Ухвала

іменем україни

27 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про стягнення заробітної плати, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») на рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 02 червня 2009 року по 09 квітня 2012 року працював на посаді провідного економіста Надвірнянського відділення ПАТ «Банк Форум» в м. Надвірна Івано-Франківської області. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 647 від 11 серпня 1995 року «Про перелік населених пунктів, яким надається статус гірських» м. Надвірна Івано-Франківської області має статус гірського населеного пункту. 01 грудня 2010 року позивач отримав посвідчення НОМЕР_1, згідно з яким він має статус особи, яка проживає і працює на території населеного пункту, якому надано статус гірського і користується пільгами відповідно до Закону України «Про статус гірських населених пунктів України». Посилаючись на те, що він отримував заробітну плату без урахування пільг, які встановлені постановою Кабінету Міністрів України № 648 від 11 серпня 1995 року «Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах», просив стягнути з відповідача на його користь 17 226 грн 93 коп. недоплачених коштів та 982 грн компенсації за невчасну виплату доплати.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 06 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_3 заборгованість з заробітної плати у сумі 9 273 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Банк Форум» просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 за період роботи з 01 грудня 2010 року по день звільнення мав статус особи, яка проживає і працює на території гірського населеного пункту, а тому він має право на підвищення посадового окладу на 25% за роботу в гірській місцевості.

Апеляційний суд погодився з таким висновками районного суду, зазначивши при цьому, що вимога ОСОБА_3 про стягнення з відповідача надбавки до заробітної плати за роботу в гірській місцевості задоволена судом обґрунтовано.

Проте погодитись з такими висновками апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. 313 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справ судом першої інстанції, за результатами якого апеляційний суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу за правилами ст. 19 і гл. 7 розд. ІІІ цього Кодексу.

За змістом ухвала суду апеляційної інстанції повинно відповідати вимогам ст. 315 ЦПК України. Зокрема, у ній повинні бути зазначені мотиви, з яких апеляційний суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте, зазначеним вимогам ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає. Суд належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги; не перевірив законність і обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення; не навів достатніх мотивів прийнятого ним рішення; не зазначив обставини, якими б спростовувалися доводи апеляційної скарги.

Судами установлено, що ОСОБА_3 з 02 червня 2009 року по 10 квітня 2012 року працював на посаді провідного економіста Надвірнянського відділення ПАТ «Банк Форум».

01 грудня 2010 року ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 5 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» видано посвідчення громадянина, який проживає, працює (навчається) на території гірського населеного пункту НОМЕР_2.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про статус гірських населених пунктів в Україні» визначає, що умови оплати праці осіб, які працюють у гірських районах, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За змістом п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах» від 11 серпня 1995 року № 648 (далі - Постанова № 648) на підприємствах, в установах, організаціях та військових частинах, розташованих на території населених пунктів, яким надано статус гірських, тарифні ставки і посадові оклади працівників, визначені генеральною, галузевими та регіональними угодами як мінімальні гарантії в оплаті праці, а також встановлені за рішенням Кабінету Міністрів України або за його дорученням, підвищуються на 25 відсотків.

У разі коли підприємство, установа, організація розташовані за межами населеного пункту, якому надано статус гірського, але мають філії, представництва, відділення, інші відокремлені підрозділи і робочі місця в населених пунктах, що мають статус гірських, тарифні ставки та посадові оклади працівників, які постійно в них працюють, також підлягають підвищенню на 25 відсотків.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України).

Мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може здійснюватися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). До мінімальної заробітної плати не включаються доплати, надбавки, заохочувальні та компенсаційні виплати (чч. 1, 2 ст. 95 Кодексу законів про працю України).

За ст. 97 Кодексу законів про працю України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Статтею 4 Закону України «Про оплату праці» визначені джерела коштів на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, та госпрозрахункових підприємств.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці» госпрозрахункові підприємства самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами, встановлюють умови та розміри оплати праці працівників.

Забезпечення оплати праці працівників, що працюють на підприємствах, розташованих в гірських населених пунктах, вказані підприємства здійснюють за рахунок доходів від своєї діяльності.

Таким чином, оплата праці працівників госпрозрахункових підприємств (організацій), що розташовані на території населених пунктів, яким надано статус гірських, повинна визначатись з урахуванням зазначених норм матеріального права, а положення п. 1 Постанови № 648 слід розглядати як загальний підхід до обчислення підвищення тарифних ставок та посадових окладів працівників, які працюють на таких підприємствах, а не визначення кола осіб, які претендують на таку виплату.

При цьому слід враховувати, що відповідно до п. 1 Постанови № 648 на 25 відсотків підвищуються тарифні ставки і посадові оклади працівників, які визначені генеральною, галузевими та регіональними угодами як мінімальні гарантії в оплаті праці, а також встановлені за рішенням Кабінету Міністрів України або за його дорученням.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 лютого 2013 року у справі № 6-151цс12 та, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що ПАТ «Банк Форум» не є стороною жодної генеральної, галузевої та регіональної угоди, якими визначаються мінімальні гарантії в оплаті праці, а також такі гарантії в оплаті праці не встановлювались для банку за рішенням Кабінету Міністрів України або за його дорученням; за час роботи в ПАТ «Банк Форум» позивач отримував заробітну плату, яка в декілька разів перевищувала мінімальний розмір, та не надавав відповідачу посвідчення, яке б підтверджувало його статус особи, яка працює в гірському районі.

Вирішуючи справу, апеляційний суд на зазначене уваги не звернув, у порушення вимог ст. ст. 303, 315 ЦПК України обставини справи встановив неповно, у достатній мірі не перевірив доводи апеляційної скарги, зокрема, не перевірив правильність обрахування належних позивачу до сплати грошових сум з урахуванням положень п. 1 Постанови № 648 та період, за який вони підлягають стягненню; не з'ясував чи встановлювалися генеральними, галузевими чи регіональними угодами, а також за рішенням Кабінету Міністрів України або за його дорученням тарифні ставки і посадові оклади як мінімальні гарантії в оплаті праці у період роботи позивача в ПАТ «Банк Форум»; чи є відповідач стороною генеральної, галузевої чи регіональної угоди; чи надавав позивач відповідачу посвідчення про надання йому статусу особи, що працює на території населеного пункту, якому надано статус гірського.

Враховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судом не встановлені, ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Форум» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 липня 2014 року скасувати, справу передати на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. КасьянГоловуючий
Судді:В.І. Амелін В.П. Гончар Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук Судді:В.І. Амелін