Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/541/15-ц

Провадження №2/377/245/15

17 червня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Прохоровій О.О., за відсутності сторін, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, -

УСТАНОВИВ:

14 травня 2015 року позивач звернувся до суду з названим позовом до відповідача з вимогою припинити стягнення аліментів, присуджених за рішенням Котовського районного суду Одеської області від 29 травня 2014 року на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилався на те, що 17 березня 2015 року відповідачка залишила йому дитину без будь-яких речей і сказала, що всі питання по утриманню та вихованню дочки переходять до нього. З того часу дочка постійно проживає з ним, навчається у школі, він створив всі необхідні житлово-побутові умови і належним чином повністю забезпечує виховання та утримання дитини. У звязку з цим вважає, що відповідачка втратила право на отримання аліментів.

Відповідач про час і місце розгляду справи, повідомлена належним чином, у судове засідання не зявилася без повідомлення причин та за відсутності клопотання про розгляд справи за її відсутності. Письмових заперечень проти позову до суду не подала.

У звязку з цим за наявності умов, передбачених ст. 224 ЦПК України суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів.

Позивач подав до суду заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності та задовольнити позов, проти заочного рішення не заперечує.

Перевіривши наявні докази та визначивши відповідні правовідносини, суд дійшов такого висновку.

Як встановлено судом ОСОБА_3 народилася 21 березня 2006 року у м. Славутичі, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 58. Її батьками записані ОСОБА_1 і ОСОБА_4.

Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 травня 2014 року (справа № 505/1251/14-ц) задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто на її користь з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі ? частини з усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 березня 2014 року, до повноліття дитини, тобто до 21 березня 2014 року.

За змістом цього рішення судом було встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мати якої ОСОБА_4 померла 11 грудня 2007 року. Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 20 грудня 2007 року над малолітньою ОСОБА_3 встановлено опіку та призначено опікуном ОСОБА_2. Відповідач не надає позивачці матеріальної допомоги на утримання дитини.

24 червня 2014 року на виконання вказаного рішення суду стягувану видано виконавчий лист.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах по вказаному виконавчому листу заборгованість станом на 01.03.2015 р. становить 2203,18 грн..

Згідно копії довідки ПП «Технокомсервіс» від 02.04.2015 р. ОСОБА_1 дійсно проживає і постійно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. До складу його сімї входить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає без реєстрації та знаходиться на утриманні ОСОБА_1 згідно акту № 156 від 02.04.2015 р..

Копією акту № 156 від 02.04.2015 р., складеного майстром ПП «Технокомсервіс» та мешканцями квартир № 76 та № 82 буд. № 12 по вул..Незалежності м. Чернігова, за адресою: АДРЕСА_1, проживає з реєстрацією ОСОБА_1 та його дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, без реєстрації та знаходиться на його утриманні.

Довідкою КП ЖКЦ від 8 травня 2015 року підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані ОСОБА_2 та її онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно довідки Чернігівської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 35 від 10.04.2015 р. ОСОБА_3 дійсно є ученицею 3 класу цієї школи.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю.

За змістом ч. 2 цієї статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ч. 3 цієї статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі.

З тлумачення цієї статті випливає, що закон повязує виникнення права на одержання аліментів на утримання дитини у того з батьків, який проживає з дитиною та відповідного обовязку їх сплати другим з батьків, який проживає окремо від дитини. Тобто наявність права на отримання аліментів та відповідного обовязку сплачувати аліменти залежить від місця проживання дитини у разі окремого проживання її батьків або осіб, які їх замінюють.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ч. 4 цієї статті місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Як встановлено судом з наявних доказів, наданих позивачем, дитина, на утримання якої з нього стягуються аліменти на користь відповідачки, за згодою між опікуном, на користь якого утримувались аліменти, і батьком дитини, змінила своє місце проживання і з початку квітня 2015 року проживає з батьком, - позивачем по справі, за його місцем проживання, який забезпечує необхідне виховання та утримання дитини.

За таких обставин суд вважає, що відповідачка втратила право на одержання аліментів з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів судового захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення.

Виходячи з викладеного, суд вважає предявлений позов обґрунтованим, у звязку з чим він підлягає задоволенню.

За правилом ст. 88 ЦПК України у разі задоволення позову понесені позивачем судові витрати присуджуються йому з відповідача.

Позивачем документально підтверджено судові витрати, які складаються з оплати правової допомоги на суму 140 грн. та оплати судового збору на суму 243 грн. 60 коп., які підлягають стягненню на його користь з відповідача.

Керуючись ст. 3, 4, 15, 109, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Припинити з дня набрання рішенням законної сили стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 29 травня 2014 року (справа № 505/1251/14-ц).

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на суму 383 гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня одержання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено на загальних підставах до апеляційного суду Київської області. Апеляційна скарга позивачем може бути подана протягом десяти днів з дня одержання його копії, а відповідачем у той же строк з дня постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційні скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. С. Орел