Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №310/8103/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Троценко Т.А.
Провадження №22-ц/778/6388/15 Суддя-доповідач: Кримська О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючий Кримська О.М.,

Судді Дашковська А.В.,

Подліянова Г.С.,

При секретарі Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України в особі представника Ходякова Альберта Миколайовича на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2014 року у справі за позовом Криворізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 , треті особи Бердянська районна державна адміністрація, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію та повернення її законному користувачу,

В С Т А Н О В И Л А :
У липні 2013 року Криворізький прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України звернувся до суду в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що рішенням сесії Бердянської районної ради народних депутатів №7 від 28.12.2000 року земельна ділянка площею 2 802,06 га передана в постійне користування Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону, про що Бердянської районною радою 17.05.2001 року видано Державний акт серії ІІ-ЗП №001486.

Наказом Головнокомандуючого військ протиповітряної оборони Збройних сил України №75 від 05.11.2003 року військову частину НОМЕР_2 ліквідовано, її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_1 , якій передано казармено-житловий фонд та земельну ділянку ліквідованої військової частини НОМЕР_2 .

Розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації від 03 квітня 2009 року № 192 вказана земельна ділянка площею 2806,06 га незаконно вилучена із користування військової частини НОМЕР_1 та переведена до земель запасу Новопетрівської сільської ради Бердянського району.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 07 грудня 2010 року , залишеним без змін Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15 лютого 2011 року, задоволено позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03 квітня 2009 року № 192 «Про припинення військовій частині НОМЕР_3 права постійного користування земельною ділянкою».
Проте, під час розгляду справи у господарському суді головою Бердянської районної державної адміністрації видано розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області №386 від 30 червня 2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого сільського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають в запасі на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області (тобто земель військової частини НОМЕР_1 ).

Пунктом 2 вказаного розпорядження безоплатно передано у власність громадянам земельні ділянки, в тому числі рілля та пасовища для ведення окремого сільського господарства (землі запасу, якими є полігон військової частини НОМЕР_1 ), у тому числі ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку, площею 2,0000 га., вартістю 24 231,28 грн..

На виконання вказаного розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області Вертипорох О.М. отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №923560, про що вчинено запис до книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 18 від 05 серпня 2010 року про державну реєстрацію державного акта.

Посилаючись вказані обставини, просив суд: визнати недійсним державний акт серії ЯК №923560 на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, вартістю 24 231 грн. 28 коп., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, виданий ОСОБА_1 ; скасувати запис від 05 серпня 2010 року за №8 про державну реєстрацію державного акту серії ЯК №923560 на право власності земельної ділянки, виданого ОСОБА_1 , здійсненний в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі; повернути спірну земельну ділянку законному землекористувачеві військовій частині НОМЕР_1 .

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Міністерство оборони України в особі представника Ходякова А.М. подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, вирішити питання про судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 , треті особи Бердянська районна державна адміністрація, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області не з`явилися до апеляційного суду, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки) (а.с.163-169).

Від Бердянської районної держаної адміністрації Запорізької області надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в якій вказують про те, що військова частина НОМЕР_1 не є законним користувачем спірної земельної ділянки, ОСОБА_1 є законним власником земельної ділянки, просять скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Розглянути справу за відсутності їх представника ( а.с.170-173).

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 213ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що розпорядження органів місцевого самоврядування про передачу у власність відповідачеві спірної земельної ділянки є чинним, а тому передбачених законом підстав для визнання недійсним Державного акту про право власності на землю і повернення земельної ділянки військовій частині відсутні.

Проте таких висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому з ними не можна погодитися.

За положеннями ст. ст. 3, 31, 118, 119 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч.1 ст. 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України.

Згідно з ч.1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 14 Закону України «Про збройні сили України» передбачено, що земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління.

Відповідно до Законів України «Про оборону України» та «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» Міністерство оборони України є уповноваженим державою органом управління військовим майном.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням сесії Бердянської районної Ради народних депутатів від 28 грудня 2000 року № 7 Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону земельна ділянка, що розташована на території Новопетрівської сільської ради площею 2802,06 га, надана в постійне користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону та видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ІІ-ЗП № 001486 від 17 травня 2001 року (а.с.3-5).

Розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03.04.2009 року № 192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», припинено право постійного користування військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ земельною ділянкою площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, яка надавалася рішенням сесії Бердянської районної ради від 28 грудня 2000 року № 7 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону.

Дані землі переведені до земель запасу категорії земель сільськогосподарського призначення.

Визнано таким, що втратив чинність, Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП № 001486, реєстраційний № 390 від 17.05.2001 року, виданий військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону (а.с.6 зворот).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року у справі №15/45/09-4/20/10, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2011 року, зазначене розпорядження № 192 від 03.04.2009 року визнано недійсним (а.с.7-16).

На виконання постанови Вищого господарського суду України від 19 травня 2011 року у вказаній справі №15/45/09-4/20/10 головою Бердянської районної державної адміністрації прийнято розпорядження №483 від 20.06.2011 року, яким розпорядження №192 від 03.04.2009 року визнано таким, що втратило чинність, та рекомендовано відділу Держкомзему у Бердянському районі Запорізької області внести відповідні зміни в земельно-облікову документацію (а.с.6 ).

Проте, під час розгляду справи про визнання недійсним розпорядження № 192 від 03.04.2009 року, розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації №386 від 30.06.2010 року «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради» ОСОБА_1 відведена та безоплатно передана у власність земельна ділянка площею 2,0000 га, що входила до складу землі, як колишньої території полігону військової частини НОМЕР_2 (а.с.19-21).

На підставі зазначеного розпорядження Бердянською районною державною адміністрацією ОСОБА_1 виданий державний акт серії ЯК №923560 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 05 серпня 2010 року (а.с.18).

Між тим, визнання недійсним у судовому порядку розпорядження № 192 від 03.04.2009 року щодо припинення військовій частині НОМЕР_2 права користування земельною ділянкою свідчить, що земельна ділянка, яка була безоплатно передана у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, фактично була виділена їй із складу земель оборони, перебування яких у користуванні Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_2 у встановленому законом порядку не припинялось і незаконність вилучення яких була підтверджена також постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2013 року у справі за позовом заступника Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 про скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 386 від 30 червня 2010 року «Про передачу громадянам у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради».

Вирішуючи спір про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію та повернення її законному користувачу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації №386 від 30.06.2010 року є чинним, оскільки постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.03.2014 року постанова Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2013 року скасована та у задоволенні позову прокурора відмовлено.

Проте суд першої інстанції залишив поза увагою, що ухвалюючи нову постанову 25.03.2014 року та відмовляючи у задоволенні позову прокурора, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, виходячи із засад адміністративного судочинства, яким передбачена лише перевірка правомірності (легальності) рішень суб`єкта владних повноважень з огляду на чіткі критерії, які зазначені у ч.3 ст. 2 КАС України, з урахуванням закріпленого ст.9 КАС України принципу законності, дійшла висновку про те, що на момент прийняття рішення головою Бердянської районної державної адміністрації № 386 від 30.06.2010 року не існувало рішення господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2011 року, якими скасовано розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 192 від 03.04.2009 року «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», а тому дійшла висновку, що в момент прийняття розпорядження № 386 від 30.06.2010 року воно відповідало принципам, передбаченим ч.3 ст.2 КАС України (а.с.77-80).

Разом з цим, наявні судові рішення господарського суду, які набрали законної сили і якими встановлено факт перебування земельної ділянки площею 2802,06 га, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району у постійному користуванні військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ, правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону на підставі державного акта серії ІІ-ЗП № 001486, реєстраційний № 390 від 17.05.2001 року та незаконність розпорядження № 192 від 03.04.2009 року щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою та втрати чинності зазначеного акту, та переведення землі оборони до земель запасу категорії земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Враховуючи, що судовими рішеннями господарського суду встановлена незаконність розпорядження №192 від 03.04.2009 року, повноважень розпоряджатися землями, віднесеними до категорії оборони, шляхом безоплатної передачі їх у власність громадян для ведення особистого селянського господарства, без вилучення їх у встановленому ст.ст.143,144 ЗК України порядку, голова Бердянської районної адміністрації при прийнятті розпорядження № 386 від 30 червня 2010 року не мав, враховуючи також, що дозволу на передачу земельної ділянки військової частини НОМЕР_2 Бердянській районній адміністрації Міністерство оборони України також не надавало.

Порядок використання земель оборони в господарських цілях врегульовано ст. 4 Закону України «Про використання земель оборони», відповідно до якої військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади і в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовлювати сіно на землях, наданих їй у постійне користування.

Частиною 1 ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Отже, враховуючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку є документом, що посвідчує право власності і видається на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, а повноважень розпоряджатися землями оборони Бердянська районна державна адміністрація шляхом безоплатного виділення їх у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства не мала, то доводи позивача про наявність підстав для визнання в силу ст. 155 ЗК України виданого на підставі розпорядження № 386 від 30.06.2010 року на ім`я ОСОБА_1 державного акту серія серії ЯК №923560 недійсним обґрунтовуються встановленими судовими рішеннями фактами, а тому земельна ділянка площею 2,000 га підлягає поверненню землекористувачу шляхом витребування її з володіння відповідача.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про скасування відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову прокурора в частині визнання недійсним виданого на ім`я відповідача державного акту про право власності на земельну ділянку та про повернення останньої землекористувачу в особі військової частині НОМЕР_1 .

Заявлені прокурором вимоги про скасування запису про державну реєстрацію оспорюваного державного акту, не підлягають задоволенню, оскільки не узгоджуються з положенням Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не належить до передбаченого законом способу захисту порушеного права.

За змістом ст. 26 вказаного Закону записи до Державного реєстру вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені, визнані судом недійсними.

Отже, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації права на земельну ділянку, а не реєстрації державного акту.

Крім того, державний реєстратор в якості відповідача у позові по даній справі не заявлявся.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. за звернення до суду із позовом, оскільки при подачі позову прокурор був звільнений від його сплати, та 121,80 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України в особі представника Ходякова Альберта Миколайовича задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 жовтня 2014 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

«Позов Криворізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним державний акт серії ЯК №923560 на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, вартістю 24 231 грн. 28 коп., що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, виданий ОСОБА_1 , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 05 серпня 2010 року за № 18.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 2,0000 га, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, за межами населеного пункту, за належністю Міністерству оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 .

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави у сумі 243грн.60 коп. ( двісті сорок три гривні 60 коп.), а також 121грн.80 коп. ( сто двадцять одну гривню 80 коп.) компенсації судових витрат зі сплати судового збору у суді апеляційної інстанції на користь Міністерства оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 ( юридична адреса: АДРЕСА_1 )».

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:
Судді: