Унікальний номер справи 333/1358/15-ц
Номер провадження 2/333/1156/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

м. Запоріжжя 30 березня 2015 р.

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючий - суддя Фунжий О.А., при секретарі Славній А.Ю., за участю представника позивача Кашнікова С.Д., відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника відповідачів Железняка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою

Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про усунення перешкод у звернені стягнення на іпотечне майно шляхом виселення, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод у звернені стягнення на іпотечне майно шляхом виселення.

Позов мотивовано тим, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2012 р. з відповідачів на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором та звернуто стягнення на жилий будинок АДРЕСА_1, який знаходиться в іпотеці. Оскільки у вказаному будинку на цей час мешкають відповідачі, що перешкоджає виконанню рішення суду, 19 січня 2015 р. позивач направив відповідачам письмову вимогу про звільнення житлового будинку у 30-денний строк. 23 січня 2015 р. відповідачі отримали вказану вимогу, але відмовились її виконати. З наведених підстав позивачі просить суд усунути перешкоди у звернені стягнення на іпотечне майно шляхом виселення відповідачів зі спірного будинку.

Представник позивача в судовому засіданні підтвердив позовні вимоги та їх обґрунтування.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнали, в судовому засіданні пояснили, що, дійсно, рішенням суду з них на користь Кредитної спілки стягнуто заборгованість за кредитним договором та звернуто стягнення на вказаний жилий будинок, який належить ОСОБА_3 Вони згодні погашати заборгованість за кредитним договором, але не можуть виселитися з будинку, оскільки іншого житла не мають, в будинку мешкає неповнолітня дитина. Крім того, в порушення вимог законодавства позивач не надіслав їм письмову вимогу про добровільне звільнення будинку.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, присутній в судовому засіданні їх представник адвокат Железняк А.В. позов не визнав, суду пояснив, що позивачем порушено порядок позасудового врегулювання виселення відповідачів із спірного будинку.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Запорізької міської ради як орган опіки та піклування позов не підтримала, суду пояснила, що в спірному будинку мешкає неповнолітня дитина ОСОБА_7, 1998 р. народження, яка є дочкою власника будинку ОСОБА_3 Виселення батьків разом із неповнолітньою дитиною призведе до порушення законних прав неповнолітньої.

Позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2012 р. задоволено позов Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» про стягнення заборгованості за кредитним договором; з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки стягнуто заборгованість за кредитним договором від 14 липня 2008 р. в сумі 256 385 грн. 67 коп.; звернуто стягнення на предмет іпотеки - житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, який належить на праві власності ОСОБА_3. (а.с. 5-6)

8 липня 2013 р. на підставі виконавчого листа, виданого за вказаним судовим рішення, державним виконавцем відкрито виконавче провадження про звернення стягнення на предмет іпотеки. (а.с. 7)

В процесі виконання судового рішення встановлено, що у спірному будинку зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_7, 1998 р. народження, в зв'язку з чим державний виконавець запитав орган опіки та піклування попередню згоду на відчуження будинку. (а.с. 10)

Листом від 22 січня 2013 р. орган опіки та піклування відмовив в надані дозволу на реалізацію будинку, в зв'язку з тим, що це призведе до звуження обсягу існуючих житлових прав та порушення охоронюваних законом інтересів неповнолітньої ОСОБА_7 (а.с. 11)

У відповідності зі ст. 40 ч.1, 2 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей; виселення проводиться у порядку, встановленому законом; після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги; якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя, або в інший погоджений сторонами строк.

Позивач надав суду вимогу про виселення від 19 січня 2015 р., адресовану відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, в якій запропонував їм добровільно звільнити спірний будинок у 30-денний строк. (а.с. 12)

Згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказана вимога направлена ОСОБА_2, а отримана ОСОБА_5, про що в судовому засіданні повідомили відповідачі. (а.с. 13)

Відповіддю від 30 січня 2015 р. ОСОБА_5 повідомила позивача про відмову виконати вимогу про виселення з будинку. (а.с. 14-15)

У відповідності зі ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні позивачі не надали суду жодного доказу того, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 отримали вимогу про виселення від 19 січня 2015 р. Проте відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та діючий в інтересах ОСОБА_6 представник Железняк А.В. в судовому засіданні заявили, що вказану вимогу вони не отримали. Крім того, відповідач ОСОБА_2 суду заявив, що в період з 14 січня до 17 лютого 2015 р. знаходився на лікуванні, що підтверджено довідкою лікувального закладу (а.с. )

При таких обставинах суд вважає, що позивачем порушено порядок позасудового врегулювання виселення відповідачів із спірного будинку, передбачений ст. 40 ч. 2 Закону України «Про іпотеку», тому позовні вимоги щодо виселення відповідачів зі спірного будинку є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Визнати такими, що відповідають вимогам ст. 40 ч. 2 Закону України «Про іпотеку», дії позивача з направлення відповідачам вимоги про виселення від 19 січня 2015 р., суд не може, оскільки вказана вимога хоча й адресована всім відповідачам, але направлена лише ОСОБА_2, а отримана ОСОБА_5 (а.с. 13) Той факт, що відповідачі мешкають за однією адресою, не впливає на висновок суду, оскільки в судовому засіданні представник ОСОБА_5 заявив, що вимогу отримала лише вона, а відповідач ОСОБА_2 того часу знаходився на лікуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40 ч.1, 2 Закону України «Про іпотеку», ст. 60, 213-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

У задоволені позову Кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про усунення перешкод у звернені стягнення на іпотечне майно шляхом виселення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в Апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А.Фунжий