17.06.2015 Справа № 756/6981/15-ц
Справа пр. №2/756/3855/15
ун. №756/6981/15-ц
У Х В А Л А

17 червня 2015 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Великохацька В.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стець Надії Миколаївни про визнання дій приватного нотаріуса неправомірними, визнання заповіту недійсним та спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позовна заява ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стець Н.М. про визнання дій приватного нотаріуса неправомірними, визнання заповіту недійсним та спадкування за законом ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Великохацької В.В. від 02 червня 2015 року була залишена без руху у відповідності до ст.121 ЦПК України, оскільки позивачем не дотримано вимог ст.119 ЦПК України, а саме: позивач стверджує, що вона зверталася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стець Н.М. з заявою про прийняття спадщини після померлого 27.09.2014 року ОСОБА_3, однак оскільки ОСОБА_3 склав заповіт не на користь позивача, відповідач відмовилась надати останній офіційну інформацію стосовно спадкоємця за заповітом та запропонувала звернутись до суду. Згідно з положеннями ст.50 Закону України Про нотаріат про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову, проте в позовній заяві відсутнє посилання на такий доказ, а саме на належним чином оформлену постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Також ОСОБА_1 хоча і додає до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру у розмірі 243,60 грн., однак, виходячи з вищезазначеного, судовий збір сплачений нею з порушенням вимог Закону України Про судовий збір та не в повному обсязі. Крім того, позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що відповідно ч.1 ст.255 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Однак, суд звертає увагу на те, що норми даної статті не регулюють правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

Також позивач, як на підставу своїх вимог, посилається на те що правочин може бути визнаний недійсним, якщо дієздатна фізична особавчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (ст.225 ЦК України), а також на ч.2 ст.1257 ЦК України, відповідно до якої суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Проте данні статті є взаємовиключними, тому позивачеві слід було визначитися з підставами позову.

Позивачеві суддею був наданий строк на усунення недоліків у термін до 11 червня 2015 року, але не пізніше пяти днів з дня отримання нею даної ухвали.

Ухвалу про залишення позовної заяви представник позивача отримав 11 червня 2015 року.

17 червня 2015 року представником позивача подано до суду уточнення до позовної заяви. Однак ОСОБА_1 не виконані вимоги ст.ст.119,120 ЦПК України про усунення недоліків.

Так, на виконання ухвали про залишення позову без руху від 02 червня 2015 року позивач повинна була подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст.ст.119,120 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків. Натомість представником позивача подано до суду уточнення до позовної заяви.

Більш того, в прохальній частині уточнень до позовної заяви позивач заявляє вимогу про витребування доказів у відповідача (спадкової справи), зі змісту якої вбачається, що це заява про забезпечення доказів. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. Згідно п.13 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір заява про забезпечення доказів має бути оплачена судовим збором у сумі 0,1 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Всупереч вимогам даних законодавчих норм заява позивача про витребування доказів не подана як окрема заява та не оплачена судовим збором.

Крім того, позивачем у прохальній частині уточнення до позовної заяви не конкретизовано, яка саме постанова (від якого числа, стосовно вчинення якої нотаріальної дії) про відмову у вчиненні нотаріальних дій не була надана позивачу приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стець Н.М.

Таким чином, станом на 17 червня 2015 року вимоги ухвали судді від 02 червня 2015 року про приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст.119 ЦПК України ОСОБА_1 виконані не були.

Згідно з нормою ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст.119,120 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стець Надії Миколаївни про визнання дій приватного нотаріуса неправомірними, визнання заповіту недійсним та спадкування за законом вважати неподаною та повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Великохацька