У Х В А Л А

16 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Сімоненко В.М.,
Яреми А.Г.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська юридична компанія» про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2015 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська юридична компанія» до ОСОБА_4, страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», приватного підприємства «Смартком» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська юридична компанія» (далі ТОВ «Одеська юридична компанія») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (далі СТзДВ «Гарантія»), приватного підприємства «Смартком» (далі ПП «Смартком») про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди.

Зазначало, що 30 серпня 2013 року з вини ОСОБА_4, який керував автомобілем «Міцубісі Галант», сталася ДТП, у результаті якої було пошкоджено автомобіль «Мерседес», під керуванням ОСОБА_5 Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у СТзДВ «Гарантія», яку ОСОБА_5 повідомив про настання страхового випадку та надав відповідні документи для виплати страхового відшкодування.

6 березня 2014 року ОСОБА_5 за договором відступлення права вимоги (цесії) передав ТОВ «Одеська юридична компанія» право вимоги від боржника належного виконання зобов'язань про відшкодування шкоди, заподіяної йому внаслідок ДТП.

Крім того, позивач уклав договір поруки № 1ю з ПП «Смартком», за умовами якого поручитель поручився перед позивачем за виконання обов'язку СТзДВ «Гарантія» щодо виконання усіх його зобов'язань за договором. У разі порушення боржником обов'язку за основним зобов'язанням обсяг відповідальності поручителя перед кредитором становить 10 грн.

На підставі викладеного просило стягнути: з СТзДВ «Гарантія» на 25 783 грн 60 коп. страхового відшкодування, 133 грн 50 коп. пені; а з ОСОБА_4 - 28 358 грн 80 коп. майнової шкоди та 1 тис. грн франшизи; з ПП «Смартком» - 10 грн; з СТзДВ «Гарантія» і ОСОБА_4 солідарно 500 грн витрат, пов'язаних із евакуацією автомобіля, 1 200 грн витрат на проведення звіту, 2 923 грн 20 коп. витрат на правову допомогу та 542 грн 76 коп. судового збору.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2014 року позов задоволено частково: стягнуто з СТзДВ «Гарантія» на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» 25 783 грн 60 коп. страхового відшкодування та 133 грн 50 коп. пені; стягнуто солідарно із ОСОБА_4 та СТзДВ «Гарантія» на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» 500 грн витрат, пов'язаних із евакуацією автомобіля та 1 200 грн витрат на проведення звіту; стягнуто з ПП «Смартком» на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» 10 грн; стягнуто з ОСОБА_4 та СТзДВ «Гарантія» на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» по 138 грн 14 коп. з кожного судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2014 року вказане рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення витрат на правову допомогу скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення: стягнуто з ОСОБА_4 та СТзДВ «Гарантія» на користь ТОВ «Одеська юридична компанія» в рівних частках витрати на правову допомогу в сумі 2 923 грн 20 коп. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2015 року касаційну скаргу ТОВ «Одеська юридична компанія» відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2014 року в не скасованій частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2014 року залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судового рішення ТОВ «Одеська юридична компанія» порушує питання про скасування постановленої ухвали суду касаційної інстанції та направлення справи на новий касаційний розгляд з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 1194 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ТОВ «Одеська юридична компанія» посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2013 року.

ТОВ «Одеська юридична компанія» вказує на те, що правові висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про застосування зазначених норм матеріального права, у справі, рішення в якій переглядається, не є однаковими з висновками, зробленими судом касаційної інстанції в наданому для прикладу судовому рішенні.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2013 року, на яку посилається заявник як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, судами розглянуто позовні вимоги щодо відшкодування майнової шкоди в порядку регресу, в той час як в справі, про перегляд якої подано заяву, розглянуто позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, пред'явлені до винної особи та страховика.

Отже, у справах наявні різні предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та наявні різні фактичні обставини, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ТОВ «Одеська юридична компанія» обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська юридична компанія» до ОСОБА_4, страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія», приватного підприємства «Смартком» про стягнення страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Судді:Н.П. Лященко
В.М. Сімоненко
А.Г. Ярема