У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ПАТ «Укргазбанк», в якому просив скасувати наказ про звільнення від 14 квітня 2015 року №148-П та поновити його на посаді заступника начальника управління координації мережі департаменту регіонального управління мережею у ПАТ «Укргазбанк», стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу і відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 8 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, в особі адвоката ОСОБА_3, просить скасувати рішення суду першої та ухвалу апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами (судом) норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, що супроводжувалось скороченням деяких структурних підрозділів, в тому числі Департаменту регіонального управління мережею, в якому працював позивач.

ОСОБА_2, який обіймав посаду заступника начальника управління координації мережі департаменту регіонального управляння мережею у ПАТ «Укргазбанк», було звільнено на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

В день попередження про майбутнє вивільнення йому було запропоновано альтернативні посади в кількості 142 одиниць, від яких останній відмовився.

Крім того, ОСОБА_2 не з'явився на засідання комітету первинної професійної спілки «Працівників Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» з приводу розгляду питання про надання згоди на його звільнення.

Таким чином суди обґрунтовано дійшли висновку про відмову у задоволені позову.

Висновки судів відповідають обставинам справи та ґрунтуються на доказах, яким дана правильна оцінка.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8 жовтня 2015 року.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк