АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Повєткіна В.В.

при секретарі Добролюбовій І.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_4, Приватного підприємства «Цифрал» про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що між ПАТ "Банк Кредит Дніпро" та приватним підприємством "Цифрал" 09 червня 2011 року був укладений кредитний договір № 090611-О, за умовами якого банк надав, а приватне підприємство "Цифрал" отримало кредитну лінію в режимі овердрафт для ведення статутної поточної діяльності, в тому числі на поповнення обігових коштів, з лімітом кредитування у сумі 100 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами у розмірі 19% річних та кінцевим терміном повернення кредиту - до 01 квітня 2012 року. В забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором 09 червня 2011 року між ПАТ "Банк Кредит Дніпро" та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 090611-П, за умовами якого останній поручився перед банком відповідати за виконання приватним підприємством "Цифрал" взятих на себе кредитних зобов'язань. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником приватним підприємством "Цифрал" кредитних зобов'язань за кредитним договором № 090611-О від 09 червня 2011 року наявна заборгованість перед кредитором у сумі 31 100,41 грн., яку представник ПАТ "Банк Кредит Дніпро" просив суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2015 року позовні вимоги позивача задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, приватного підприємства "Цифрал" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" заборгованість за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт № 090611-О від 09 червня 2011 року в сумі 31 100 (тридцять одну тисячу сто) грн.41 коп., яка складається з 15 681,03 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 6 738,18 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2 088,07 грн. - суми 3-х % річних за несвоєчасну сплату кредиту, 209,46 грн. - суми 3-х% річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків, 2 815,28 грн. - заборгованості суми пені за несвоєчасне погашення часток кредиту, 863,29 грн. - заборгованості суми пені за несвоєчасне погашення нарахованих процентів, 2 705,10 грн. - заборгованості суми інфляції за кредитом.Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між ПАТ "Банк Кредит Дніпро" та приватним підприємством "Цифрал" 09 червня 2011 року був укладений договір про надання кредитної лінії в режимі овердрафт № 090611-О, за умовами якого банк надав, а ПП "Цифрал" отримало кредитну лінію в режимі овердрафт для ведення статутної поточної діяльності, в тому числі на поповнення обігових коштів, з лімітом кредитування у сумі 100 000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитними ресурсами у розмірі 19% річних (у разі прострочення повернення кредиту - 24% річних) та кінцевим терміном повернення кредиту - до 01 квітня 2012 року (а. с. 7-11).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 09 червня 2011 року між ПАТ "Банк Кредит Дніпро" та ОСОБА_4 був укладений договір поруки № 090611-П, за умовами якого останній поручився перед банком відповідати за виконання приватним підприємством "Цифрал" взятих на себе кредитних зобов'язань. Викладені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи (а. с. 17-19).

08 грудня 2011 року між позивачем та ПП "Цифрал" був укладений договір № 081211 про зміну Договору про надання кредитної лінії в режимі овердрафт № 090611-О від 09 червня 2011 року, відповідно до якого розмір ліміту кредитування був встановлений у 95 000,00 грн., плата за користування кредитними ресурсами була встановлена у розмірі 23% річних, у разі прострочення повернення кредиту - 28% річних та строком повернення - не пізніше 01 лютого 2012 року (а. с. 10).

Договором № 010212 від 02 лютого 2012 року про зміну Договору про надання кредитної лінії в режимі овердрафт № 090611-О від 09 червня 2011 року був змінений розмір ліміту овердрафту - 75 000,00 грн., строк повернення - не пізніше 01 квітня 2012 включно (а. с. 11).

Відповідними додатковими договорами, укладеними між позивачем та ОСОБА_4, до договору поруки № 090611-П від 09 червня 2011 року були внесені зміни до договору поруки згідно із змінами договору про надання кредитної лінії в режимі овердрафт № 090611-О від 09 червня 2011 року (а. с. 18, 19).

Зобов'язання за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт № 090611-О від 09 червня 2011 року в частині повернення суми кредиту та щомісячної сплати відсотків за використання кредиту не виконані належним чином, у зв'язку з чим станом на 27 жовтня 2014 року виникла заборгованість у сумі 31 100,41 гривень. Дана заборгованість складається з: 15 681,03 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 6 738,18 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2 088,07 грн. - суми 3-х % річних за несвоєчасну сплату кредиту, 209,46 грн. - суми 3-х% річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків, 2 815,28 грн. - заборгованості суми пені за несвоєчасне погашення часток кредиту, 863,29 грн. - заборгованості суми пені за несвоєчасне погашення нарахованих процентів, 2 705,10 грн. - заборгованості суми інфляції за кредитом. Зазначені обставини підтверджуються копією розрахунку заборгованості (а. с. 12-16).

14 травня 2012 року на адресу відповідача була направлена досудова вимога щодо повернення кредитної заборгованості.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. ст. 252, 526, 553, 554, 559, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення з боржника і поручителя заборгованість за вказаним договором.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, що в даному випадку порука припинена, тому відповідно до ч. 4 статті 559 ЦК України, не підлягає стягненню заборгованості за кредитним договором з поручителя, не можуть бути підставою для скасування рішення суду в цій частині з наступних підстав.

Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань, не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно п. 6.2 договору поруки № 090611-П від 09.06.2011 року, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років, з моменту настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором, не висуне вимогу до поручителя/а.с. 17/.

Отже, строк припиняння поруки встановлений в договорі поруки.

Пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання трирічного строку виконання зобов'язання, встановлений п. 4.1 договору від 09 червня 2011 року про надання кредитної лінії в режимі овердрафт № 090611-О, тобто з 08.12.2011 року/а.с. 7 зв./.

Відповідно до договору від 08.12.2011 року № 081211 про зміну Договору про надання кредитної лінії в режимі овердрафт № 090611-О від 09 червня 2011 року, був змінений розмір ліміту овердрафту, строком повернення кредитних коштів встановлений не пізніше 01 лютого 2012 року (а. с. 10).

Відповідно до договору від 02.02.2012 року № 010212 від 02 лютого 2012 року про зміну Договору про надання кредитної лінії в режимі овердрафт № 090611-О від 09 червня 2011 року був змінений розмір ліміту овердрафту - 75 000,00 грн., строк повернення - не пізніше 01 квітня 2012 включно (а. с. 11).

Позивач звернувся до суду з даним позовом 07.11.2014 року, тобто в межах трирічного строку, встановленого п.6.2 договору поруки /а.с.2/.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, що суд безпідставно стягнув пеню за прострочення зобов'язань за кредитом в порушення вимог п. 6 ст. 232 ГК України, не можуть бути підставою для скасування рішення суду в цій частині з огляду на наступне.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Таким чином, пеня - це санкція, яка нараховується від першого дня прострочення виконання зобов'язання й до того дня, доки зобов'язання не буде виконане.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення банку з позовом до суду зобов'язання за договором про надання кредитної лінії не виконане, тому суд обґрунтовано стягнув пеню.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково стягнув пеню за період з жовтня 2013 року по жовтень 2014 року, оскільки банк звернувся з позовом в листопаді 2014 року.

Отже, апеляційний суд, враховуючи зазначені обставини, прийшов о висновку про зміну розміру стягненої пені, стягнувши її за період з 07 листопада 2013 року в розмірі згідно наданого банком розрахунку за прострочення сплати кредиту - 2748,25 грн., за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 834,67 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не взяв до уваги, що банк при наданні розрахунків не брав повний період з дефляцією, а лише тільки місяці, в яких була інфляція, у зв'язку з чим стягнені інфляційні витрати підлягають зменшенню з 2705,10 грн. до 2495,87 грн.

Отже, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягненого розміру заборгованості, стягнувши з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 30795,56 грн., яка складається з 15681,03 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 6738,18 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2 088,07 грн. - суми 3-х % річних за несвоєчасну сплату кредиту, 209,46 грн. - суми 3-х% річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків, 2748,28 грн. - заборгованості суми пені за несвоєчасне погашення часток кредиту, 834,67 грн. - заборгованості суми пені за несвоєчасне погашення нарахованих процентів, 2495,87 грн. - заборгованості суми інфляції за кредитом.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, що суд безпідставно застосував ст.. 625 ЦК України та стягнув 3-х% річних та суми інфляції, не може бути підставою для скасування рішення суду з наступних підстав.

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно, його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3 % річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо задоволення вимог банку в цій частині.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, що відсутні належні докази видачі кредиту, нарахування відсотків, погашення кредиту, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, якии скріплений печаткою банку, кредитним договором поруки, змінами до вказаних договорів та випискою з особового рахунку ПП «Цифрал» /а.с.7-19, 128-196/.

У відповідності до ст. 10 ЦПК України відповідач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, зазначені ним обставини.

Проте, будь-які докази, які б спростовували надані банком вищезазначені докази, суду не надано.

Суд розглядає справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки зводяться до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом першої інстанції оцінки і висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру заборгованості за кредитним договором. В іншій оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2015 року змінити в частині розміру заборгованості за кредитним договором.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства і ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за договором про надання кредитної лінії в режимі овердрафт № 090611-О від 09 червня 2011 року в сумі 30795,56 грн, яка складається з 15681,03 грн - заборгованості за тілом кредиту, 6 738,18 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2 088,07 грн. - суми 3-х % річних за несвоєчасну сплату кредиту, 209,46 грн. - суми 3-х% річних за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків, 2748,28 грн. - заборгованості суми пені за несвоєчасне погашення часток кредиту, 834,67 грн. - заборгованості суми пені за несвоєчасне погашення нарахованих процентів, 2495,87 грн. - заборгованості суми інфляції за кредитом

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів

СУДДІ: