Справа № 265/6876/14-ц
Провадження № 4-с/265/37/15
У Х В А Л А

18 листопада 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

при секретарі Федоровій А.С.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника зацікавленої особи ОСОБА_3,розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС Маріупольського міського управління юстиції,

У Х В А Л И В:

03 вересня 2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державних виконавців Орджонікідзнвського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції в Донецької області, в якій просив визнати неправомірними дії державних виконавців Денисової І.М., щодо винесення постанови про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження від 20.07.2015 року та ОСОБА_3 щодо винесення постанови про розшук майна боржника від 12.08.2015 року. В обґрунтування скарги посилався на те, що Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя від 27.11.2014 року, задоволені позовні вимоги ОСОБА_4, про стягнення грошових коштів за договором позики та стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 25 250 гривень. Після ухвалення рішення він одразу сплатив борг ОСОБА_4 Однак, в серпні 2015 року у нього з пенсії почали утримувати грошові кошти на погашення боргу за рішенням суду, який він добровільно та своєчасно сплатив. Тільки 25.08.2015 року він поштою отримав дві постанови Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.07.2015 року та про розшук майна боржника від 12.08.2015 року. Вважає дії державних виконавців неправомірними, оскільки він не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження та взагалі не знав про наявність виконавчого провадження, так як борг погасив після ухвалення рішення суду добровільно та своєчасно. Державні виконавці, які винесли оскаржувані постанови, вказані обставини не перевірили та в порушення закону не проінформували його про наявність постанови про стягнення з нього не тільки суми основного боргу, а і виконавчого збору в розмірі 10% від суми боргу. Вважає, що оскаржувані постанови державних виконавців Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та підлягають скасуванню.

Представник заявника ОСОБА_2, діючий на підставі договору про надання правової допомоги, у судовому засідання скаргу заявника підтримав, просив її задовольнити та пояснив, що стягував по виконавчому провадженню ОСОБА_4 є донькою боржника та заявника по скарзі ОСОБА_1, який дійсно позичав у доньки гроші та за рішенням суду з нього, на користь ОСОБА_4 стягнуто по договору позики грошові кошти в сумі 25 250 гривень. Після ухвалення рішення суду, вони з донькою намагалися укласти мирову угоду, згідно з якою ОСОБА_1, в рахунок погашення боргу, передав би ОСОБА_4 у власність, належну йому квартиру, а ОСОБА_4 зобовязалась компенсувати батькові різницю між вартістю квартири та боргом. Але мирову угоду не було визнано судом, тому його довіритель пере позичив гроші та повністю сплатив борг ОСОБА_4. З боку державних виконавців Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції вказані обставини не були перевірені та в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» прийняті процесуальні рішення про арешт майна боржника та про розшук його майна. Його довіритель не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження та не був повідомлений про стягнення з нього виконавчого збору, борг за рішенням суду сплатив своєчасно, тому дії державних виконавців по винесенню оскаржуваних постанов є неправомірними.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні, свою скаргу підтримав, просив її задовольнити, підтвердив обставини викладені його представником, додатково пояснив, що про наявність виконавчого провадження йому не було відомодо тих пір, поки з його пенсії не почали утримувати кошти в рахунок боргу за рішенням суду, з донькою він розрахувався після ухвалення рішення суду, пере позичивши кошти у третіх осіб, після чого вони з донькою намагалися укласти мирову угоду, з метою щоб він міг розрахуватися за інший борг, але мирову угоду не затвердив суд. Підписуючи заяву про затвердження мирової угоди вже після сплати боргу ОСОБА_4 він, в силу похилого віку, не розумів, що відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа виданого на підставі рішення суду, яке він на цей час фактично виконав. Жодного процесуального документа, повідомлень, повісток, по виконавчому провадженню він не отримував, окрім оскаржуваних постанов. Вказані постанови отримав на при кінці серпня 2015 року, після чого донька одразу ж звернулась до державного виконавця та написала заяву про погашення боргу та закриття виконавчого провадження, але виконавче провадження не закрито в звязку з наявністю боргу по виконавчому збору.

Державний виконавець Хара О.В. у судовому засіданні пояснила, що в Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист, виданий 15.01.2015 року Орджонікідзевським районним судом місті Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми боргу за договором позики в розмірі 25000 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 250 гривень, а всього 25250 гривень. Постанову про відкриття виконавчого провадження було винесено 06.02.2015 року, копії постанов було направлено сторонам простою кореспонденцією. 13.02.2015 року від сторін виконавчого провадження на адресу Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції надійшла заява про укладення між ними мирової угоди, на що 23.02.2015 року боржнику та стягувану письмово було запропоновано звернутися до суду для затвердження вказаної мирової угоди. В подальшому ніякої інформації про затвердження судом мирової угоди між сторонами виконавчого провадження до Орджонікідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполя не надходило. В звязку з чим 16.07.2015 року до бухгалтерії УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя було надіслано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника. 20.07.2015 року винесено постанову про арешт майна божника та заборону про його відчуження. 25.08.2015 року від стягувача ОСОБА_4 надійшла заява про сплату боргу боржником ОСОБА_1 в розмірі 25250 гривень. На підставі заяви ОСОБА_4 до УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя було надіслано лист щодо припинення стягнення суми боргу у розмірі 25250 гривень, але з подальшим стягненням витрат та виконавчого збору. На теперішній час виконавчий збір та витрати не сплачено, після утримання з пенсії Боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в повному обсязі, вказане виконавче провадження буде закінчено згідно з п.8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» , у звязку з фактичним повним виконанням, арешт накладений на майно боржника знімається. Вважає, що арешт на майно яке належить ОСОБА_1 накладено правомірно. Також державний виконавець пояснила, що 13.02.2015 року нею по вказаному виконавчому провадженню, було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 2525 гривень, про яке боржник не повідомлявся, оскільки це не передбачено законом.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона позичила батькові гроші в сумі 25000 гривень. За рішенням суду з батька було стягнуто борг в зазначеній сумі, виконавчий лист вона отримала в суді та написала заяву про примусове виконання рішення суду в виконавчу службу. Але 10 лютого 2105 року батько повністю сплатив їй борг. У звязку з тим, що батько пере позичив кошти на сплату їй боргу, вона запропонувала йому укласти мирову угоду, але її на затвердив суд. Після сплати батьком суми боргу вона зверталася до державного виконавця та повідомляла про сплату боргу, але в серпні 2015 року з пенсії батька почали утримувати грошові кошти в рахунок боргу, після чого вона письмово звернулася до державного виконавця з заявою про припинення виконавчого провадження. Жодного процесуального документа, листів, повідомлень, тощо, від державного виконавця вона не отримувала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти.

На примусовому виконанні в Орджонікідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполя Донецької області знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 15.01.2015 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_1А на користь ОСОБА_5 суми боргу за договором позики в розмірі 25000,00 гривень, витрат по сплаті судового збору в розмірі 250,00 гривень, а всього 252500 гривень.

06 лютого за заявою стягувача ОСОБА_4, про примусово виконання виконавчого листа, який був виданий 15 січня 2015 року державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполя Донецької області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, в якій боржнику було запропоновано добровільно виконати вимоги виконавчого документу в строк до семи днів з моменту винесення постанови та попереджено, що в разі невиконання рішення в наданий строк його виконання буде здійснено в примусовому порядку зі стягненням виконавчого збору та витрат, повязаних з проведенням виконавчих дій.

Зазначена постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена сторонам простою кореспонденцією, про що свідчить запис реєстрації в книзі вихідної кореспонденції від 06.02.2015 року.

13.02.2015 року постановою державного виконавця Орджонінкідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполя стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір в розмірі 2525,0 гривень. Зазначена постанова не була надіслана боржнику, про що державний виконавець в судовому засіданні не заперечувала.

В цей же день 13.02.2015 року на адресу Орджонінкідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполя надійшла заява за підписом сторін виконавчого провадження про затвердження мирової угоди та припинення виконавчого провадження.

23.02.2015 року за № 398/3.3-16, на вказану заявуна адресу стягувача ОСОБА_4 за підписом начальника Орджонінкідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполя було направлено лист в якому запропоновану стягувачу звернутися до суду для затвердження мирової угоди. Відомостей про направлення зазначеного листа боржнику суду не надано.

Згідно актів державного виконавця від 27 березня 2015 року та 27 червня 2015 року, державним виконавцем було здійснено вихід за адресою боржника, для перевірки його майнового стану, двері ніхто не відкрив, залишено повістку. При цьому в актах державного виконавця не зазначено за якою адресою було здійснене вихід державного виконавця, відсутні і відомості про понятих.

Скаржник ОСОБА_6 заперечував про наявність повісток за своєю адресою та ставив під сумнів вихід державного виконавця за адресою його проживання, оскільки є пенсіонером та завжди буває вдома.

20.07.2015 року державним виконавцемОрджонінкідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполя ОСОБА_7, в звязку з тим, що боржник ОСОБА_6 не виконав виконавчий документ в добровільному порядку, винесено постанову про арешт майна божника та заборону про його відчуження.

12.08.2015 року державним виконавцемОрджонінкідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполя ОСОБА_3 винесено постанову про розшук майна боржника ОСОБА_1

26.08.2015 року на адресу Орджонінкдзевського ВДВС міста Маріуполя надійшло заява від стягувача ОСОБА_5 про погашення боргу по виконавчому листу виданого 15.01.2015 року.

Вивчивши матеріали виконавчого провадження суд прийшов до висновку про неналежне повідомлення боржника ОСОБА_1 про винесення процесуальних документів по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа, виданого 15.01.2015 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, про стягнення з ОСОБА_1А на користь ОСОБА_5 суми боргу за договором позики в розмірі 25000,00 гривень, витрат по сплаті судового збору в розмірі 250,00 гривень, а всього 252500 гривень.

Так, згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження"державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Згідно з ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У разі якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 35 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Таким чином, державний виконавець, починаючи примусове виконання рішення, обов'язково повинен пересвідчитися: по-перше, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження; по-друге, чи здійснені ним дії, спрямовані на його добровільне виконання. Отже, обов'язок державного виконавця з'ясувати обставину отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження передує вчиненню будь-яких дій стосовно примусового виконання рішення.

Суд встановив, що в порушення вимог ст. 31 Закону"Про виконавче провадження», державні виконавціОрджонінкідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполя почали примусове виконання рішення суду від 27.11.2014 року, не пересвідчившись чи отримана боржником ОСОБА_1 копія постанови про відкриття виконавчого провадження та чи достатньо йому часу для здійснення всіх необхідних дій щодо добровільного виконання рішення. Такого висновку суд дійшов, оскільки постанова про відкриття виконавчого провадження не була направлена боржнику ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Аналізуючи ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов також висновку, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. Така ж позиція викладена в Постанові Верховного Суду України за №6-785 цс15 від 15.06.2015 року.

Не перевіривши належним чином чи виконане добровільне рішення суду боржником ОСОБА_1 державний виконавець Хара О.В. винесла постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 2250 гривень.

Системність порушень державного виконавцяОрджонінкідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполявиявилася і в тому, що, прийнявши 13.02.2015 року постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 2250 гривень, її не було направлено боржнику. Хоча згідно вимог ч.8 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», вказана постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Як встановлено судом, постанова державного виконавця Орджонінкідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполя ОСОБА_3 від 13.02.2015 року,про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору винесена до здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, а саме винесення постанови про накладення арешту на майно боржника від 20.07.2015 року та постанови про розшук майна боржника від 12.08.2105 року. Окрім того, боржником було виконано рішення суду щодо сплати боргу у повному обсязі 10 лютого 2015 року, тобто до спливу семиденного строку з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення. Суд також враховує, і те, що саме в день винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору з боржника на адресу державної виконавчої служби від сторін надійшла заява про затвердження мирової угоди. Лист державного виконавця з пропозицією звернутися до суду для затвердження мирової угоди між сторонами боржнику ОСОБА_8 направлено не було.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про безпідставне стягнення державним виконавцем Орджонінкідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполя ОСОБА_3 виконавчого збору з ОСОБА_1, про визнання неправомірними дії державного виконавця Орджонінкідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполя ОСОБА_7,щодо винесення постанови від 20.07.2015 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1 та заборону його відчуження, про визнання неправомірними дії державного виконавця Орджонінкідзевського відділу державної виконавчою служби міста Маріуполя ОСОБА_3 від 12.08.2015 року, щодо винесення постанови про розшук майна боржника.

Положеннями ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС Маріупольського міського управління юстиції - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_7 щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.07.2015 року ВП № 46378964 неправомірними.

Визнати дії державного виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо винесення постанови про розшук майна боржника від 12.08.2015 року ВП № 46378964 неправомірними.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.07.2015 року ВП № 46378964, винесену державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_7

Скасувати постанову про розшук майна боржника від 12.08.2015 року ВП № 46378964, винесену державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції ОСОБА_3

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в пяти денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя ________________ І.М. Міхєєва