АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-ц/796/5065/2015 Головуючий у І інстанції - Савлук Т.В.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в Апеляційному суді міста Києва цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Товариство зазначало, що 07 вересня 2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно умов якого Банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 69 923,22 грн. строком до 05 серпня 2014 року зі сплатою відсотків в розмірі 1,34% за місяць у період сплати з «10» по «15» числа кожного місяця, а позичальник зобов'язувався повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом та комісії на умовах і в строки, встановлені даним договором, й виконати свої обов'язки за даним договором в повному обсязі. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 02 грудня 2010 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь Банку 46 543,35 грн. за кредитним договором. Однак тривале порушення відповідачем договірних зобов'язань та невиконання рішення суду, спонукало позивача отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна. На підставі рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 23 липня 2012 року звернуто стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2 Зазначений автомобіль в подальшому було реалізовано, а отримані кошти в сумі 34 500,00 грн. поступили на погашення заборгованості за кредитом. Однак зазначених коштів недостатньо для погашення кредитної заборгованості, яка станом на 28 жовтня 2014 року склала 154 422,03 грн., добровільно погасити борг відповідач відмовляється, тому позивач вимушений був звернутися з цим позовом до суду.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення у повному обсязі позовних вимог Банку.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом встановлено, що 07 вересня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", та ОСОБА_2 укладено кредитний договір за №К2Н4АU01170134, згідно умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 69 923,22 грн. на строк до 05 серпня 2014 року зі сплатою відсотків в розмірі 1,34 % за місяць з періодом сплати з " 10" по " 15" числа кожного місяця, а позичальник зобов'язувався повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісію на умовах та в строки, встановлені договором, і виконати свої обов'язки за даним договором в повному обсязі. (а.с.9-10)

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 07 вересня 2007 року між ЗАТ комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ комерційний банк "Приватбанк", та ОСОБА_3 укладено Договір поруки.

Одночасно, 07 вересня 2007 року між ЗАТ комерційний банк "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ комерційний банк "Приватбанк", та ОСОБА_2 укладено Договір застави рухомого майна (далі по тексту - Договір застави), предметом застави за цим Договором є автомобіль DAEWOO LANOS, 2007 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2 (а.с.11-12)

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Банк звернувся до суду за захистом своїх прав, і з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №К2Н4АU01170134 від 07 вересня 2007 року у розмірі 154 422,03 грн.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що рішенням Дніпровським районним судом міста Києва від 02 грудня 2010 року, в межах розгляду цивільної справи №2-3774/1-10, ухвалено рішення, яким позов ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на майно задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 46543 грн. 35 коп. та судові витрати: судовий збір в розмірі 465 грн. 43 коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. В задоволенні інших вимог відмовлено. (а.с.43-44)

Заочним Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2012 року, по цивільній справі №2/0417/5302/2012, позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2 про звернення стягнення задоволено частково. Звернуто стягнення на рухоме майно за договором застави рухомого майна, а саме: автомобіль DAEWOO, модель LANOS 1.5., рік випуску 2007, тип ТЗ, легковий седан, № кузов/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 для задоволення грошових вимог ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" за кредитним договором №К2Н4АU01170134 від 07 вересня 2007 року в розмірі 125 152, 70 грн. та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" судовий збір у розмірі 251 грн.53 коп., в решті позовних вимог відмовлено. (а.с.41)

Під час розгляду справи позивачем було подано суду заяву про зменшення позовних вимог, заявлених до ОСОБА_4, в якій Товариство просило стягнути з відповідача заборгованість в сумі 154 422 грн. 03 коп. з урахуванням коштів в сумі 34 500 грн., що надійшли на рахунок Банку від продажу предмета застави.

Судом першої інстанції в судовому засіданні від 13.01.2015 р. було запропоновано представнику позивача надати відповідний розрахунок залишку заборгованості за кредитом.

Як видно із наданого Банком розрахунку заборгованості за договором кредиту, укладеним між сторонами, позивач вказав загальну суму заборгованості за кредитом за період з 01.09.2010 р. по 19.01.20015 р. за мінусом суми за кредитом, що задоволена рішенням суду (а.с.76-78), не конкретизувавши суми непогашених кредитних зобов'язань ( тіла кредиту, відсотків, комісії, штрафів, пені), період утворення залишку заборгованості.

Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів, що достовірно підтверджують остаточну суму заборгованості за кредитом з урахуванням коштів, отриманих від реалізації заставленого майна на загальну суму 34500,00 грн., із зазначенням конкретних непогашених кредитних зобов'язань (погашення тіла кредиту, відсотків, комісії, штрафів, пені), період утворення заборгованості, що залишилася непогашеною. Вказані обставини позбавляють можливості суд надати належну оцінку вимогам позивача та правильно визначити залишок боргу за кредитом, заборгованість по процентах та комісії за користування кредитом, й пеню за несвоєчасне виконання зобов»язань по кредитному договору з урахуванням суми коштів, отриманих від реалізації автомобіля, а відповідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи убачається, що судом неодноразово оголошувались перерви в судових засіданнях для надання представником Банку необхідних доказів та розрахунку заборгованості за кредитом, однак за час, наданий судом, представники позивача не виконали вимоги суду щодо надання доказів по справі в частині надання достовірних даних про розмір заборгованості, яка виникла у відповідача, її період з урахуванням попередньо винесених судових рішень, якими задоволено вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставлене майно.

Такі докази не були надані і суду апеляційної інстанції, представник позивача, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, двічі не з»явився до апеляційного суду.

Суд першої інстанції повно та всебічно з»ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку й прийшов до правильного висновку про недоведеність позову ПАТ КБ "Приватбанк", обґрунтовано відмовивши в задоволенні позовних вимог Товариства.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 05 лютого 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді