Справа № 459/2402/15 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/6954/15 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Симець В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 31 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з указаним позовом та з посиланням на ст.ст.23, 1166 ЦК України просив стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 4 020 грн. 85 коп., 1 000 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати.

Оскаржуваним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 31 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач. Вважає його незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, на неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи із застосуванням закону, який до застосування не підлягав.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити повністю. Мотивує тим, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позову, не врахувавши, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 31.10.1994 року, виданого приватизаційним органом Червоноградського житлово-комунального господарства в/о «Укрзахідвугілля» квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної, спільної часткової власності гр. ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в рівних частинах кожному.

Вказує на те, що 04.06.2015 року квартира була затоплена із сусідньої квартири №58, яка знаходиться поверхом вище, в якій проживає відповідач. На підтвердження факту затоплення квартири, начальником ЖЕД №4 ОСОБА_6 та іншими працівниками ЖЕД в присутності відповідачки, складено акт від 05.06.2015 року. Враховуючи його підписання відповідачем, така визнала свою вину у затопленні квартири.

Згідно кошторису на ремонт квартири АДРЕСА_1 пошкодження після затоплення, вартість відновлювального ремонту становить 3 809 грн. На підставі долучених до матеріалів справи інших документів, просив про відшкодування шкоди в розмірі 4020, 85 грн. та 1000 грн. моральної шкоди, яку суд взагалі не вирішив.

Учасники в судове засідання не з»явились, належним чином повідомленні про розгляд справи за апеляційною скаргою. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводиться.

Від апелянта надійшла заява, в якій він просить розгляд апеляційної скарги проводити у його відсутності.

Заявою від 24.1.2015 року відповідач теж просила у зв'язку з похилим віком та поганим станом здоров»я проводити розгляд справи без її участі. У запереченнях на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване. Вважає, що позивач не довів і суд не встановив вини відповідача у затоплені стелі в деяких приміщеннях квартири позивача. Визначена у акті, на який посилається позивач, як на єдиний доказ вини відповідача - причина затоплення - тріщина на копусі металевого кутника, який був попередньо замурований у стіну - не може бути доказом підставності вимог до відповідача. Самостійно такий кутник не вмуровувала, яким чином і хто виконував такі роботи - не відомо, після придбання квартири такі не виконувались, в тому числі можливим є дефект того ж кутника. Тому суд підставно дійшов висновку про необґрунтованість вимог до неї та відмовив в позові в цілому.

Колегія суддів вважає, що справу можна розглянути у відсутності сторін, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказми, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія судді вважає, що рішення таким вимогам відповідає.

Матеріалми справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, згідно з паспортом виданим на його ім'я.

Актом, складеним КП «Червонограджитлокомунсервіс» ЖЕК №4 про залиття, що трапилось на системі х/в №781 від 05.06.2015р., встановлено, що залиття трапилось з кв. №58, що розміщена поверхом вище. В квартирі №54 виявлено сліди затоплення, а саме: мокрі, жовті плями на стелі кухні, ванної, коридора. Причиною залиття, що трапилось є тріщина на корпусі металевого кутника, який був попередньо замурований в стіну/7/. Інших доказів вини відповідача у залитті квартири, в якій проживає позивач, останнім не надано.

Суду апеляційної інстанції позивач також таких доказів не надав та не заявляв про їх витребування або забезпечення.

Висновки і рекомендації комісії: власнику квартири №58 дано попередження про термінове усунення недоліків і в подальшому запобіганні повторних випадків не свідчать про вину відповідача у спричиненні шкоди позивачу, в тому числі як співвласнику квартири в якій проживає, про що зазначає лише в апеляційній скарзі.

Згідно кошторису на ремонт квартири АДРЕСА_1, пошкодженої після затоплення (замовник ОСОБА_2), вартість відновлювального ремонту станом на 23.06.2015 року разом із кошторисною документацією становить 3809грн. Окрім того, позивачем долучено товарний чек №602 від 09.06.2015 року на суму 103 грн. про придбання останнім лампи гал., електропроводу та трансформатору.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами (п. 2), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів, які б підтверджували, що саме йому завдано збитків та він має на відшкодування моральної шкоди. Не надав доказів належності йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 та не надав доказів вини відповідача у спричиненні такої шкоди.

Колегія суддів з таким висновком погоджується та враховує наступне.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З врахуванням доказів, на які посилався позивач про спричинення майнової шкоди відповідачем, а відтак і моральної шкоди, суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог в цілому та врахував, що відповідно до вимог п.3 Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вчинення таких дій відповідачем не доведено .

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що вина відповідача у спричиненні шкоди позивачу останнім не доведена.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що судом вірно встановлено характер спірних правовідносини, застосовано відповідні норми матеріального права, рішення постановлено з дотримання норм процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.303, 304, ч.1п.1ст.307, ст.308, ст.313,п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 31 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя:

Судді: