АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Головачова Я.В., Шахової О.В.

при секретарі: Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою Багрової Євгенії Олегівни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року задоволено позов ОСОБА_2 до ПАТ «Акцент Банк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу.

Стягнуто з ПАТ «Акцент Банк» на користь ОСОБА_2 30 000,00 доларів США банківського вкладу, 1 591,00 доларів США відсотків за користування банківським вкладом та 869,83 долари США 3 % річних.

Стягнуто з ПАТ «Акцент Банк» на користь держави судовий збір в сумі 1283 грн. 86 коп.

Не погодившись із таким рішенням суду, Багрова Є.О. в інтересах ПАТ «Акцент-Банк» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів існування правовідносин за спірним договором банківського вкладу та не підтверджено знаходження спірних грошових сум на депозитному рахунку. Також зазначає, що позивачем належним чином не доведено дотримання порядку звернення до банку із заявою про повернення грошових вкладів. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог виходячи з процентної ставки, яка не передбачена договором банківського вкладу у разі дострокового повернення депозиту. На думку апелянта, зобов'язання за договорами банківського вкладу, укладеними працівниками ПАТ «Акцент-Банк» у Криму виконує Автономна некомерційна організація «Фонд захисту вкладників» за рахунок майна банку, яке знаходиться на території АРК та міста Севастополь, а тому ПАТ «Акцент-Банк» є неналежним відповідачем у даній справі. Крім того, у зв'язку з окупацією Криму 27 березня 2014 року для сторін договору наступили обставини форс-мажору, що не залежить від волі сторін, а тому відповідно до п. 13 договору банківського вкладу, термін виконання зобов'язань за вказаним договором відкладається на час дії форс-мажору.

В суді апеляційної інстанції Бондаренко Д.Ю. в інтересах ПАТ «Акцент-Банк» апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вважали, що спір вирішений судом правильно.

В судове засідання особисто ОСОБА_2 не з'явилася, про час та місце апеляційного розгляду справи повідомлена належним чином, забезпечила явку в судове засідання своїх уповноважених представників, а тому, колегія суддів відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в суд апеляційної інстанції, з'ясувавши обставини справи та оговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 25 вересня 2013 року між ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір № SAMAB4721 вклад «Стандарт на 12 міс.», відповідно до умов якого, ОСОБА_2 внесла на депозитний рахунок, відкритий в установі ПАТ «Акцент-Банк» грошові кошти в сумі 30 000,00 доларів США, на строк 366 днів по 25 вересня 2014 року включно під 9 % річних з періодом нарахування процентів 1 місяць. Для внесення суми вкладу банк відкрив клієнту особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.8-9).

Відповідно до п. 2 вказаного договору нарахування відсотків по вкладу починаються з першого робочого дня, наступного за днем надходження грошових коштів в банк, і нараховується за кожний календарний день. За день коли вклад повертається, відсотки не нараховуються.

Пунктом 9 договору визначено, що сторони мають право достроково розірвати діючий договір, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору.

Згідно з п. 11 договору, при поверненні вкладу з ініціативи клієнта до закінчення строку вкладу, клієнту повертається сума вкладу і виплачуються проценти по зниженій у два рази процентній ставці (з урахуванням п. 8 договору) за фактичну кількість днів, які пройшли з дати оформлення вкладу по день розірвання договору.

28 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «Акцент-Банк» з заявою про виплату їй достроково грошових коштів по договору банківського вкладу (а.с.13). Проте, ПАТ «Акцент-Банк» вказану заяву залишило без відповіді та виконання.

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Акцент-Банк», в якому з урахуванням заяв про збільшення та зменшення позовних вимог просила стягнути з ПАТ «Акцент-Банк» на її користь 30 000,00 доларів США банківського вкладу, 1 591,00 доларів США процентів за користування банківським вкладом та 869,83 доларів США 3 % річних.

Суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Проте, колегія суддів не може погодитися з розміром відсотків, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 з ПАТ «Акцент-Банк» за користування банківським вкладом та 3 % річних.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частинами 1 та 2 ст. 1060 ЦК України визначено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Таким чином, установивши, що ПАТ «Акцент-Банк» неналежним чином виконує свої зобов'язання за договором банківського вкладу № SAMAB4721 вклад «Стандарт на 12 міс.» від 25 вересня 2013 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з останнього суми вкладу.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не надано доказів існування правовідносин за спірним договором банківського вкладу та не підтверджено знаходження спірних грошових сум на депозитному рахунку, відхиляються колегією суддів як безпідставні, оскільки ПАТ «Акцент-Банк» не надав належних та допустимих доказів на спростування квитанції про внесення ОСОБА_2, у відділення відповідача № 150 у м. Євпаторія 25 вересня 2014 року 30 000,00 доларів США на рахунок визначений умовами договору банківського вкладу, яка має всі реквізити, визначені Інструкцією про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01 червня 2011 року за № 174.

До того ж, відповідно до ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями (ч. 1 ст. 96 ЦК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що припинення діяльності відокремлених структурних підрозділів ПАТ «Акцент-Банк», що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, а також на положення Федерального Закону №39-ФЗ «Про захист інтересів фізичних осіб, що мають вклади в банках та відокремлених структурних підрозділах банків, зареєстрованих та (чи) діючих на території Республіки Крим та на території міста федерального значення Севастополя» та рішення Центрального банку Російської Федерації №РН-33/9 від 13 травня 2014 року, оскільки стороною укладеного між сторонами договору № SAMAB4721 є саме ПАТ «Акцент-Банк», припинення діяльності відокремлених структурних підрозділів банку не може бути підставою для звільнення від виконання зобов'язань, визначених вказаними договорами.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. За змістом ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України, актами цивільного законодавства є ЦК України та інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не дотримано порядку звернення до банку із заявою про повернення грошових вкладів, оскільки ПАТ «Акцент-Банк» не надало суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення процентів за користування вкладом, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «Акцент-Банк» з заявою про виплату їй грошових коштів по договору банківського вкладу 28 квітня 2014 року, тобто, до закінчення строку розміщення вкладу згідно договору (а.с.13).

Пунктом 11 договору банківського вкладу № SAMAB4721 від 25 вересня 2013 року передбачено, що при поверненні вкладу з ініціативи клієнта до закінчення строку вкладу, клієнту повертається сума вкладу і виплачуються проценти по зниженій у два рази процентній ставці (з урахуванням п. 8 договору) за фактичну кількість днів, які пройшли з дати оформлення вкладу по день розірвання договору.

Натомість, суд першої інстанції обраховував проценти виходячи з ставки за користування банківським вкладом, що становить 9 % річних, що суперечить умовам укладеного між сторонами договору.

Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «Акцент-Банк» з вимогою про повернення вкладу до закінчення строку вкладу, то відповідно до п. 11 договору банківського вкладу № SAMAB4721, з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню за період з 26 вересня 2013 року по 28 квітня 2014 року 795,50 доларів США процентів (30000 х 4,5% / 365 х 215 днів).

Відповідно, підлягає зменшенню і розмір трьох процентів річних, які підлягають стягненню з ПАТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_2 За розрахунками апеляційного суду розмір трьох процентів річних, які підлягають стягненню за період з 01 травня 2014 року по 31 березня 2015 року становить 847,93 доларів США (30795,50 х 3 / 365 х 335 / 100).

Таким чином, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року, ухвалене з порушенням норм матеріального права, підлягає зміні, шляхом зменшення розміру відсотків, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 з 1 591,00 доларів США до 795,50 доларів США та трьох процентів річних з 869,83 доларів США до 847,93 доларів США.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Багрової Євгенії Олегівни в інтересах Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 09 квітня 2015 року змінити.

Зменшити розмір відсотків, які підлягають стягненню на користь ОСОБА_2 з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» за користування банківським вкладом з 1 591,00 доларів США до 795,50 доларів США та три проценти річних відповідно з 869,83 доларів США до 847,93 доларів США.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили, шляхом подання касаційної скарги до цього суду.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Я.В. Головачов

О.В.Шахова