Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2015 Справа №607/8075/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

народних засідателів Криворучка М.О., Кіцану А.Л.,

за участі секретаря судового засідання Рихліцької О.А.,

з участю:

прокурора Нюня А.Л.

представника психіатричного закладу, лікаря психіатра Вакуленко Л.Ю.,

представника органу опіки і піклування Петрика Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Вакуленко Любові Юріївни про проведення психіатричного огляду ОСОБА_3 у примусовому порядку, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник лікар-психіатр Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Вакуленко Л.Ю. звернулася до суду з заявою про проведення психіатричного огляду ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в примусовому порядку, покликаючись на те, що, що є достатні підстави для обґрунтованого припущення про наявність у ОСОБА_3 тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Дане припущення ґрунтується на інформації з листа начальника Тернопільського МВ УМВС України Гукалюка П.М.

У судовому засіданні лікар Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Вакуленко Л.Ю. заяву підтримала з викладених у ній мотивів та просила її задовольнити. Пояснила, що особисто приходила до ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1. Однак ОСОБА_3 їй двері не відчинила, спілкувалася з нею через зачинені двері. При цьому ОСОБА_3 повідомила, що вона психічно здорова і ніякий огляд їй не потрібен. Відповіді на запитання ОСОБА_3 надавала чітко, зрозуміло і адекватно. Однак у 1985 році ОСОБА_3 лікувалася в психіатричному закладі, що може свідчити про ремісію хвороби, тому на даний час слід примусово провести їй огляд.

ОСОБА_3 та її законний представник в судове засідання не з'явилися.

Прокурор прокуратури міста Тернополя Нюня А.Л. в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, пояснив, що конфлікті ситуації між ОСОБА_3 і її сусідами не можуть бути підтвердженням психічних розладів у неї. За наслідком розгляду звернення ОСОБА_6 до Тернопільського МВ УМВС України, не встановлено у діях ОСОБА_3 складу адміністративного чи кримінального правопорушення, тому припущення, що вона може бути суспільно-небезпечною, не ґрунтується на вимогах закону, підстав для її примусового огляду немає.

Представник Управління соціальної політики Тернопільської міської ради - Петрик Ю.В. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив та пояснив, що згідний з думкою прокурора.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши матеріали справи вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи із таких міркувань.

Як слідує з обставин, викладених у заяві про проведення психіатричного огляду ОСОБА_3 у примусовому порядку, вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Висновком комісії лікарів-психіатрів амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на диспансерному обліку в амбулаторно-поліклінічному відділенні Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні на даний час не перебуває. У 1985 році лікувалая в психіатричному закладі з приводу діагнозу: Параноїдний синдром ймовірно ендогенної етіології.

Згідно з даними листа начальника Тернопільського МВ УМВС України Гукалюка П.М., своєю неадекватною поведінкою ОСОБА_3 порушує громадський порядок та спокій громадян.

Як слідує з висновку дільничного інспектора міліції про результати розгляду звернення ОСОБА_6 від 07 квітня 2015 року, 02 квітня 2015 року ОСОБА_3 вчинила конфлікт, на коридорі в ході якого застосовувала ненормативну лексику, погрожувала, створювала шум, стукала у двері різних квартир.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу" психіатричний огляд особи проводиться лікарем-психіатром у примусовому порядку за рішенням суду у випадках, коли одержані відомості дають достатні підстави для обгрунтованого припущення про наявність у особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Виходячи з матеріалів заяви, зокрема висновку комісії лікарів-психіатрів амбулаторно-поліклінічного відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, листа начальника Тернопільського МВ УМВС України Гукалюка П.М. №6426 та висновку дільничного інспектора міліції про результати розгляду звернення ОСОБА_6 від 07 квітня 2015 року, таких обставин судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 281 Цивільного процесуального кодексу України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, щодо якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Як пояснила в судовому засіданні лікар-психіатр Вакуленко Л.Ю. вбачається, що забезпечити явку ОСОБА_3 вона не може, про законного представника їй нічого не відомо.

З метою забезпечення явки до суду ОСОБА_3, судом вжито заходи щодо її повідомлення, а саме надіслано їй судову повістку, яку вона отримала особисто 25 травня 2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно зі ч. 4 ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» судові справи щодо надання психіатричної допомоги в примусовому порядку розглядаються в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй такої допомоги. Участь при розгляді цих справ прокурора, лікаря-психіатра чи представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника осіб, щодо яких розглядаються питання, пов'язані з наданням їм психіатричної допомоги, є обов'язковою.

Відсутність в судовому засіданні ОСОБА_3 та її законних представників унеможливлює суд дійти до обгрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Також як слідує з висновку дільничного інспектора міліції про результати розгляду звернення ОСОБА_6 від 07 квітня 2015 року, у діях ОСОБА_3 не встановлено складу адміністративного чи кримінального правопорушення, тому припущення, що вона може бути суспільно-небезпечною, не ґрунтується на вимогах закону.

Як слідує з пояснень лікаря Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Вакуленко Л.Ю., при особисті розмові з нею ОСОБА_3 поводила себе адекватно, відповіді на запитання давала чітко та зрозуміло, що також не може свідчити про те, що ОСОБА_3 виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

Також суд не може взяти до уваги ту обставину, що ОСОБА_3 у квітні 1985 року лікувалася з приводу психічного захворювання, оскільки ці події мали місце більше тридцяти років тому, а більше відомостей про те, що ОСОБА_3 в подальшому продовжувала виявляти ознаки психічних розладів, у матеріалах справи відсутні.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, суд не знаходить достатніх підстав на обґрунтування обставин, передбачених ст. 11 Закону України "Про психіатричну допомогу", які є підставою проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 11, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215, 223, 234, 279 - 282, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви лікаря-психіатра Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні Вакуленко Любові Юріївни про проведення психіатричного огляду ОСОБА_3 у примусовому порядку - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча підпис

Народні засідателі