх наявність в матеріалах провадження.

Крім того, вказані державним виконавцем в певні періоди суми взагалі не співвідносяться з даними наданих ОСОБА_5 довідок, інколи є навіть більшими ніж сума отриманої за місяць заробітної плати.

Посилався і на те, що в період з листопада 2008 року по березень 2011 року ОСОБА_5 взагалі не працював, про що ним зазначено в заяві від 04.11.2011 року, поданій державному виконавцю, проте остання на даний факт уваги не звернула.

При визначенні розміру доходу за період, коли ОСОБА_5 не працював, державний виконавець брала не той розмір доходу, який він мав станом на здійснення розрахунку, а середній по м. Києву.

За таких обставин, оскільки розрахунок заборгованості було здійснено державним виконавцем з численними порушеннями, просив його скасувати.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року задоволено скаргу ОСОБА_5, заінтересовані особи старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві Тупілко Г.Ю., ОСОБА_3, ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві про визнання рішення державного виконавця з приводу визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів незаконним.

Визнано дії державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Тупілко Г.Ю. в ході виконавчого провадження по виконавчому листу №2-1750/8 від 30.05.2000, про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів заробітної плати - неправомірними.

Скасовано розрахунок заборгованості по аліментам від 08.11.2011 на суму 33 357,54 грн., який складено старшим державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Тупілко Г.Ю. в ході виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-1750/8 від 30.05.2000, про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів заробітної плати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3просить ухвалу скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні скарги, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що суд не звернув уваги на те, що скаржником було пропущено строк на звернення до суду для захисту його прав. Також зазначає, що суд визначивши, що боржник упродовж 2008-2011 р.р. не працював не мав права скасовувати розрахунок заборгованості ОСОБА_5, принаймні за цей період, оскільки такою ухвалою суд порушив вимоги ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Разом з цим, ч. 3 вказаної норми процесуального закону визначено, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

В судовому засіданні апелянт підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просила її задовольнити.

В судовому засіданні представник скаржника проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставністю і не обґрунтованістю та просив ухвалу суду залишити без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з'явились, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду справи (ч. 2 ст. 305 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок заборгованості по аліментах проведений державним виконавцем з порушенням вимог чинного законодавства.

З вказаним висновком суду погодитись не можливо, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві перебував виконавчий лист № 2-1750/8 про стягнення з ОСОБА_5 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6

Як встановлено під час розгляду скарги, зокрема і з листа ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 22.07.2014, матеріали виконавчого провадження, в рамках якого здійснено оскаржуваний розрахунок, щодо стягнення аліментів з ОСОБА_5, наразі в архіві відділу відсутні, їх місцезнаходження невідоме.

Частинами 1, 3 статті 15 ЦПК України, передбачено, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_5 не погоджується із визначеним державним виконавцем розміром заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ч. 9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

У разі надходження виконавчого документа державний виконавець повинен визначити розмір заборгованості за аліментами. Розмір заборгованості обчислюється, виходячи з розміру аліментів, установленого рішенням суду. Розмір коштів, що підлягають сплаті щомісяця, підраховується й підсумовується за період, коли стягнення аліментів фактично не здійснювалося. Тому загальний розмір заборгованості виражається не у відсотковому відношенні, а завжди становить певну суму. Визначивши розмір заборгованості за аліментами, державний виконавець повідомляє про нього стягувача і боржника (ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. № 606-ХІV1. Спір щодо питання про розмір заборгованості за заявою заінтересованої особи вирішується судом (ч. 7 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження»).

Отже, беручи до уваги вищеозначені норми закону та враховуючи ту обставину, що обраховуючи розмір аліментів державний виконавець діяв в межах повноважень, однак боржник не погоджується з визначеним розміром аліментів, тобто фактично між сторонами (стягувачем і боржником) виник спір щодо розміру заборгованості по аліментам, то такий спір підлягає вирішенню в позовному провадженні у відповідності з вимогами ЦПК України.

Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні належні процесуальні підстави для розгляду заявлених боржником вимог в порядку ст. 383 ЦПК України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і постановити нову.

Таким чином, оскаржувана ухвала, у зв'язку з неправильним застосуванням нормпроцесуальногоправа, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3- задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 липня 2015 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

В задоволенні скарги ОСОБА_5, заінтересовані особи: старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Тупілко Г.Ю., ОСОБА_3, Відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про визнання рішення державного виконавця з приводу визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів незаконним - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді