Справа №588/517/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1255/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

25 червня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Околота Г. М.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 21 травня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 21 травня 2015 року прийнято відмову ОСОБА_4 від позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення 1400 грн. витрат, понесених на евакуацію транспортного засобу та про стягнення з нього пропорційно понесених позивачем судових витрат.

Закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» про стягнення 1400 грн. витрат, понесених на евакуацію транспортного засобу та про стягнення з нього пропорційно понесених позивачем судових витрат.

Вказану ухвалу суду відповідач ОСОБА_3 оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі він, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати як незаконну.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що внаслідок того, що суд прийняв відмову від частини позовних вимог ОСОБА_4 і закрив провадження в цій частині щодо відшкодування витрат за евакуацію автомобіля за рахунок відповідача ОСОБА_5 «Просто-страхування», тому вказана вимога має бути вирішена за рахунок відповідача ОСОБА_3, що на думку останнього є помилковим, так як вказані витрати по закону повинні стягуватись із страховика.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до статті 31 ЦПК України сторони мають рівні процесуальні права і обов'язки.

Крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач пред'явити зустрічний позов.

Згідно з ч.ч.1 3 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Також, як передбачено п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Крім того, Пленум Верховного Суду України у п.24 Постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2 розяснив, що при відмові позивача від позову суд лише перевіряє повноваження на такі дії його представника, якщо він бере участь у справі та висловив такий намір. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. До ухвалення судового рішення щодо кожної із зазначених процесуальних дій суд роз'яснює сторонам їх наслідки.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що відмова позивача від позову це одностороннє вільне волевиявлення позивача, спрямоване на відмову від судового захисту своєї вимоги і на закриття порушеного позивачем процесу.

Відмовитися від позову може тільки позивач або його уповноважений представник.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив стягнути з останнього на свою користь матеріальну шкоду в сумі 17417,58 грн., витрати, повязані з евакуацією автомобіля в сумі 1400 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн., а також відшкодувати судові витрати, повязані з розглядом даної справи.

В подальшому, заявою від 05 травня 2015 року позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд стягнути саме з Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» на свою користь витрати, повязані з евакуацією транспортного засобу в сумі 1400 грн., а з ОСОБА_3 стягнути на свою користь матеріальну шкоду (збитки), заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді в сумі 17417,58 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн., а також стягнути з обох відповідачів на свою користь витрати, повязані з розглядом даної справи (а.с.8-14, 15-21).

Однак, заявою від 21 травня 2015 року ОСОБА_4 уточнив свої позовні вимоги і просив суд стягнути одноособово з ОСОБА_3 завдану йому шкоду, а саме: витрати, повязані з евакуацією транспортного засобу в сумі 1400 грн., матеріальну шкоду (збитки), заподіяну внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді в сумі 17417,58 грн., моральну шкоду в сумі 10000 грн., а також витрати, повязані з розглядом даної справи (а.с.22-28).

Таким чином, позивач ОСОБА_4, подавши підписану особисто ним заяву про уточнення позовних вимог, реалізував надане йому цивільним процесуальним законодавством право на відмову від позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» в частині стягнення витрат, повязаних з евакуацією транспортного засобу в сумі 1400 грн., у звязку з чим висновок суду першої інстанції про прийняття такої відмови і закриття провадження у цій частині позовних вимог відповідає вимогам законодавства, так як прийняте судом стосовно цього судове рішення позивач не оскаржив.

Інші доводи апеляційної скарги, в тому числі і про те, що витрати на евакуацію автомобіля відносяться до шкоди, повязаної з пошкодженням транспортного засобу, тому повинні відшкодовуватись ОСОБА_5 «Просто-страхування», як страховиком, висновків місцевого суду також не спростовують і не містять таких посилань, які б слугували підставою для зміни чи скасування ухвали суду, враховуючи, що позивач письмовою заявою від 19 червня 2015 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає відхиленню, отже, ухвалу місцевого суду від 21 травня 2015 року в даній справі необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 314 ч.1 п.4, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 21 травня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -