АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Прудченко В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2012 року по справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори, Державного підприємства «Придніпровська залізниця», третя особа - ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, комунальне підприємство «МБТІ» Дніпропетровської обласної ради про визнання спадкоємцем, зобов'язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2011 року ОСОБА_7 звернулася до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем за заповітом належної спадкодавцю ОСОБА_8 частини квартири АДРЕСА_1. 09 вересня 2011 року позивач звернулась до Першої ДДНК, де їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом із посиланням на відсутність в неї правовстановлюючих документів на спадкове майно. В зв'язку із цим позивач звернулась до ДП «Придніпровська залізниця» для видачі дублікату свідоцтва про право власності на спадкове майно. Однак, у видачі зазначеного дублікату свідоцтва позивачу було також відмовлено із посиланням на те, що позивач не є власником спадкового майна.

Враховуючи зазначене, позивач просила суд визнати її спадкоємцем за заповітом, зобов'язати Першу ДДНК видати позивачу дублікат свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зобов'язати ДП «Придніпровська залізниця» видати позивачу дублікат правовстановлюючих документів - свідоцтва про право власності ОСОБА_8 на квартиру та технічного паспорту на приватизовану квартиру.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2012 року позовні вимоги позивачки задоволені частково. Визнано ОСОБА_7 спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_8 на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1. В решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду та закрити провадження по справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2014 року провадження по даній справі було зупинено у зв'язку із смертю ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, для залучення до участі у справі правонаступників.

04 червня 2015 року провадження по даній справі було відновлено та злучено до участі у справі правонаступників: ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3 належить на праві спільної власності приватизована на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартира АДРЕСА_1, про що свідчить видана ДП «Придніпровська залізниця» копія свідоцтва про право власності на житло від 01 грудня 2003 року.

Згідно із копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14 травня 2004 року кожному із зазначених співвласників належить 1/4 частка у праві власності на зазначену квартиру.

22 жовтня 2004 року ОСОБА_8 складено заповіт, яким останній заповів належну йому частку квартири АДРЕСА_1 позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть останнього від 14 вересня 2010 року.

09 вересня 2011 року позивач звернулась до Першої ДДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно -належну ОСОБА_8 частку квартири АДРЕСА_1. У видачі зазначеного свідоцтва позивачу було відмовлено через ненадання позивачем правовстановлюючого документу на зазначене спадкове майно.

В подальшому позивач звернулась до ДП «Придніпровська залізниця» із проханням видати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, у чому позивачу було відмовлено із посиланням на те, що законодавством не передбачено видачу дублікату правовстановлюючого документу на майно особам, які не є власниками цього майна або уповноваженим власником особою.

Враховуючи наявність заповіту ОСОБА_8, суд дійшов до висновку про обґрунтованість та задоволення позовної вимоги про визнання позивача спадкоємцем.

Відмовляючи в частині задоволення позовної вимоги про зобов'язання державного нотаріуса видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом, суд посилався на те, що відмова державного нотаріуса є правомірною, відповідає положенням ст.49 Закону України «Про нотаріат»та п.216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що виключає можливість задоволення позову в цій частині.

Відмовляючи в частині задоволення позовної вимоги про зобов'язання ДП «Придніпровська залізниця» видати позивачу дублікати правовстановлюючих документів -свідоцтво про право власності на квартиру, видане вказаним відповідачем на ім'я ОСОБА_8, а також технічний паспорт на цю ж квартиру, суд виходив з того, що технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, оскільки не зумовлює виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків для особи. До того ж суд встановив, що позивач не зверталась до ДП «Придніпровська залізниця» із проханням видати такий технічний паспорт на квартиру. Тому суд, враховуючи що позивач не є власником зазначеного в такому свідоцтві майна чи уповноваженою власником цього майна особою, прийшов до висновку про правомірність відмови ДП «Придніпровська залізниця» у видачі позивачу дублікату зазначеного свідоцтва.

Однак, з висновками суду в частині визнання ОСОБА_7 спадкоємцем за заповітом погодитися не можна, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Так, суд першої інстанції безпідставно розглянув справу за позовом ОСОБА_7 до Першої ДДНК, ДП "Придніпровська залізниця", третя особа - ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, КП "МБТІ" ДОР про визнання спадкоємцем, та не витребував з нотаріальної контори спадкову справу для з'ясування кола спадкоємців, права та інтереси яких зачіпаються вирішенням виниклого спору.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи 22 жовтня 2004 року ОСОБА_8 складено заповіт, яким останній заповів належну йому частку квартири АДРЕСА_1 позивачу. Даний заповіт ніким не оскаржений та є чинним, а потому позивач по справі є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_8 і відповідно позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню через відсутність спору з цього приводу, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в цій частині на підставі ст. 309 ЦПК України з ухваленням по справі нового рішення про відмову ОСОБА_7 у задоволені позовних вимог до Першої ДДНК, ДП "Придніпровська залізниця", третя особа - ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, КП "МБТІ" ДОР про визнання її спадкоємцем за заповітом.

Доводи апелянтів щодо закриття провадження по справі є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтами норм матеріального та процесуального права.

Інших порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_7 спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_8 на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 ухвалене з порушенням вимог матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2012 року в частині визнання ОСОБА_7 спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_8 на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова