УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Київської області від 01 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача на його користь 79 350 грн. 06 коп., посилаючись на те, що 11 лютого та 29 жовтня 2013 року між його матір'ю - ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» були укладені депозитні договори, а 25 жовтня 2012 року між його батьком - ОСОБА_3 та банком. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2. 11 червня 2014 року ОСОБА_1, як спадкоємець, звернувся до банку із заявами про виплату грошових коштів, але йому було відмовлено у видачі депозитних вкладів та відсотків по них, у зв'язку з чим він звернувся за захистом своїх прав до суду.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 08 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2015 року, з ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто на користь ОСОБА_1 104 366 грн 06 коп. та 6 417 доларів США, при цьому за вказаним рішенням кошти в розмірі 104 366 грн 06 коп. стягнуто з відповідача лише 15 травня 2015 року.

ОСОБА_1 вважає протиправними дії банку щодо затримки у видачі вказаних грошових коштів, а тому просить стягнути із банку кошти за фактичне користування коштами, так як відповідно до норм чинного законодавства відсотки на банківський вклад повинні нараховуватись від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день, який передує дню їх фактичного повернення вкладникові, а також застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, що передбачена положеннями ст. 625 ЦК України.

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 22 липня 2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнуто із ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 71 938 грн 99 копійок. Решту позовних вимог залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 01 грудня 2015 року рішення Ставищенського районного суду Київської області від 22 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Стягнуто із ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 34 798 грн. 98 коп. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення у справі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, було надано докази відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення коштів за договорами банківського вкладу.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук