АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/3433/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1139/К/15 суддя Приміч Г.І.
Категорія - 32 (ІІ) Доповідач - Ляховська І.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - Ляховської І.Є.,

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.,

при секретарі - Булах К.А.,

за участю - представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Широківського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України Дніпропетровській області № 75 про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до Широківського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України Дніпропетровській області № 75 про стягнення моральної шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з лютого 2004 року по березень 2012 року він перебував в трудових відносинах з відповідачем. 23.03.2012 року його було звільнено у запас через непридатність до військової служби у мирний час. Згідно висновку, викладеного в свідоцтві про хворобу № 19 від 15 березня 2012 року причиною непридатності до військової служби є захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а саме з нещасним випадком, що стався з ОСОБА_2 04.09.2008 року, що підтверджується відповідним актом. На думку позивача, виконання ним роботи в небезпечних для життя і здоров'я умовах, що призвело до втрати ним здоров'я і роботи є підставою для відшкодування йому моральної шкоди.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року провадження у справі за вказаним позовом закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, поставив питання про скасування ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Також, зазначив, що вказаний позов ним заявлено з посиланням на відповідні норми трудового законодавства. Вважає, що вказаний спір не є публічно-правовим, оскільки він не пов'язаний з прийняттям на публічну службу, її проходженням або звільненням з неї.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Широківського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України Дніпропетровській області № 75 про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач у період з лютого 2004 року по березень 2012 року проходив службу в Широківському виправному центрі №75 державного департаменту України з питань виконання покарань в Дніпропетровській області. Згідно наказу № 21 о/с від 23.03.2012 року звільнений у запас за п. 3 «Б» через хворобу - непридатність до військової служби в мирний час. (а.с.2)

Відповідно до Положення про Державну пенітенціарну службу України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 394/2011, Державна пенітенціарна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Згідно п. 2 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» служба в кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком громадян України.

За особливі умови праці позивачу виплачувалось грошове забезпечення, на підставі інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу ДКВСУ, затвердженої наказом ДДУВП від 07.10.2009 року № 222, з урахуванням специфіки роботи в органах кримінально-виконавчої системи.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У відповідності до ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Таким чином, з огляду на викладене та приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 проходив військову службу в структурному підрозділі Державної пенітенціарної служби та звільнений в запас, колегія суддів вважає, що за характером служби позивача вона є публічною, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вказану справу слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права та дійшов вірного висновку про необхідність закриття провадження по справі, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню як необґрунтована, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: І.Є. Ляховська

Судді: А.П. Барильська

Я.М. Бондар