Дата документу 14.04.2015
Справа № 517/977/14-ц
Провадження № 2/517/337/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2015 року смт. Фрунзівка Одеської області
Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Гончар І.В.
при секретарі Заболотній Л.В.
позивача ОСОБА_1
відповідача: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в смт. Фрунзівка Одеської області за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно як на частку в спільній сумісній власності,
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в якому просить суд встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнати майно спільною сумісною власністю подружжя, визнати права власності на майно як на частку в спільній сумісній власності, зазначивши, що 15 червня 2009 року вона познайомилася з ОСОБА_4 та пізніше створили сім'ю. З 01 липня 2009 року почали проживати разом, однією сім'єю без реєстрації шлюбу, у будинку ОСОБА_4, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. В даному будинку разом з позивачкою проживала її донька від першого шлюбу - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка виховувалася позивачкою та ОСОБА_4
В даному будинку одночасно проживали офіційна дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_3 зі своїм сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкали в окремій частині будинку з окремим виходом. З кінця серпня 2009 року ОСОБА_3 з своїм сином ОСОБА_7 виїхали з будинку не залишивши жодних відомостей про їх місце проживання (перебування).
ОСОБА_4 у 2006 році купив будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в якому були зареєстровані його дружина ОСОБА_3 та його син ОСОБА_6
09 червня 2010 року у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилася дочка ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження, НОМЕР_1 від 07.08.2013 року, дитини є інвалідом 3 групи.
Оскільки у позивачки є власний будинок, то її діти були зареєстровані в ньому, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.
Основним заняттям сім'ї було розведення сільськогосподарських тварин (великої і дрібної рогатої худоби, свиней, кролів) на присадибному господарстві за адресою: АДРЕСА_2. Дані обставини підтверджуються довідкою Фрунзівської селищної ради Фрунзівського району Одеської області від 26 листопада 2014 року № 5743.
Додатковим матеріальним джерелом наповнення сімейного бюджету були: державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям, щомісячна одноразова допомога при народжені дитини, державна допомога дітям - інвалідам до 16 років.
З 04 серпня 2010 року по 10 березня 2013 року, за рахунок сімейних заощаджень сформованих від реалізації плодів спільної праці, в будинку по АДРЕСА_1добудовані ще дві кімнати, здійснена заливка підлоги бетоном, установлено підвісні гіпсокартонні стелі,проведені роботи зі штукатурення та шпаклювання внутрішніх поверхонь стін та стель кімнат;установлено систему опалення на твердому паливі,установлено сантехнічне обладнання та прилади (мийку, умивальник, унітаз, ванну), сантехнічну арматуру (водорозбірні крани, змішувач),установлено дерев'яні внутрішні дверні полотна з коробками та вікна, підлогу двох житлових кімнат покрито фарбою, підключено до будинку трифазний струм.
В період з 04 серпня 2010 року по 10 березня 2010 року, спільно були придбані: цифровий фотоапарат вартістю 1800, 00 гривень, пральну машину SAMSUNG WF 8598 NHW вартістю 2850, 00 гривень, мотоблок вартістю 13 000, 00 гривень, компресор 1 од. вартістю 2500, 00 гривень
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 14.08.2014 року.
Зі слів ОСОБА_9 (сестра спадкодавця) в передсмертній записці ОСОБА_4 написав, що все його майно та дім передати дочці ОСОБА_8 Ця записка міститься в матеріалах кримінального провадження за фактом самогубства ОСОБА_4, яке знаходиться у Фрунзівському РВ ГУМВС України в Одеській області.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та вказала, що з покійним ОСОБА_4 вони проживали разом без реєстрації шлюбу однією сім'єю з березня 2010 року.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнає та пояснила, що ОСОБА_4 був її чоловіком, з яким вона 01 квітня 2014 року зареєструвала шлюб і до дня смерті вони проживали разом, у них є двоє повнолітніх синів. На майно покійного вона не претендує, але вважає що на частку у майні покійного має право ОСОБА_3 так як разом із ОСОБА_4 брала кредит, за який купили автомобіль, шифер, камінь, добудовували будинок та робили ремонт.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином.
Відповідно до ст. 74 ч. 9 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення в пресі.
Судом також було подано оголошення про виклик відповідача до суду через газету "Одеські вісті " згідно випуску газети №3 від 17 січня 2015 року. Отже остання вважається повідомленою належним чином.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд вислухавши сторони, свідків, перевіривши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_4 знала дужа давно, добре з ним спілкувалися. Коли він жив з ОСОБА_3 у шлюбі, то вони взяли великий кредит та купили спільне майно, але у них сімейні відносини не склалися і вони розійшлися. Потім ОСОБА_4 почав жити з ОСОБА_1, від спільно проживання у них народилася донька ОСОБА_8. Коли ОСОБА_4 захворів та знаходився на лікуванні у м. Одеса, його співмешканка ОСОБА_1 знаходилася біля нього і доглядала його. Спільно вони проживали, то в будинку ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2, то в будинку ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що ОСОБА_4 був її рідним братом. Коли він розійшовся зі своєї першою дружиною ОСОБА_2, то його мати допомогла йому купити будинок за адресою АДРЕСА_1. Потім він одружився з ОСОБА_3. За час спільного проживання вони брали кредити та купували будівельні матеріали для того, щоб добудувати будинок, але сімейне життя у них не склалося і вони розійшлися. Володимир почав жити з ОСОБА_1, з якою вони вже добудували будинок та зробили ремонт.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він працював із ОСОБА_4, займалися столярною роботою. ОСОБА_4 жив та господарював у будинку по АДРЕСА_1 сам. Потім він почав жити з ОСОБА_1, вони спільно робили ремонт, купували камінь для того, щоб добудувати будинок.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом з 2009 року, у них є спільна донька ОСОБА_8 2010 року народження. Жили вони добре, тримали спільне господарство.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що ОСОБА_4 знав дуже давно, товаришував з ним, останні шість років жили по сусідству. Коли він жив з ОСОБА_3, то вони взяли велику суму кредиту, хотіли займатися своєю справою, зробити ремонт, добудувати будинок, але у них щось не склалося і вони розійшлися. Потім ОСОБА_4 почав жити з ОСОБА_1, у них народилася донька ОСОБА_8, 2010 року народження. Коли ОСОБА_4 захворів і знаходився на лікування у лікарні в м.Одеса ОСОБА_1 знаходилася біля нього, їм ніхто не допомагав, ОСОБА_1 брала в борг у знайомих кошти на його лікування.
Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4
Згідно довідки № 5743 від 26.11.2014 року, виданої Фрунзівською селищною радою Фрунзівського району Одеської області ОСОБА_1 зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_2 та з жовтня 1998 року утримує в домашньому особистому підсобному господарстві велику і дрібну рогату худобу, свиней, кролів та птицю по теперішній час.
Суд вважає, що зазначені показання свідків вказують тільки на факт стосунків між сторонами.
Проте суд не приймає до уваги ці покази для встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу позивачки з ОСОБА_4 з 2010 року, так як згідно матеріалів справи ОСОБА_4 01.04.2014 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 та проживали разом до дня смерті.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 17 Закону "Про власність", чинного на час виникнення спірних правовідносин, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, є їх спільною частковою власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Розмір частки кожного визначається ступенем його трудової участі.
Суд вважає, що позивачем не надано достатніх доказів, які б достовірно доводили те, що вони з ОСОБА_4 вели будь-яку спільну працю як члени однієї сім'ї, що могло вважатися їх спільною сумісною власністю, як то вказано в ст. 17 Закону України «Про власність».
Оскільки позивачкою не доведено, що вона брала участь у придбанні майна і будинку набуто внаслідок спільної праці сторін у справі, то позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на цивільний захист.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.
За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.
Відповідно до ч.1 ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю , але не перебувають у шлюбі між собою або у будь- якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007року № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що під час застосування ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталеві відносини, що притаманні подружжю.
Тобто положеннями вказаних норм передбачено, що для визначення та встановлення, що майно є спільною сумісною власністю подружжя необхідні умови - проживання однією сім`єю, спільне проживання, яке пов'язано спільним побутом, із взаємними правами та обов'язками, що і є ознаками сім`ї.
Згідно актового запису про шлюб № 19 від 01.04. 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 01.04.2014 року було зареєстровано шлюб.
Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.
Таким чином, на час припинення шлюбних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, законодавчо не було врегульовано та не встановлено наслідків факту перебування у фактично шлюбних відносинах, який було зафіксовано на законодавчому рівні лише у ст. 74 СК України: «Якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними».
У зв'язку з чим суд вважає, що, майно яке було набуте і яке належало ОСОБА_4 є його особистою власністю і на нього не поширюється режим спільного сумісного майна, що набуте у шлюбі.
Крім того, суд вважає , що права власності на 1/8 частину спірного будинку не ґрунтується на вимогах закону, так-як спільне проживання чоловіка і жінки не породжує права і обов'язки подружжя (ст. 21 СК України).
Крім того, в довідці виданою Фрунзівською селищною радою Фрунзівського району Одеської області зазначено, що ОСОБА_1 зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_2.
Згідно акту обстеження матеріально побутових умов сім'ї від 15.01.2015 р. ОСОБА_1 мешкає за адресою АДРЕСА_1. До складу сім'ї входять: донька - ОСОБА_5, донька - ОСОБА_8, але в судовому засіданні з показань позивача ОСОБА_1 встановлено, що вона разом зі своїми дітьми ніколи в будинку по АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 не проживала, відомості які вказані в акті не відповідають дійсності.
Таким чином, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1, щодо визнання за нею права власності на частку будинку та, що він є спільною сумісною власністю, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
На підставі вище викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є не обґрунтованим та не доведеними, та такі що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 11, 15, 1264 ЦК України, ст. 21, ч. 1 ст. 25, ч. 1 ст. 36, ст.ст. 60, 74 Сімейного Кодексу України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11, ст.ст. 10, 11, 59, 60, 88, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, суд
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на майно як на частку в спільній сумісній власності -
відмовити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: