Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2015 року м. Бар

Барський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого, судді Хитрука В.М.

при секретарі Малюгової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Позивач свої вимоги до суду мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У будинку зареєстрований відповідач, який у квітні 2011 року добровільно покинув квартиру та проживає в іншому місці. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає. Його реєстрація перешкоджає позивачу розпоряджатися житлом, отримувати субсидію та призводить до сплати комунальних послуг в збільшеному розмірі. Тому, позивач просила суд позбавити відповідача права користування житловим приміщенням у вказаному будинку.

У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач по справі ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, позову не оспорив, тому справа вирішена на підставі наявних в ній даних у відсутність відповідача.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що проживають по сусідству з позивачем та переконливо ствердили, що ОСОБА_2 в квітні 2011 року добровільно покинув квартиру та з того часу не повертався.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов доведений та обґрунтований і його необхідно задовольнити в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов з наступного.

Так, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.06.1995 року та договору дарування частини квартири від 30.06.2009 року.

Відповідно до ст. 150 ЖК України та ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок, квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів сім`ї.

У вказаному будинку зареєстрований колишній чоловік позивача ОСОБА_2. Шлюб між сторонами розірвано 17.04.2013 року.

В 2011 році відповідач добровільно покинув місце реєстрації, не проживає у квартирі позивача та добровільно не бажає знятися з реєстраційного обліку, що підтверджується домовою книгою та актами обстеження. Він жодного разу повернутися та вселитися в квартиру за місцем колишнього проживання не намагався. Власник будинку його не виселяла, перешкод для вселення не чинила.

Реєстрація відповідача створює для позивача перешкоди в користуванні житлом та позбавляє права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном.

Договір найму жилого приміщення між сторонами не укладався. Згоди на користування жилим приміщенням позивач не надавав.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналогічні положення містяться в п.10 Постанови №2 від 12 квітня 1985 року Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», де вказано, що якщо особа була відсутньою понад встановлені строки без поважних причин, то суд вправі визнати його таким, що втратив право на житлову площу.

Позивачем виконано всі можливі та передбачені законом умови для добровільного зняття з реєстрації відповідача.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За таких обставин суд, керуючись ст. ст. 5, 10, 60, 88, 212, 213, 225 ЦПК України, ст. 150, ст. 167 ЖК України, ст. ст. 328, 334, 386, 391 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», -

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням у квартирі № 89, яка знаходиться у будинку № 4 по вул.. Буняковського у м. Бар Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2052 грн. понесених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення направити відповідачу.

Відповідач протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення може подати до Барського районного суду Вінницької області письмову заяву про його перегляд.

Позивач протягом 10 днів з дня проголошення заочного рішення має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення це рішення може бути оскаржене відповідачкою в апеляційному порядку.

Суддя: