Провадження № 22-ц/773/771/15 Категорія: 81 Доповідач: Подолюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Подолюка В.А.,

суддів - Киці С.І., Данилюк В.А.,

при секретарі - Вергуну Т.С.,

з участю : представника заявника - Юрченка О.В.,

представника стягувача - Мисюк Г.І.,

представника боржника -ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом Комунального підприємства "Луцькводоканал" до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, за апеляційною скаргою стягувача комунального підприємства "Луцькводоканал" на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року начальник Другого відділу ДВС Луцького МУЮ Шпота М.Л. звернувся з поданням про видачу дублікату виконавчого листа в цивільній справі за позовом Комунального підприємства "Луцькводоканал" до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2015 року провадження у справі закрите з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, у зв»язку з ліквідацією Державної виконавчої служби України, яка була однією із сторін у справі.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою стягувач КП "Луцькводоканал" подало апеляційну скаргу, в якій покликається на неповноту з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду цим обставинам та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просить скасувати ухвалу Луцького міськрайонного суду від 06 квітня 2015 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що державну виконавчу службу України ліквідована, і всі її повноваження покладено на Міністерство юстиції України, відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції «№ 17 від 21 січня 2015 року постановлено ліквідувати Державну реєстраційну службу та Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), з питань державної реєстрації актів цивільного стану, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, договорів комерційної концесії (субконцесії), з питань реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади м. Києва, державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. З 06 квітня 2015 року діяльність Державної виконавчої служби України припиняється.

Однак такі висновки судом зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Так, п. 7 ч.1 ст. 205 ЦПК України передбачені умови закриття провадження у справі у випадку ліквідації юридичної особи, яка була однією із сторін у справі.

Згідно приписів ч. 1 ст. 104 ЦК України встановлено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

З зазначеної вище норми матеріального права вбачається, що припинення юридичної особи може здійснюватись в двох формах, а саме у вигляді реорганізації або ліквідації.

У відповідності до вимог п. 7 ч.1 ст. 205 ЦПК України законодавцем в імперативному порядку визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо ліквідовано юридичну особу, яка була однією із сторін у справі.

Отже, з наведеного вбачається, що законодавець в цивільно-процесуальному законі допускає закриття провадження по справі лише у разі, якщо юридичну особу, що є стороною у справі, було припинено у формі ліквідації. При цьому, наявність факту припинення юридичної особи в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення), тобто припинення у формі реорганізації не є підставою для закриття провадження у відповідності до вимог ст. 205 ЦПК України.

Юридична особа згідно вимог ч. 2 ст.104 ЦК України є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Таким чином, з огляду на зазначені вище норми матеріального та процесуального права вбачається, що суд у відповідності до вимог п.7 ч.1 ст. 205 ЦПК України закриває провадження по справі за наявності наступних підстав, а саме: 1) юридичну особу, що є стороною у справі було припинено, і про це в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено відповідний запис; 2) юридичну особу, що є стороною у справі було припинено у формі ліквідації.

При цьому, зазначені вище підстави повинні існувати у сукупності, оскільки відсутність хоча б однієї з зазначених підстав унеможливлює застосування вказаної норми.

Отже, якщо перед судом ставиться процесуальне питання про закриття провадження у зв'язку з ліквідацією юридичної особи, що є стороною у справі, суд повинен встановити наявність чи відсутність вищезазначених підстав, тобто підстав, що свідчать про наявність чи відсутність того, що юридична особа ліквідована і про це в Єдиний державний реєстр внесено відповідний запис.

Крім того, зазначені вище підстави повинні бути підтвердженні належними доказами відповідно до вимог статтей 58, 60 ЦПК України.

Проте, всупереч вищенаведеним нормам процесуального закону, відомостей про припинення діяльності Державної виконавчої служби у формі ліквідації матеріали справи не містять. Крім того, з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відсутні віідомості про перебування вказаної юридичної особи в процесі припинення.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про закриття провадження у даній справі.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі, як така, що перешкоджає подальшому провадженню підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 307, 311, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу стягувача комунального підприємства "Луцькводоканал", задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2015 року у даній справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :