У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів:Ізмайлової Т.Л., Мостової Г.І.,Мартинюка М.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, Приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Периметр», органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» про визнання недійсними протоколу прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, акту про проведення прилюдних торгів з продажу квартири, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та повернення майна власникові, за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8, на рішення апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_6 звернулася до Залізничного районного суду м. Львова з указаним вище позовом та просила визнати недійсними протокол про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1, акту про проведення прилюдних торгів з продажу вказаної квартири, свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та повернути вказане майно власникові, посилаючись на те, що її не було належним чином повідомлено про проведення прилюдних торгів з реалізації спірної квартири, а також реалізовано спірну квартиру за ціною у 191 000 грн, що не відповідає ринковим цінам на момент продажу її на прилюдних торгах. Вказані торги проводились за відсутності експертної оцінки квартири, оскільки експертом - оцінювачем Бакальцем В.А. було проведено оцінку іншої квартири - по АДРЕСА_2, а не по АДРЕСА_1, і встановлено вартість такої у 254 040 грн, а на аукціоні реалізовано належну їй квартиру. Крім того, у порушення вимог закону їй не було своєчасно надіслано протокол про проведення прилюдних торгів, а також працівниками Залізничного ВДВС Львівського МУЮ було порушено черговість стягнення і реалізації її майна, а саме, при наявності майна у поручителів, було реалізовано її квартиру, у якій вона постійно проживала і у якій були зареєстровані її неповнолітні діти.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 07 липня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов частково задоволено.

Визнано недійсними: протокол № 1411230-1 від 28 грудня 2011 року проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1; акт державного виконавця про проведення прилюдних торгів від 11 січня 2012 року з продажу вказаної квартири; свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 17 січня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 162 541 грн.

Стягнуто з ПП «Нива-В.Ш.» на користь ОСОБА_8 28 459 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8, просить скасувати ухвалене рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що відсутні правові підстави для визнання недійсними прилюдних торгів, оскільки вони проведені з дотриманням вимог ст. ст. 61, 66 Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Крім того, не може бути підставою для визнання результатів прилюдних торгів недійсними, оскаржувані позивачем дії державного виконавця щодо визначення вартості чи оцінки майна, оскільки підставою недійсності правочину є недотримання вимог закону саме в момент його вчинення, а не дії чи бездіяльність державного виконавця, здійснені ним до початку прилюдних торгів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що прилюдні торги були проведені з порушенням діючого законодавства, що вплинуло на результати торгів та призвело до порушення прав і законних інтересів позивачки, яка була позбавлена права на участь у прилюдних торгах, оскільки її не було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення прилюдних торгів, а також із того, що державним виконавцем було порушено вимоги ст. ст. 17, 32, 52, 54 Закону України «Про виконавче провадження» в частині додержання черговості виявлення майна всіх боржників, на яке може бути звернуто стягнення. Крім того, суд апеляційної інстанції вважав, що ринкова вартість спірної квартири була визначена з порушенням діючого законодавства, оскільки державним виконавцем були допущені порушення при призначенні експерта для участі у виконавчому провадженні, що підтверджується ухвалою апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2013 року, якою було скасовано постанову державного виконавця про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 27 липня 2011 року.

З таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 квітня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 04 квітня 2006 року між банком та ОСОБА_11, ОСОБА_12 були укладені договори поруки.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08 листопада 2010 року стягнуто солідарно із ОСОБА_6, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь ВАТ КБ «Надра» кошти в сумі 25 820,41 доларів США, що еквівалентно 206 821,48 грн.

13 липня 2011 року державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 27553851 з виконання вказаного виконавчого листа про солідарне стягнення із ОСОБА_6, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь ВАТ КБ «Надра» коштів у сумі 25 820,41 доларів США, що еквівалентно 206 821,48 грн.

В ході виконавчого провадження державним виконавцем встановлено наявність у боржника ОСОБА_6 нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1. Іншого майна у боржника не виявлено.

На підставі витягу із протоколу конкурсної комісії управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області від 08 листопада 2011 року квартира АДРЕСА_1 передана на реалізацію з початковою вартістю 254 040,00 грн згідно висновку єксперта-оцінювача Бакальця В.А. від 04 серпня 2011 року.

Вказаний звіт позивачем не оскаржувався.

Проведення прилюдних торгів було доручено спеціалізованій організації - ПП «Нива В.Ш.», яке призначило прилюдні торги з реалізації спірної квартири на 30 листопада 2011 року.

З повідомлення від 15 листопада 2011 року та списку рекомендованих поштових відправлень (а.с. 4, 5, 7 т. 2) вбачається, що позивачу ОСОБА_6 на виконання п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна скеровувалось письмове повідомлення про проведення прилюдних торгів з реалізації спірної квартири за місцем її проживання згідно із виконавчим документом.

З витягу із сайту ДП «Інформаційний центр» МЮУ (а. с. 6 т. 2) вбачається, що ПП «Нива В.Ш.» 15 листопада 2011 року розміщено оголошення про проведення прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1. Окрім того, таке оголошення було розміщене в газетах «Львівська пошта» від 15 листопада 2011 року № 128 (а. с. 17-18 т.2) та «Високий замок» від 15 листопада 2011 року.

У зв'язку з тим, що прилюдні торги, призначені на 30 листопада 2011 року не відбулись через відсутність покупців, ПП «Нива B.Ш.» було скеровано звернення до ВДВС Львівського МУЮ про переоцінку майна (а. с. 14 т. 2).

Актом державного виконавця від 09 грудня 2011 року квартиру уцінено на 25 % - до 190 530,00 грн, після чого наступні прилюдні торги були призначені на 28 грудня 2011 року

З повідомлення від 13 грудня 2011року та списку рекомендованих поштових відправлень вбачається, що позивачу ОСОБА_6 на виконання п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна скеровувалось письмове повідомлення про проведення прилюдних торгів з реалізації спірної квартири.

З витягу із сайту ДП «Інформаційний центр» МЮУ (а. с. 10 т. 2) вбачається, що ПП «Нива В.Ш.» 13 грудня 2011 року розміщено оголошення про проведення прилюдних торгів з реалізації квартири АДРЕСА_1. Окрім того, оголошення було розміщене в газетах «Львівська Пошта» від 13 грудня 2011 року № 140 та газеті «Високий Замок» від 13 грудня 2013 року (а. с. 19-22 т. 2).

У прилюдних торгах 28 грудня 2011 року взяли участь 2 особи: ОСОБА_15 та ОСОБА_8, які зареєстровані організатором прилюдних торгів, що підтверджується журналом реєстрації учасників прилюдних торгів (а. с. 11-12 т. 2).

Згідно протоколу проведення прилюдних торгів від 28 грудня 2011 року зазначена квартира була продана за ціною 191 000,00 грн та переможцем торгів було визнано ОСОБА_8

11 січня 2012 року державним виконавцем ВДВС Львівського міського управління юстиції було складено акт про реалізацію предмета іпотеки, на підставі якого ОСОБА_8 було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та відповідно зареєстровано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_8

Правовідносини по реалізації арештованого майна регулюються Законом України «Про виконавче провадження», інструкцією про порядок проведення виконавчих дій та Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі по тексту - Тимчасове положення).

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням.

Цим Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів,, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розд. 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розд. 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розд. 6).

Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розд. 6 Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361, ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону).

Суд апеляційної інстанції, в порушення вказаних вимог закону, зазначені дії державного виконавця визначив підставою для оскарження результатів проведених прилюдних торгів та визнання їх недійсними, не звернувши уваги на те, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Крім того, помилковим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_6 не було належним чином повідомлено про дату та місце проведення прилюдних торгів, оскільки повідомлення надсилалось за адресою, яка вказана у виконавчому листі, а ОСОБА_6 не зверталась до виконавчої служби із заявою про зміну адреси для листування.

Також помилковим є висновок суду апеляційної інстанції щодо висновку визначення ринкової вартості не тієї квартири, що виставлялась на торги, згідно якого експертом оцінено квартиру АДРЕСА_2, в той час як спірною квартирою є квартира АДРЕСА_1, оскільки у вказаному висновку була допущена помилка у зазначенні адреси квартири, яка була своєчасно виявлена та усунута експертом.

Апеляційний суд, вирішуючи даний спір також помилково вважав, що державним виконавцем було порушено вимоги ст. ст. 17, 32, 52, 54 Закону України «Про виконавче провадження» в частині додержання черговості виявлення майна всіх боржників, на яке можу бути звернуто стягнення, оскільки у державного виконавця на виконанні перебував виконавчий лист про солідарне стягнення заборгованості із ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12 на користь ВАТ КБ «Надра», в якому боржником була зазначена ОСОБА_6, тому державним виконавцем проводились дії щодо виявлення майна саме ОСОБА_6

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що прилюдні торги по реалізації арештованого майна - спірної квартири були призначені і відбулись 28 грудня 2011 року, про що було своєчасно повідомлено банк, виконавчу службу та боржника ОСОБА_6, що підтверджується відповідним листом ПП «Нива В.Ш.» від 13 грудня 2011 року. Крім того, інформація щодо прилюдних торгів була розміщена на офіційному сайті, а також відповідні інформаційні повідомлення розміщені в газетах «Львівська пошта» та «Високий замок».

Таким чином, встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, апеляційний суд в порушення ст.ст. 213, 214 ЦПК України не врахував, що відсутні підстави для визнання недійсними прилюдних торгів, оскільки підготовка та проведення прилюдних торгів відповідає вимогам діючого законодавства.

Апеляційний суд не навів обґрунтованих мотивів на спростування висновків суду першої інстанції, покладених в основу рішення та доказів, наданих відповідачами та помилково скасував рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст.ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_8, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2014 року скасувати, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 07 липня 2014 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук