Справа № 344/9105/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2452/2015
Головуючий у 1 інстанції Бородовський С. О.
Суддя-доповідач Беркій О.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Беркій О.Ю.,

суддів: Пнівчук О.В., Василишин Л.В.,

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ТзОВ «Маркс.Капітал» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 01 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року ТзОВ «Маркс.Капітал» звернулося в суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Свої вимоги обґрунтувало тим, що 30 листопада 2012 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Постановою Івано-Франківського міського суду від 28 грудня 2012 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

08 липня 2013 ПрАТ «Страхова компанія «Статус» виплатило ТзОВ «Група Агропродінвест» страхове відшкодування в рахунок ремонту пошкодженого автомобіля у розмірі 3 847,15 грн., а на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу від 28 квітня 2014 року право зворотної вимоги до винної особи перейшло до ТзОВ «Маркс.Капітал».

Посилаючись на те, що ОСОБА_2 не повідомив ПрАТ «Страхова компанія «Статус» про настання дорожньо-транспортної пригоди, а сума витрат, понесених на виконання зобов'язання про відшкодування шкоди повинна стягуватися за регресною вимогою з винної в дорожньо-транспортній пригоді особи, ТзОВ «Маркс.Капітал» просило стягнути з відповідача на відшкодування шкоди в порядку регресу кошти в розмірі 3 847,15 грн.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01 жовтня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Маркс.Капітал» 3 847,15 грн. збитків в порядку регресу та 243,6 грн. витрат на сплату судового збору.

В апеляційній скарзі на дане рішення ОСОБА_2 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи і на порушення норм матеріального права.

Зазначає, що страховий випадок мав місце 30 листопада 2012 року (в п'ятницю), а останнім днем повідомлення страховика про настання страхового випадку, згідно статтей 252, 253, 254 ЦК України було 03 грудня 2012 року (понеділок).

Вказує, що після ДТП йому була надана перша медична допомога лікарями карети швидкої медичної допомоги Калинівської центральної районної лікарні Вінницької області. На наступний день він повторно звернувся за медичною допомогою до вказаного закладу, де його було оглянуто та направлено у рентген кабінет. За медичною допомогою він також звертався 03 грудня 2012 року і знаходився на амбулаторному лікуванні до 18 грудня 2012 року включно. Стверджує, що у ДТП отримав тілесне ушкодження у вигляді забою м'яких тканин лівого колінного суглобу, яке виражалося у локальному болі, що посилювалося при згинанні-розгинанні, також дана травма не давала йому повноцінно пересуватися.

А тому його стан після ДТП відноситься до обставин, які вказують на неможливість вчасно повідомити страховика про страховий випадок, оскільки він перебував на лікуванні протягом 18 днів, з 30 листопада 2012 року до 18 грудня 2012 року включно.

Крім того, пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено двох суб'єктів, на яких розповсюджується дія цієї норми, а саме: водія транспортного засобу, який причетний до ДТП та страховика, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому вони мають бути взаємопов'язані страховим договором.

А оскільки, згідно страхового полісу № АВ/3747009 від 28 серпня 2012 року на день страхового випадку страхувальником виступав ПрАТ «Райз-Максимко», а страховиком ПрАТ «Страхова компанія «Статус», тому він не є суб'єктом за вищезазначеною нормою, так як відсутній будь-який юридичний зв'язок між ним та страховиком, а отже і немає обов'язків.

Також судом не було враховано, що страховика повідомлено про подію 30 листопада 2012 року письмовою заявою страхувальника. В свою чергу ним, 30 листопада 2012 року про страховий випадок було повідомлено страховика за телефоном, який був указаний на стікері та виданий страхувальнику після укладання страхового договору.

У зв'язку з вищенаведеним, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав з вищенаведених підстав.

Представник ТзОВ «Маркс.Капітал» в судове засідання не з'явився, направив суду письмове заперечення на апеляційну скаргу, у якому просить справу слухати у його відсутності.

Вислухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи позов та стягуючи з винної в дорожньо-транспортній пригоді особи збитки в порядку регресу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач не повідомив страховика про настання страхового висновку, то виплачене страховиком потерпілій особі страхове відшкодування підлягає стягненню з відповідача.

Проте, такий висновок суду першої інстанції є невірним.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2012 року на автодорозі Житомир-Могилів-Подільський 92 км + 500 м сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ-210990-20, номерний знак НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2 та належного ТзОВ «Група Агропродінвест» транспортного засобу МАЗ 544008, номерний знак НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_3, унаслідок чого автомобіль МАЗ 544008 отримав механічні пошкодження.

Згідно наказу №198 ТзОВ «Вінницький комбінат хлібопродуктів №2» від 20 вересня 2011 року, транспортний засіб марки МАЗ 544008, номерний знак НОМЕР_4 було закріплено за ОСОБА_3

Постановою Івано-Франківського міського суду від 28 грудня 2012 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що транспортний засіб ВАЗ-210990-20, номерний знак НОМЕР_3 було застраховано 27 серпня 2012 року відповідно до полісу №АВ/3747009 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «Страхова компанія «Статус», де страхувальником виступав ПрАТ «Райз-Максимко».

30 січня 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «Статус» було отримано повідомлення від потерпілої особи про настання дорожньо-транспортної пригоди.

24 квітня 2013 року власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування.

08 липня 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «Статус» було здійснено страхову виплату власнику транспортного засобу МАЗ 544008 - ТзОВ «Група Агропродінвест» в сумі 3 847,15 грн.

Докази звернення ОСОБА_2 з повідомленням про настання страхового випадку до страховика в матеріалах справи відсутні.

Згідно договору про надання фінансових послуг факторингу № 4/28-04/2014 від 28 квітня 2014 року ПрАТ «Страхова компанія «Статус» передала ТзОВ «Маркс.Капітал» усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що перейшли до ПрАТ «Страхова компанія «Статус», як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування (регресна вимога), зокрема, згідно Додатку №1 до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача ОСОБА_2

Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Із внесенням Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у статтю 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

Встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, про що ОСОБА_3 була видана довідка УДАІ УМВС м. Вінниці про отримання автомобілем механічних пошкоджень, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності, згідно страхового акту страховика повідомлено про подію 30 листопада 2012 року письмовою заявою страхувальника, по заяві представника страхової компанії проводилося експертне автотоварознавче дослідження пошкодженого транспортного засобу, а 08 липня 2013 року ПрАТ «Страхова компанія «Статус» добровільно було сплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу.

Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-284 цс 15 від 16 вересня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Враховуючи, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, рішення суду першої інстанції підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України з ТзОВ «Маркс.Капітал» на користь ОСОБА_2 слід стягнути оплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 267,96 грн., який підлягав до оплати при подачі апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 01 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові ТзОВ «Маркс.Капітал» до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - відмовити.

Стягнути з ТзОВ «Маркс.Капітал» на користь ОСОБА_2 267,96 грн. сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання ним законної сили.

Головуюча О.Ю. Беркій

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Василишин